Справа № 487/1895/16-а
Суддя: Темнікова А. О.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1895/16-а
Провадження № 2-а/487/84/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2016 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача КІРДЕЛЬОВОЇ А.М.

представника відповідача ТАРАСЮК І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві, інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Кірдельової Анастасії Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що постановою від 27.02.2016 року ОСОБА_1 був незаконно притягнутий інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Кірдельовою А.М. до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляду штрафу у розмірі 425 гривень у зв'язку з проїздом перехрестя на червоний сигнал світлофора. Вказані дії позивач насправді не вчиняв, оскільки рухався виключно на зелене світло з дотримання Правил дорожнього руху по вулиці Пушкінській в районі вулиці Пограничної (Чигрина) у місті Миколаєві. Жодного забороняючого сигналу світлофору позивач не проїжджав та взагалі не знає, про яке порушення йдеться. У постанові не зазначено, в чому саме полягає суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та відсутнє зазначення сигналу світлофору, який він проїхав, що свідчить про опис неіснуючого правопорушення. Докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відсутні. З огляду на викладене позивач просив скасувати оскаржувану постанову.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що 27.02.2016 року будучи водієм маршрутного таксі та керуючи транспортним засобом «РУТА 20», державний номер НОМЕР_1, він зупинився перед перехрестям вулиць Пушкінської та Пограничної (Чигрина) у місті Миколаєві на забороняючий сигнал світлофора. При цьому позаду транспортного засобу позивача та на зустрічний смузі знаходились автомобілі патрульної поліції, що свідчить про те, що перебуваючи у полі спостереження поліції правопорушення вчинити він не міг. ОСОБА_1 має загальний стаж водіння близько 40 років, з яких близько 10 років працює на маршруті, який він виконував під час вчинення інкримінованого правопорушення. Дана обставина також свідчить про неможливість вчинення ним правопорушення. Крім того, в салоні маршрутки перебували пасажири, яких позивач не міг поставити під загрозу, що також підтверджує відсутність події правопорушення. Стоп-лінію позивач не перетинав, оскільки вона на місці події відсутня, а є лише її напівстерті залишки та знак «Стоп». Також позивач зазначив, що навіть якщо він і перетнув майже непомітну стоп-лінію якимись із коліс автомобілю, довжина якого складає близько 5 метрів, то перехрестя він все одно проїхав на зелене світло, що свідчить про притягнення його до адміністративної відповідальності з надуманих підстав. Незважаючи на перебування у маршрутці чималої кількості пасажирів, свідків на підтвердження його заперечень ОСОБА_1 надати наразі не може. Про неправомірність постанови про накладення адміністративного стягнення свідчить також той факт, що протокол про адміністративне правопорушення інспектором складено не було, незважаючи на невизнання позивачем своєї провини.

Відповідач інспектор патрульної поліції роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Кірдельова А.М. у судовому засіданні пояснила, що

27.02.2016 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «РУТА 20», державний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиць Пушкінської та Пограничної (Чигрина) у місті Миколаєві рухаючись на забороняючий червоний сигнал світлофора перетнув задніми колесами стоп-лінію та знак «Стоп», виїхавши тим самим на перехрестя та створив небезпеку для пасажирів та інших транспортних засобів, які рухалися по вулиці Пограничній (Чигрина) у місті Миколаєві та для яких на той момент горів зелений сигнал світлофору. Маневр із закінчення перетину перехрестя позивач закінчив вже на зелене світло, яке загорілось, коли маршрутка перебувала на середині перехрестя. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим був обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у місті Миколаєві позовні вимоги не визнала, та заперечувала проти їх задоволення. В обґрунтування заперечень представник поліції зазначила, що під час патрулювання 27.02.2016 року інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Кірдельовою А.М. спільно з капралом поліції Борисюк О.С. та заступником командира роти рядовим поліції Гуль В.А. під час руху по вулиці Пушкінській в напрямку Привокзальної площі, на перехресті із вулицею Пограничною (Чигрина) було виявлено порушення правил дорожнього руху водієм транспортного засобі «РУТА 20», державний номер НОМЕР_1, який перетнув стоп-лінію та почав рух через перехрестя на забороняючи червоний сигнал світлофору, чим порушив пункт 8.7.3 «е» Правил дорожнього руду України. Протокол про адміністративне правопорушення за приписами ч. 5 ст. 258 КУпАП складатися не мав, постанова була правомірно винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення. З огляду на викладене представник відповідача просила відмовити у задоволення позову за необґрунтованістю.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідно до п.8.7.3е Правил дорожнього руху червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Судом встановлено, що постановою від 27.02.2016 року інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Кірдельовою Анастасією Михайлівною було визнано винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Підставною притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху яке виразилося у проїзді 27.02.2016 року о 7 годині 20 хвилин перехрестя вулиць Пограничної (Чигрина) та Пушкінської у місті Миколаєві на забороняючий червоний сигнал світлофора.

Вказана обставина підтверджена свідченнями співробітника поліції Борисюка О.С., який керував транспортних засобом у складі екіпажу та пояснив, що близько 7 години 25 хвилин 27.02.2016 року під час руху по вулиці Пушкінській в напрямку Привокзальної площі, на перехресті із вулицею Пограничною (Чигрина) він був свідком порушення правил дорожнього руху водієм транспортного засобі «РУТА 20», державний номер НОМЕР_1, який перетнув стоп-лінію і знак «стоп» задніми колесами на всю довжину свого маршрутного транспортного засобу, фактично почавши рух через перехрестя на забороняючи червоний сигнал світлофору. Зелений сигнал світлофору, який дозволив рух, загорівся вже коли маршрутка рухалася по перехрестю.

Аналогічна інформація міститься у рапортах Борисюка О.С. та Кірдельової А.М.

З оглянутих фотознімків місця події вбачається наявність стоп-лінії та знаку «стоп» на місті перехрещення вулиць в напрямку руху позивача.

Таким чином, сукупністю досліджених судом належних допустимих доказів, узгоджених між собою, підтверджено факт правомірності притягнення позивача 27.02.2016 року до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у зв'язку з порушенням пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху, у зв'язку з чим підстави для скасування постанови ПС2 №475694 від 29.02.2016 року, складеної з дотримання вимог ст. 283 КУпАП, відсутні. Сама по собі незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності не є достатньою та беззаперечною обставиною, яка свідчить про відсутність події правопорушення, як вказано ОСОБА_1 Дії позивача були правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки правопорушення є вчиненим з того моменту, коли автомобіль почав рух через перехрестя на забороняючий сигнал світлофору, в незалежності від того, яку відстань він встигнув подолати. Посилання позивача на те, що в оскаржуваній постанові не зазначена суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та відсутнє зазначення сигналу світлофору, який він проїхав, не відповідають дійсності та спростовуються текстом цієї постанови, яка містить викладення цих даних («на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги правил 8.7.3 «е» ПДР України»). Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Крім того, згідно з частиною п'ятою цієї статті якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Отже посилання ОСОБА_1 про неправомірність накладення на нього адміністративного стягнення через не складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідчить про суб'єктивне тлумачення ним норм чинного законодавства України та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158-163, 1712 КАС України, ст.ст. 122 ч. 2, 245, 251, 256, 258, 268, 283, 293 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити за необґрунтованістю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві, інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Кірдельової Анастасії Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА