Справа № 814/2958/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/2958/14

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного від 16 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бандурський олійноекстракційний завод" до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Бандурський олійноекстракційний завод" (далі-ТОВ "Бандурський олійноекстракційний завод") звернулося до суду з позовом до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі-Первомайська ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02 липня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток та нарахування штрафних санкцій є безпідставними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі таких висновків є протиправним.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного від 16 лютого 2016 року адміністративний позов задоволений.

В апеляційні скарзі Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права, а також у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

07 квітня 2003 року ТОВ "Бандурський олійноекстракційний завод" взято на податковий облік Первомайською ОДПІ за №314.

У період з 12 травня 2014 року по 23 червня 2014 року податковою проведено планову документальну перевірку ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2013 року валютного та іншого законодавства за період 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2013 року, за результатами якої складено акт перевірки №№ 1651/22/32390305 від 25 червня 2014 року. /а.с .8-46/

Згідно акта перевірки податковою встановлено порушення вимог пп. 138.1.1, пп. 138.10.2 п. 138.1, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138, п. 148.2 ст. 148, п. 150.1 ст. 150, п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02 липня 2014 року, за яким підприємству було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 162 150,00 грн., а також нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 81 075,00 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 162 150,00 грн., та штрафних (фінансових) санкцій на суму 81 075,00 грн. є безпідставними, оскільки у випадку оскарження попередніх рішень контролюючого органу, зокрема, у судовому порядку до закінчення процедури узгодження, відповідне оскаржуване рішення не має обов'язкової сили для платника податку та не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.228 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що під собівартістю реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг розуміють - витрати, прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням Розділу III Податкового кодексу.

Складові собівартості наведено у п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України.

Витрати, які формують собівартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнаються доходи від реалізації таких товарів (п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України ). Тобто, при розрахунку об'єкта оподаткування платник податку має право врахувати витрати, включені до собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг, одночасно з визначення доходів від реалізації таких товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 137 Податкового кодексу України, дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконаних робіт визнається за датою складання акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 лютого 2014 року позивач подав Первомайській ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області декларацію з податку на прибуток за 2013 рік.

16 квітня 2014 року податковим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток ТОВ "Бандурський олійноекстракційний завод" за 2012 та 2013 роки, в результаті якої складено акт № 50/22-02/32390305 та відповідно до акту складені податкові повідомлення-рішення № від 16 квітня 2014 року, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток та № від 16 липня 2014 року, про визнання штрафних санкцій.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення № від 16 квітня 2014 року та № від 16 липня 2014 року оскаржені в судовому порядку постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року у справі № 814/2724/14 в результаті перегляду постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року за нововиявленими обставинами. Вказана постанова набрала законної сили.

Відповідно до ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ст. 56 ПК України).

Тобто, у відповідності до положень п. 56.15 ст. 56 ПК України грошове зобов'язання, яке визначено податковою інспекцією в ході камеральної перевірки від 16 квітня 2014 року, вважається неузгодженим та на цей строк подана скарга призупиняє його виконання до розгляду скарги в установленому законом порядку.

Однак, відповідачем, порушуючи норми діючого законодавства, проведено послідуючу планову документальну перевірку ТОВ "Бандурський олійноекстракційний завод" без врахування вищезазначених обставин.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність збільшення податкового органу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 162 150,00 грн., а також нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 81 075,00 грн., оскільки Первомайська ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області в порушення норм діючого законодавства до закінчення процедури адміністративного оскарження результатів камеральної перевірки не мала права застосовувати відомості, які були встановлені в ході попередньої перевірки, що оскаржувалась.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 197; ст. 200; ст. 205; ст. 206; ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38016923; банк отримувача - ГУДКСУ в Одеській області; код банку отримувача (МФО) - 828011; рахунок отримувача - 1008; код класифікації доходів бюджету - 22030001; призначення платежу - судовий збір, ПІБ апелянта чи назва установи, організації, що виступає апелянтом, Одеський апеляційний адміністративний суд, код ЄДРПОУ суду 34380461) - несплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Миколаївського окружного адміністративного від 16 лютого 2016 року в розмірі 5350 (п'ять тисяч триста п'ятнадцять) грн. 95 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв