Справа № 823/493/16
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року справа № 823/493/16

16 год. 19 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваленка В.І.,

за участю секретаря Савости С.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2 за договором,

відповідача ОСОБА_3 за довіреністю,

представника третьої особи не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Придніпровський РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, про скасування припису та актів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати припис №19 від 05.02.2016р. за формою Н-9*, виданий ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області, акт повторного розслідування нещасного випадку, що стався 23 листопада 2013 року о 09 год. 30 хв. за формою Н-5* від 28 квітня 2016 року та акт за формою HT* про нещасний випадок невиробничого характеру за №3 від 28 квітня 2016 року;

- визнати протиправним та скасувати акт №21 від 14 жовтня 2015 року за формою HT*.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуваючи на службі 21.11.2013р. згідно наряду по забезпеченню безпеки дорожнього руху та охорони громадського порядку на території Придніпровського району м. Черкаси, на підставі повідомлення оперативного чергового по УДАІ УМВС в Черкаській області, виїхав до магазину «Шарм» по бульвару Шевченка в м. Черкаси, 134, в звязку з необхідністю забезпечити заходи по безпеці дорожнього руху на місці виникнення ДТП. Виходячи із службового автомобіля, оступився та при падінні вдарився колінним суглобом лівої ноги об бордюрний камінь. Внаслідок удару відчув біль у колінному суглобі та близько 14 год. звернувся до травматологічного пункту КЗ «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги», де після огляду лікарем встановлено діагноз: забій лівого колінного суглобу та забій м'яких тканин голови.

Як стверджує позивач, в подальшому він звернувся з рапортом до начальника Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, у звязку з чим створено відповідну комісію та проведено службове розслідування, яким встановлено, що нещасний випадок трапився в період проходження служби при виконанні службових обовязків та складено відповідні акти за формою Н-5* від 28.02.2014р. та за формою Н-1* від 28.02.2014р.

Позивач вказує, що після звернення до служби охорони праці ВМЗ УМВС України в Черкаській області для підтвердження факту нещасного випадку, який стався із позивачем, відповідач видав припис за формою Н-9* №7 від 12.10.2015р., в якому зазначено, що нещасний випадок стався з позивачем в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обовязків та вимагається скасувати наведені акти, склавши акт за формою НТ*. Однак, постановою Черкаського окружного адміністративного суду у справі №823/124/16 від 9 березня 2016 року визнано протиправним та скасовано наведений припис.

Натомість, під час судового розгляду зазначеної вище адміністративної справи ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області видано припис форми Н-9* №19 від 05.02.2016р. та на його виконання зазначеним органом після набрання судовим рішенням законної сили складено акт розслідування нещасного випадку, який стався із позивачем за формою Н- 5* від 28 квітня 2016 року та акт за формою НТ* за №3 від 28 квітня 2016 року. Вказаними актами встановлено, що нещасний випадок стався з позивачем в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обовязків.

Позивач вважає, що не порушував вимоги законодавства про охорону праці, а тому нещасний випадок стався саме при виконанні службових обовязків. На підставі наведеного позивач вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що позивачу проведені необхідні інструктажі з охорони праці, створено необхідні умови праці. При цьому, комісією не встановлено ніяких виробничих факторів чи середовища, що могло призвести до нещасного випадку, а тому нещасний випадок стався внаслідок того, що позивач не подбав про особисту безпеку. На підставі наведеного представник відповідача вважає, що підстави для скасування припису та наведених актів відсутні.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно та обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно відомостей, які містяться акті форми Н-5* від 28 лютого 2014 року, комісія, призначена наказом від 18 лютого 2014 року № 31 Придніпровського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, провела у період з 18 лютого 2014 по 28 лютого 2014 року розслідування нещасного випадку, який стався 23 листопада 2013 року о 09 год. 10 хв. на бульварі Шевченка, 134 м. Черкаси біля магазину Шарм, із старшим інспектором ДПС Придніпровського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_1

За результатами розслідування нещасного випадку складений акт № 21 за формою Н-1* від 28 лютого 2014 року, затверджений начальником Придніпровського РВ в м. Черкасах УМВС України в Черкаській області підполковником міліції ОСОБА_4, згідно якого, комісія дійшла висновку, що обставини та причини, за яких стався нещасний випадок, підлягають під перелік, визначений у п. 3.9 роз. 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС від 27.12.2002 № 1346 (далі по тексту Порядок № 1346), тому вважає, нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обовязків.

Як встановлено судом, 28 лютого 2014 року начальником СКЗ Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС полковником міліції ОСОБА_5 складено висновок стосовно службового розслідування за фактом отримання травми 23.11.2013р. старшим інспектором ДПС Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС капітаном міліції ОСОБА_1, в якому зазначено, що травма лівої ноги отримана позивачем при виконанні службових обовязків.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, 12 жовтня 2015 року головним спеціалістом з ВМЗ УМВС ОСОБА_3, на підставі вивчення і перевірки матеріалів розслідування нещасного випадку, що стався 23 листопада 2013 року о 09 год. 10 хв. в місті Черкаси на бульварі Шевченка буд. 134 із старшим інспектором ДПС Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_1, складено припис № 7 форми Н-9*, в якому вимагалося скасувати акт за формою Н-1* та скласти акт за формою НТ*, оскільки встановлено порушення ст. 14 ОСОБА_6 України Про внесення змін до ОСОБА_6 України Про охорону праці та ст. 25 ОСОБА_6 України Про міліцію, а тому нещасний випадок є таким, що стався у період проходження служби не при виконанні службових обовязків.

На підставі наведеного припису 14 жовтня 2015 року комісією Придніпровського РВ в м. Черкасах УМВС України в Черкаській області складено акт № 21 форми НТ*, відповідно до якого тілесні ушкодження у вигляді гемартрозу лівого колінного суглобу, забій мяких тканин голови, отримані позивачем в період проходження служби при виконанні службових обовязків.

При дослідженні письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, суд встановив, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.03.2016р. у справі №823/124/16 визнано протиправним та скасовано припис № 7 від 12.10.2015 за формою Н-9* служби державного нагляду за охороною праці ВМЗ УМВС України в Черкаській області. Приймаючи таке рішення, суд дійшов висновку, що нещасний випадок стався 23 листопада 2013 року з позивачем у період проходження служби при виконанні службових обовязків. Наведена постанова суду сторонами у справі не оскаржена та набрала законної сили 01.04.2016р.

У відповідності до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначені положення Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає доведеною ту обставину, що нещасний випадок стався 23 листопада 2013 року з позивачем у період проходження служби при виконанні службових обовязків.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, 5 лютого 2016 року членом ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3, на підставі вивчення і перевірки матеріалів розслідування нещасного випадку, що стався 23 листопада 2013 року о 09 год. 10 хв. в місті Черкаси на бульварі Шевченка буд. 134 із старшим інспектором ДПС Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_1, складено припис № 19 форми Н-9*, в якому запропоновано внести зміни в акт за формою Н-5* та акт за формою НТ* №21 від 14 жовтня 2015 року, оскільки встановлено порушення Порядку №1346 та ОСОБА_6 України Про внесення змін до ОСОБА_6 України Про охорону праці.

Як вбачається з обставин, які викладені в акті форми Н-5* від 28 квітня 2016 року, комісія, призначена наказом від 26.04.2016 року № 2123 УМВС України в Черкаській області, провела у період з 26 квітня 2016 року по 28 квітня 2016 року повторне розслідування нещасного випадку, який стався 23 листопада 2013 року о 09 год. 10 хв. на бульварі Шевченка, 134 м. Черкаси біля магазину Шарм, із старшим інспектором ДПС Придніпровського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_1

За результатами розслідування нещасного випадку складений акт № 3 за формою НТ* від 28 квітня 2016 року, затверджений заступником голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області ОСОБА_7, згідно якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обовязків тому, що випадок стався за обставин, які не підпадають під дію п. 3.9, 3.10 Порядку № 1346.

Суд звертає увагу, що висновки наведених актів та припису прямо суперечать висновкам постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 09.03.2016р. у справі №823/124/16, яка набрала законної сили. При цьому акти та припис складені після набрання законної сили наведеною постановою суду.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 3.5 Порядку №1346 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Відповідно до 3.8 Порядку №1346 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю; скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Абзацом 2 пункту 3.9 Порядку №1346 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків», якщо він стався в період проходження служби під час перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - роботи) протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час.

Суд звертає увагу, що положеннями Порядку №1346 не передбачено повноважень вищестоящого органу системи УМВС проводити повторне розслідування нещасного випадку та встановлювати нові обставини чи спростовувати існуючі.

Перевіряючи в судовому засіданні порушення позивачем ОСОБА_6 України «Про охорону праці», а також перевіряючи твердження відповідача, що нещасний випадок стався з вини позивача, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 14 ОСОБА_6 України «Про охорону праці» працівник зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства.

Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно частини 5 статті 25 ОСОБА_6 України «Про міліцію» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

В розумінні положень статті 14 ОСОБА_6 України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

З аналізу наведених положень законів випливає, що нещасний випадок вважається таким, що стався з вини працівника міліції, якщо останній міг та зобовязаний був передбачити можливість настання нещасного випадку і при цьому не вжив необхідних заходів для його уникнення. В той же час, як вбачається з матеріалів службового розслідування позивач оступився та при падінні вдарився колінним суглобом об бордюрний камінь та отримав забій мяких тканин голови. Отже, позивач не міг передбачити настання нещасного випадку. При цьому, суд приймає до уваги, що позивач прибув до місця де трапився нещасний випадок для виконання службових обовязків, у звязку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди, тобто для безпосереднього виконання службових обовязків.

За таких обставин, на переконання суду, нещасний випадок стався з позивачем у період проходження служби при виконанні службових обовязків.

В контексті наведеного суд зазначає, що в силу положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до пункту 3.29 Порядку №1346 контроль за своєчасним і об'єктивним розслідуванням нещасних випадків (у тому числі поранень), їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюють служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень.

Ці служби мають право вимагати від керівника складання акта за формою Н-1* або його перегляду, якщо встановлено, що допущено порушення вимог цього Порядку або інших нормативно-правових актів про охорону праці.

Посадова особа служби державного нагляду за охороною праці має право у разі необхідності (надходження скарги, незгода з висновками розслідування обставин та причин нещасного випадку, поранення або його приховування від розслідування тощо) вимагати проведення розслідування нещасного випадку і видавати обов'язкові для виконання керівником приписи за встановленою формою Н-9* (додаток 7) щодо необхідності складання акта за формою Н-1* та взяття нещасного випадку (у тому числі поранення) на облік.

З наведеного вбачається, що посадова особа служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України має право видавати обов'язкові для виконання керівником приписи, у разі виявлення тих чи інших порушень Порядку №1346 або інших нормативно-правових актів про охорону праці. Однак, в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання представника відповідача, що нещасний випадок стався з позивачем не при виконанні службових обовязків, а тому припис управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №19 від 05.02.2016р. за формою Н-9*, акт повторного розслідування нещасного випадку, що стався 23 листопада 2013 року о 09 год. 30 хв. за формою Н-5* від 28 квітня 2016 року та акт за формою HT* про нещасний випадок невиробничого характеру за №3 від 28 квітня 2016 року, підлягають скасуванню.

Скасовуючи спірний припис та акти, суд враховує, що вони порушують гарантовані позивачу права на одержання компенсаційних виплат, які зокрема передбачені положеннями статті 23 ОСОБА_6 України «Про міліцію» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) та іншими нормативно-правовими актами, які гарантують соціальний захист працівників органів внутрішніх справ.

Щодо вимог позивача про скасування акту №21 від 14 жовтня 2015 року за формою HT*, суд вважає за необхідне зазначити, що наведений акт складений комісією Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області та затверджений начальником вказаної установи, отже позов предявлено позивачем до неналежного відповідача - управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, зважаючи, що відповідач не довів правомірність прийнятого ним припису та актів, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Зважаючи, що позивачем предявлено позов з двома немайновими вимогами одну з яких задоволено, тому на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того згідно статті 1 ОСОБА_6 України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Представником позивача подано розрахунок компенсації витрат на правову допомогу, яка надана у даній справі, відповідно до якого останній надав позивачу правову допомогу, взявши участь у судових засіданнях 16.05.2016р. та 19.05.2016р., витративши 2 години часу.

Отже, розмір витрат позивача, які компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача не може перевищувати 1160 грн. (1450х40%х2=1160).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати припис управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №19 від 05.02.2016р. за формою Н-9*, акт повторного розслідування нещасного випадку, що стався 23 листопада 2013 року о 09 год. 30 хв. за формою Н-5* від 28 квітня 2016 року та акт за формою HT* про нещасний випадок невиробничого характеру за №3 від 28 квітня 2016 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 21 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1160 (одну тисячу сто шістдесят) грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено 24.05.2016р.