Справа № 826/543/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 травня 2016 року № 826/543/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспективні будівельні технології"
до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Перспективні будівельні рішення» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.09.2015 №, №.

Позов обґрунтовано тим, що висновки акту від 26.08.2015 № 748/26-54-22-05-06/35573368 «Про результати позапланової перевірки ТОВ «Перспективні будівельні технології» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин із ТОВ «Лібеті Стійл», ТОВ «Капітал-Тех-Сервіс», ТОВ «НВО «Трансенергобуд», ТОВ «Глобал Менеджмент Корпорейшн плюс», ТОВ «Глобал Менеджмент Корпорейшн», ТОВ «Монтаж-Систем-Груп» за період з 01.01.2012 по 01.07.2015» є необґрунтованими та спростовуються наявними матеріалами.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено позапланову перевірку ТОВ «Перспективні будівельні технології» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин із ТОВ «Лібеті Стійл», ТОВ «Капітал-Тех-Сервіс», ТОВ «НВО «Трансенергобуд», ТОВ «Глобал Менеджмент Корпорейшн плюс», ТОВ «Глобал Менеджмент Корпорейшн», ТОВ «Монтаж-Систем-Груп» за період з 01.01.2012 по 01.07.2015, за результатом якої складено акт від 26.08.2015 № 748/26-54-22-05-06/35573368 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 ст. 139, п. 149.1 ст. 149 Податкового кодексу України, пп. 2.5 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.05.1995 за № 168/704 (далі - Положення) в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток на загальну суму 123 584 грн.; п. 185.1 ст 185, п.188.1 ст 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.1 ст 201 Податкового кодексу України, пп. 2.5 п. 2 Положення в результаті чого завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 137 140 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.09.2015:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового забезпечення за платежем податок на додану вартість на загальну суму 250 710 грн (за основним платежем 137 140 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 68 570 грн.),

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 185 376 грн. (за основним платежем 123 584 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 61 792 грн.).

Підставою для висновку податкового органу про наявність порушень позивачем податкового законодавства слугували наступні обставини відображені в акті, а саме:

- в рамках кримінального провадження №0000082 від 02.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 212 КК України встановлено, що ТОВ «Лібеті Стійл», ТОВ «Капітал-Тех-Сервіс», ТОВ «НВО «Трансенергобуд», ТОВ «Глобал Менеджмент Корпорейшн плюс», ТОВ «Глобал Менеджмент Корпорейшн», ТОВ «Монтаж-Систем-Груп» незаконно формували податковий кредит шляхом безпідставного відображення у податковій звітності даних про нібито отримані ТМЦ;

актом від 24.06.2015 № 593/26-54-22-05/35573368 "Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Перспективні будівельні технології" з питання дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Екодекор", ТОВ "Монтаж-Систем Груп", ТОВ "ІРГ "Майстер", ТОВ "Глобал Менеджмент Корпорейшн", ТОВ "Лібеті Стійл", ТОВ "НВО "Трансенергобуд" ТОВ "Фаетон-Буд" за період з 01.11.2014 по 31.12.2014 та з ТОВ "Мастерпласт Україна" за період з 01.01.2015 по 31.01.2015" встановлено, що надані позивачу ТОВ "Монтаж-Сістем Груп", ТОВ "Глобал Менеджмент Корпорейшн", ТОВ "Лібеті стійл", ТОВ "НВО "Трансенергобуд" податкові накладні не є первинними документами в розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки містять посилання на договір, який за реквізитами не відповідає укладеному; відповідно до АІС "Податковий блок" у ТОВ "Монтаж-Сістем Груп", ТОВ "Глобал Менеджмент Корпорейшн", ТОВ "Лібеті Стійл", ТОВ "НВО "Трансенергобуд" відсутні власні транспортні засоби.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закону N 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону N 996-XIV).

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий облік у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

При цьому, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, основним видом діяльності позивача за КВЕД є: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Судом встановлено, що позивачем укладено наступні договори організації транспортних перевезень, копії яких долучено до матеріалів справи:

- з ТОВ "Глобал Менеджмент Корпорейшн" від 01.10.2014 №01/10-3,

- з Монтаж-систем-груп" від 01.10.2014 №0110,

- з ТОВ "НВО Трансернергобуд" від 01.10.2014 №01101,

- з ТОВ "Лібеті Стійл" від 01.10.2014 №01100.

Відповідно до умов вказаних договорів, які є ідентичними за змістом, замовник (позивач) замовляє, приймає та сплачує, а виконавець здійснює організацію перевезення вантажів. Умови щодо предмету, термінів виконання, розміру винагороди кожної окремої послуги визначаються у актах виконаних робіт, які є невід'ємною частиною цього договору.

На підтвердження факту реального виконання умов договорів позивачем надано суду копії: податкових накладних, акти здачі-приймання робіт (послуг), копії яких долучено до матеріалів справи.

У рахунках та податкових накладних міститься лише найменування послуги - "транспортні послуги". У актах здачі-приймання робіт (послуг) указані адреси кінцевого пункту транспортного перевезення, кількість таких перевезень та ціну. Попри це, товарно-транспортних документів на перевезення матеріали справи не містять, як і не містять документів для встановлення обставин щодо фактичного здійснення господарських операцій, як-от: якими транспортними засобами здійснювались перевезення; який товар перевозився, куди саме і кому саме здійснювались такі перевезення, ким навантажування/розвантажувався товар, хто приймав товар, хто звіряв кількість вантажу, стан вантажу у транспортному засобі із супровідними документами, тощо). Наданими позивачем документами не розкривається зміст та обсяг організації перевезення; відсутні і замовлення на організацію перевезень вантажу, як це передбачено умовами договорів, як і відсутні будь-які інші супровідні документи, які б дозволяли розкрити зміст та обсяг господарської операції, мету її вчинення в цілях господарської діяльності позивача, ідентифікувати осіб, причетних до вчинення таких операцій.

Як свідчать матеріали справи, таких документів позивачем не надано і під час перевірки, про що відображено у акті перевірки.

Так, з наданої податковим органом податкової інформації та звітності по контрагентам позивача (податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого з них податку за формою №1-ДФ, податкові декларації з податку на прибуток підприємств, копії облікових карток суб'єктів господарювання, інформації ІС "Податковий блок", що відображена у акті перевірки) вбачається відсутність у контрагентів позивача достатніх трудових ресурсів (ТОВ "НВО "Трансенергобуд" - штатна чисельність працюючих - 7 осіб; ТОВ "Лібеті Стайл" - 2 особи; ТОВ "Глобал Менеджмент Корпорейшн" - 3 особи; ТОВ "Монтаж-Систем Груп" - 1 особа), відсутність декларування основних засобів; відсутність основних фондів, в тому числі транспортних засобів, відсутність виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень тощо.

З наданої податковим органом інформації вбачається, що основними видами діяльності згідно з КВЕД вказаних контрагентів є: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; неспеціалізована оптова торгівля; представництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; будівництво житлових і нежитлових будівель. Надання послуг транспортного перевезення не вбачається.

Як зазначалось вище, позивачем жодними доказами не спростовані висновки податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій перевезення, покладені в основу ухвалених ним податкових повідомлень-рішень, а тому відсутні правові підстави для висновку про їх протиправність.

У своїй постанові від 27.03.12р. Верховний Суд України зазначив, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

Також, у постанові Верховного Суду України від 22.09.15р. у справі за позовом ТОВ "Ампір СВ" до ДПІ у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, Верховний Суд України вказав, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару.

Отже, у даному випадку надані позивачем вищевказані документи (рахунки, податкові накладні та акти) є не достатніми доказами, які відображають реальність господарських операцій, приймаючи до уваги надані податковим органом докази фактичної, технічної, технологічної неможливості контрагентів до вчинення дій, що становлять зміст господарської операції з перевезення, як-от: відсутність персоналу, основних фондів, транспортних засобів тощо.

З огляду на викладене вище висновок податкового органу про порушення позивачем вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 ст. 139, п. 149.1 ст. 149, п. 185.1 ст 185, п.188.1 ст 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.1 ст 201 Податкового кодексу України, пп. 2.5 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.05.1995 за № 168/704 є обґрунтованим.

та знайшов підтвердження під час вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги ТОВ «Перспективні будівельні рішення» не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда