Справа № 815/1142/15
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/1142/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області подала апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» у задоволенні адміністративного позову.

Постановою від 12 березня 2015 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд в повному обсязі задовольнив адміністративний позов ТОВ «Ростдорстрой» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 грудня 2014 року № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 93126 грн. (в тому числі: 62084 грн. - за основним платежем, 31042 грн. - за штрафними санкціями).

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки актом планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Ростдорстрой» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2011р. по 31.12.2013р. зафіксовано віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість в загальному розмірі 62 084 грн. по операціях з придбання товарів та послуг у контрагента ТОВ «Софор» згідно реєстрів отриманих податкових накладних, оригінали яких не надано до перевірки.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що єдиною підставою, визначеною п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, для віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ, є наявність у платника податків належним чином оформлених податкових накладних.

ТОВ «Ростдорстрой» письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Ростдорстрой» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2011р. по 31.12.2013р., за результатами якої складений акт перевірки від 12.12.2014р. №8225/15-53-22-06/33658865.

Зазначеним актом зафіксовано порушення позивачем п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ на суму 62084 грн. (в т.ч. в травні 2013 року на суму 62084 грн.). Підставою для висновків податкового органу про порушення ТОВ «Ростдорстрой» зазначених норм ПК України є ненадання до перевірки оригіналів податкових накладних, суми ПДВ згідно яких віднесено до складу податкового кредиту за травень 2013 року.

Суд першої інстанції встановив, що на підставі цього акту перевірки 12.12.2014р. ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Ростдорстрой» визначено суму грошового зобовязання з ПДВ за основним платежем у розмірі 62084 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 31042 грн.

Перевіряючи наявність підстав для прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції встановив, що податковий кредит з ПДВ за травень 2013 року сформований ТОВ «Ростдорстрой» за наслідками здійснення господарських операцій з ТОВ «Софор» на виконання договору поставки від 10.08.2012р. № 10/08-П, за умовами якого продавець (ТОВ «Софор») зобовязується поставити та передати, а покупець (ТОВ «Ростдорстрой») оплатити та прийняти товар, вказаний у специфікації до договору (дощоприймач чавунний типу «ДБ-1» та асфальт М3), а також на виконання договору №1 від 01.11.2012р. про перевезення вантажу, за умовами якого перевізник (ТОВ «Софор») зобовязується доставити транспортом довірений йому замовником (ТОВ «Ростдорстрой») вантаж, а замовник зобовязується оплатити послуги перевезення вантажу.

Суд першої інстанції встановив, що ТОВ «Ростдорстрой» підтверджено первинними бухгалтерськими документами виконання договорів від 10.08.2012р. №10/08-П та від 01.11.2012р. №1, укладених з ТОВ «Софор», в тому числі податковими накладними №168 від 08.05.2013р., №114 від 30.05.2013р. та №132 від 31.05.2013р., суми ПДВ згідно яких віднесено ТОВ «Ростдорстрой» до складу податкового кредиту за травень 2013 року.

Також суд першої інстанції встановив, що податкові накладні №132 від 31.05.2013р. на суму ПДВ 28549,32 грн. та №114 від 30.05.2013р. на суму ПДВ 24700,91 грн. зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246.

З врахуванням відсутності у ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області заперечень щодо фактичного здійснення ТОВ «Ростдорстрой» господарських операцій з ТОВ «Софор», за якими виписані податкові накладні №168 від 08.05.2013р., №114 від 30.05.2013р. та №132 від 31.05.2013р., та з посиланням на положення п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість за травень 2013 року на суму 62084 грн.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області не надало доказів, які підтверджують факт ненадання позивачем при проведенні перевірки податкових накладних по операціях з ТОВ «Софор», тоді як наявність у позивача таких документів та їх реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних у передбачені законодавством строки встановлена при розгляді справи.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не зявились, у звязку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 26.12.2014р. №, про збільшення ТОВ «Ростдорстрой» суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 93126 грн., яке прийнято на підставі акту від 12.12.2014р. №8225/15-53-22-06/33658865 планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Ростдорстрой» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2011р. по 31.12.2013р., яким ДПІ зафіксувала порушення ТОВ «Ростдорстрой» п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ на суму 62084 грн. (в т.ч. в травні 2013 року на суму 62084 грн.).

Апеляційний суд встановив, що підставою для прийняття оскарженого податкового-повідомлення рішення є висновки контролюючого органу про віднесення позивачем до податкового кредиту за травень 2013 року ПДВ у розмірі 62084 грн. на підставі податкових накладних №168 від 08.05.2013р., №114 від 30.05.2013р. та №132 від 31.05.2013р., які зазначено в реєстрах отриманих податкових накладних та оригінали яких не надано ТОВ «Ростдорстрой» до перевірки.

При цьому, апелянт не заперечує висновки суду першої інстанції про товарність господарських операцій, які відбувалися між ТОВ «Ростдорстрой» та ТОВ «Софор» (договори від 10.08.2012р. №10/08-П та від 01.11.2012р. №1) та підтвердження їх виконання сторонами належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, при вирішенні спору визначальним є факт встановлення наявності у ТОВ «Ростдорстрой» на момент проведення перевірки податкових накладних №168 від 08.05.2013р., №114 від 30.05.2013р. та №132 від 31.05.2013р.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Пунктом 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних.

Апеляційний суд встановив, що на час проведення в листопаді-грудні 2014 року планової перевірки ТОВ «Ростдорстрой» податкова накладна від 31.05.2013р. №132 на суму ПДВ 28549,32 грн. та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №114 від 30.05.2013р. на суму ПДВ 24700,90 грн. були прийняті податковим органом та внесені до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджено квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.05.2013р. №132 та витягами з Єдиного реєстру податкових накладних (а.с.47-49).

Зазначені обставини під час проведення перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області не перевірялися.

Дослідивши наявні в матеріалах справи податкові накладні №168 від 08.05.2013р., №114 від 30.05.2013р. та №132 від 31.05.2013р. (а.с.30-32), апеляційний суд встановив, що вказані накладні не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані податкові накладні підтверджують правомірність формування ТОВ «Ростдорстрой» податкового кредиту травня 2013 року на суму ПДВ 62084 грн.

Апеляційний суд вважає, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, як субєкт владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладений обовязок доказування в адміністративному суді, не довела належними та допустимими доказами зафіксований актом перевірки факт ненадання позивачем оригіналів податкових накладних №168 від 08.05.2013р., №114 від 30.05.2013р. та №132 від 31.05.2013р.

Ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції апелянт не надав зазначеного у п.2.7 акту перевірки від 12.12.2014р. №8225/15-53-22-06/33658865 додатку №4, в якому міститься Узагальнений перелік документів, які використані при проведенні перевірки, з якого за можливе було б встановити, які саме документи надано товариством посадовим особам відповідача під час перевірки.

У звязку з цим, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 26.12.2014р. № є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець