Справа № 127/8187/16-а
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/8187/16-а
Провадження № 2-а/127/331/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2016 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій, в якому просить поновити строк на подачу до суду позову про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій, зобовязати Департамент соціальної політики Вінницької міської ради Управління соціального захисту населення (Лівобережне) здійснити дії по перерахунку та виплаті ОСОБА_1 недоотриманої суми одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на отримання одноразової компенсації з урахуванням проведених виплат позивачеві.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, інвалідом 2-ої групи, користується пільгами відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і має право на отримання одноразової компенсації при встановленні 2-ої групи інвалідності у звязку з захворюваннями, які повязані з наслідками Чорнобильської катастрофи, для учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії в розмірі сорока пяти мінімальних заробітних плат. Разом з тим, йому було виплачено таку компенсацію в січні 2007 року в розмірі 284,40 грн., тобто згідно розміру зазначеної компенсації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач не погодився з таким розміром компенсації та звернувся до відповідача із заявою про доплату йому компенсації в розмірі визначеному ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», саме 45 мінімальних заробітних плат, на яку отримав письмову відмову від 17.03.2016 року №Р-98-23505, яку вважає протиправною. Виплату компенсації в розмірі 284,40 грн. позивач вважає незаконною тому звернувся з даним позовом до суду. Позивач, з його слів, про своє порушене право дізнався в березні 2016 року після отримання відповіді від 17.03.2016 року №Р-98-23505. Позивач просить поновити йому строк для звернення з позовом до суду, визнати дії відповідача протиправними та зобовязати виплатити недоплачений розмір компенсації.

Судом встановлено, що відповідно до посвідчення серії А №437430 (категорія 1) від 14.12.2006 року та вкладки №643970 до цього посвідчення ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 2-18 АВ №204114 від 12.12.2006 року ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.

Із листа Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 17.03.2016 року №Р-98-23505, наданого ОСОБА_1 на заяву від 02.03.2016, вбачається, що ОСОБА_1 в січні 2007 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було виплачено одноразову компенсацію при встановлені ІІ групи інвалідності в розмірі 284,40 грн.

13.05.2016 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання та заперечення представника Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, в яких представник Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради наполягає на відмові в задоволенні позову та в яких зазначає, що позовні вимоги заявлено поза межами шестимісячного строку звернення до суду за захистом своїх прав, інформація, зазначена позивачем про те, що він дізнався про порушення свого права в березні 2016 року не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 06.08.2013 року звертався із заявою про виплату одноразової компенсації учасника ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на що йому 12.08.2013 року було надано відповідь №Р-08-16028 про те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в січні 2007 року ОСОБА_1 була виплачена одноразова компенсація при встановлені 2-ої групи інвалідності в розмірі 284,40 грн. Посилання позивача про те, що він дізнався про порушення свого права з відповіді Департаменту від 17.03.2016 року є безпідставним, не відповідає дійсності та не ґрунтується на реальних обставинах справи. За таких обставин клопотання про поновленню строку є необґрунтованим та таким що не підлягає до задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи дослідивши доводи адміністративного позову та зважаючи на клопотання представника відповідача приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, спірна одноразова компенсація при встановлені 2-ої групи інвалідності була виплачена позивачу в січні 2007 року в розмірі 284,40 грн., тому саме тоді позивач ОСОБА_1 і дізнався про розмір виплати.

За таких обставин саме з січня 2007 року слід відраховувати шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду з позовом за захистом прав, свобод та інтересів, який позивачем пропущено.

Крім того, суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що він дізнався про своє порушене право в березні 2016 року з листа Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 17.03.2016 року №Р-98-23505, оскільки 06.08.2013 року ОСОБА_1 вже звертався до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради з приводу виплати компенсації при встановлені 2-ої групи інвалідності в розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 12.08.2013 року ОСОБА_1 надано розяснення №Р-08-16028 про те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в січні 2007 року ОСОБА_1 була виплачена одноразова компенсація при встановлені 2-ої групи інвалідності в розмірі 284,40 грн. Повідомлення відповідача про неможливість задоволення вимог позивача та заява позивача про проведення відповідних перерахунків та здійснення виплат, що датовані 2013 роком містяться в матеріалах справи, оскільки долучені до матеріалів справи разом з письмовими запереченнями відповідача.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та поданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, доданих до неї матеріалів та клопотання представника відповідача по справі ( з відповідними додатками), про порушення своїх прав на отримання компенсації при встановлені 2-ої групи інвалідності позивач дізнався в січні 2007 року, переконавшись у цьому 12.08.2013 року, коли отримав письмову відповідь від відповідача по справі №Р-08-16028, а звернувся до суду лише 18.04.2016 року, пропустивши без поважних причин шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст.99 КАС України.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За описаних вище обставин, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою поважними, а як наслідок слід відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а як наслідок позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.99, 100, 155 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: