Справа № 810/113/16
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/113/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Бужак Н.П., Грибан І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» до Київської митниці ДФС, треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Текссол-С» до Київської митниці ДФС, треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивачем були подані всі документи, які вимагались чинним законодавством України для підтвердження застосованого ТОВ «Текссол-С» першого методу визначення митної вартості товару та митний орган безпідставно застосував шостий метод визначення митної вартості товару, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 червня 2012 року між ТОВ «Текссол-С» (покупець) та «Mumtaz&CO» (продавець) укладено контракт №PK/20120608/UK, за умовами якого, з урахуванням доповнення до вказаного контракту №39 від 18 червня 2015 року, продавець постачає покупцю тканину 100% х/б набивну, виробництва «Mumtaz&CO» Пакистан у кількості 75827,0 погонних метрів за ціною 0,82 доларів США за 1 п.м., загальна сума по цьому доповненню до контракту становить 62178,14 доларів США. Ціна товару включає вартість товару, пакування та маркування.

Оплата за партію товару буде здійснюватись шляхом передплати або оплати по факту поставки протягом 30 календарних днів на склад покупця (п.3.1 доповнення №39 від 18 червня 2015 року).

Товар продається на умовах CFR Іллічівськ (Україна) в червні-липні 2015 року. Відправник - M.K.International, Пакистан, або інша особа.

Позивачем 23 липня 2015 року подано до митного органу попередню митну декларацію від 23 липня 2015 року №125000000/2015/922506.

Для митного оформлення товару митним брокером позивача подано до оформлення митну декларацію від 17 серпня 2015 року №125130012/2015/463005 із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною контракту, до якої додано наступні документи:

- картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами №100/2012/0002597 від 01 листопада 2012 року;

- акт митного огляду №500040407/2015/001089 від 27 липня 2015 року;

- міжнародну автомобільну накладну (CMR) №А0732369 від 27 липня 2015 року;

- коносамент №PK20374452 від 18 червня 2015 року;

- пакувальний лист №1798/15 від 18 червня 2015 року;

- прайс-лист б/н від 18 червня 2015 року;

- калькуляцію б/н від 18 червня 2015 року;

- інвойс (рахунок-фактура) №MK/1798/15 від 18 червня 2015 року;

- специфікацію виробника товару №1798/15 від 18 червня 2015 року;

- доповнення до контракту №39 від 18 червня 2015 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) №PK/20120608/UK від 18 червня 2012 року;

- договір перевезення №1342/08/02 від 02 липня 2015 року;

- інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 27 липня 2015 року;

- інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №9000 від 27 липня 2015 року;

- сертифікат походження товару №TDAP (K) GSP0004322/486747 від 11 липня 2015 року;

- акт зважування від 27 липня 2015 року;

- екологічну декларацію №8274 від 24 липня 2015 року;

- ТУ від 15 лютого 2015 року;

- акт взяття проб №085 від 25 липня 2015 року.

- копію митної декларації країни відправлення №НМВ1294796 від 18 червня 2015 року.

17 серпня 2015 року відповідачем запропоновано позивачу надати додаткові документи, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, а саме: якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи; висновки по якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

26 серпня 2015 року позивачем до митного органу надано лист, в якому повідомлено, що страхування не здійснювалось, а тому надати документи щодо страхування неможливо, вартість транспортування до митного кордону з Україною включено до вартості товару, а також надано експертний висновок №Ц-802 Київської торгово-промислової палати від 26 серпня 2015 року, а також платіжні доручення щодо повної оплати товару та бухгалтерську документацію.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 27 серпня 2015 року №125000011/2015/000230/1.

В графі 33 вказаного рішення зазначено обставини його прийняття та джерела, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, зокрема, декларантом не подано всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в ч.2 ст.53 МК України, а саме документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів та розподіл витрат між контрагентами щодо вивантаження товару в порту призначення. Отже, у наданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості не містяться всі відомості щодо підтверджень числових значень складових митної вартості товарів. Крім того, у наданих декларантом документах для підтвердження митної вартості товарів містяться розбіжності (калькуляція не відповідає заявленим умовам поставки: зазначено доставку та страхування товару; різна сума доставки у експортній декларації та калькуляції). Методи за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовувались у зв'язку з відсутньою інформацією щодо вартості ідентичних, подібних товарів та невідповідності вимогам ст.59-60 МК України; методи згідно зі ст. 62 та 63 МК України не застосовуються в зв'язку з відсутньою інформацією щодо ціни складових для визначення за даними методами. Застосовано резервний метод (ст.64 МК України) - митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг: МД №100270003/2015/277398. Проведено консультацію між митним органом та декларантом відповідно до вимог ст.57 МК України. Перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.2 ст.53 МК України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом:

- якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- транспортні (перевізні) документи.

За результатами перевірки митної декларації, на підставі рішення про коригування митної вартості товарів видана картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130012/2015/00036.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що дії відповідача щодо визначення митної вартості товарів є правомірними, а тому рішення про коригування митної вартості є обґрунтованим.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, яким врегульовано відносини, пов'язані із справлянням митних платежів.

Відповідно до ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед іншого, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст.257 МК України).

В силу ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

У відповідності до ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, згідно ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, лише у випадку, якщо документи, що надані при митному оформленні товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні підстави для надання додаткових документів на вимогу митного органу, обов'язок щодо подання таких документів ставиться у залежність від наявності відповідних документів у декларанта.

З матеріалів справи вбачається, що під час подання митної декларації позивачем до митного органу було подано відповідні документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України, однак митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів.

При цьому, позивачем на вимогу митного органу подано документи на підтвердження митної вартості товару, зокрема, експертний висновок №Ц-802 Київської торгово-промислової палати від 26 серпня 2015 року, а також платіжні доручення щодо повної оплати товару та бухгалтерську документацію, натомість повідомлено, що страхування не здійснювалось, а тому надати документи щодо страхування неможливо, вартість транспортування до митного кордону з Україною включено до вартості товару.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч.1 ст.55 МК України).

Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товарів. Однак дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

З рішення про коригування митної вартості товарів від 27 серпня 2015 року №125000011/2015/000230/1 вбачається, що відповідач не погодився із застосуванням позивачем методу визначення митної вартості за ціною договору у зв'язку з тим, що декларантом не подано всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в ч.2 ст.53 МК України, а саме документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів та розподіл витрат між контрагентами щодо вивантаження товару в порту призначення, у наданих до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості не містяться всі відомості щодо підтверджень числових значень складових митної вартості товарів, крім того, у наданих декларантом документах для підтвердження митної вартості товарів містяться розбіжності (калькуляція не відповідає заявленим умовам поставки: зазначено доставку та страхування товару; різна сума доставки у експортній декларації та калькуляції). Позивачем, якщо здійснювалось страхування не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи.

Частиною 4 ст.58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.

Частина 5 ст.58 МК України, встановлює, що ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до умов контракту від 18 червня 2012 року №RK/20120608/UK з урахуванням доповнення від 18 червня 2015 року №39, інвойсу від 18 червня 2015 року №MK/1798/15, специфікації від 18 червня 2015 року №1798/15, калькуляції до інвойсу від 18 червня 2015 року №MK/1798/15 та прайс-листа за умовами CFR Іллічівськ на 01 червня 2015 року ціна товару «тканина бавовняна 100%, з поверхневою щільністю 155+-2г/м2, вибивна, полотняного переплетення, без покриття, без просочення, завтовшки:-150 см, не призначена для дитячого асортименту» становить 0,82 доларів США за погонний метр на загальну суму 62178,14 доларів США за 75827,00 п.м.

Окрім того, наявними в матеріалах справи доповненням від 18 червня 2015 року №39 до контракту №RK/20120608/UK та інвойсу від 18 червня 2015 року №MK/1798/15 визначено, що поставка здійснюється за умовами поставки CFR Іллічівськ, Україна, відповідно до яких поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження та продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до названого порту призначення та у продавця відсутні зобов'язання по укладенню договорів страхування. Продавець зобов'язаний нести усі витрати, пов'язані з товаром, до моменту здійснення його поставки та сплатити ціну фрахту та всі інші витрати, включаючи витрати щодо завантаження товару на борт судна і будь-які платежі за розвантаження товару в узгодженому порту розвантаження, покладені на продавця відповідно до договору перевезення. Натомість, за умовами поставки CFR у покупця відсутні обов'язки щодо укладання договорів перевезення та страхування.

Враховуючи відсутність у позивача обов'язку по укладанню договорів перевезення та страхування, неподання ним до митного органу в поряду ч.3 ст.53 МК України документів, що містять відомості про вартість страхування та транспортні (перевізні) документи,не може бути підставою для відмови в застосуванні основного методу визначення митної вартості та прийняття рішення про її коригування .

Разом з тим, в поданих позивачем документах, подання яких передбачено ч.2 ст.53 МК України, відсутні розбіжності та/або ознаки підробки, документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, у митного органу були відсутні підстави для застосування ч.3 ст.53 МК України шляхом пропонування декларанту подати додаткові документи.

В матеріалах справи наявні копії платіжних доручень від 03 серпня 2015 року №(MUR)2458 на суму 28178,14 доларів США та від 13 серпня 2015 року №(MUR)2490 на суму 34000,00 доларів США на загальну суму 62178,14 доларів США, відповідно до яких отримувачем платежу є MUMTAZ and CO - оплата по контракту №PK/20120608/UK та інвойсу №MK/1798/15 від 18 червня 2015 року.

Таким чином, позивачем підтверджено фактично сплачену ціну за поставлений товар, на якій базується вартість товарів, що використовується для митних цілей.

Окрім того, зазначені митним органом розбіжності у поданих позивачем документах стосуються інформації наведеної саме у калькуляції, що не є документом, передбаченим ч.2 ст.53 МК України, та вказані розбіжності не впливають на митну вартість товару, а отже не можуть бути використані у якості підстави для відмови в застосуванні основного методу визначення митної вартості товарів, що експортуються.

Крім того, в своєму рішенні про коригування митної вартості товарів від 27 серпня 2015 року №125000011/2015/000230/1 відповідач зазначає, що митна вартість визначена за резервним методом - митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг: МД №100270003/2015/277398 від 21 травня 2015 року, тобто відповідачем скориговано загальну вартість товару на підставі митної декларації з поставки товару «тканина бавовняна 100%, з поверхневою щільністю 160+-5г/м2, вибивна, полотняного переплетення, без покриття, без просочення, завширшки 180 см, не призначена для дитячого асортименту». Однак, зважаючи на те, що товар, який був поставлений позивачу «тканина бавовняна 100%, з поверхневою щільністю 155+-2г/м2, вибивна, полотняного переплетення, без покриття, без просочення, завтовшки:-150 см, не призначена для дитячого асортименту» має розмірі 42х44/20х10 та є саме стоковою тканиною, тобто дані товари поставляються за різною ціною, а отже відповідачем безпідставно скориговано митну вартість.

Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої позивачем митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

У відповідності до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 27 серпня 2015 року №125000011/2015/000230/1 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, натомість, відповідачем в порушення ч.2 ст.71 КАС України не доведено правомірності оскаржуваного рішення, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об'єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст.57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача по перерахуванню фінансової гарантії у розмірі 123291,29 грн. до Державного бюджету України колегія суддів зазначає, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч.7 ст.55 МК України).

Відповідно до ч.8 ст. 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Позивачем використано можливість випустити товари у вільний обіг шляхом надання гарантій.

На підтвердження своїх доводів щодо неправомірного перерахування відповідачем фінансової гарантії у розмірі 123291,29 грн. до Державного бюджету України, апелянт посилається на відсутність відповіді митниці, яким відмовлено у визнанні митної вартості на підставі документів, наданих під час дії гарантійних зобов'язань.

Відповідно до ч.9 ст. 55 МК України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

У матеріалах справи міститься лист митниці від 18 листопада 2015 року, що свідчить про виконання нею обов'язку, передбаченого ч.9 ст.55 МК України, щодо надання відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання протиправними дій митного органу щодо перерахування фінансової гарантії по митній декларації від 14 вересня 2015 року №125130012/2015/463545 до Державного бюджету України є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Положеннями ст.56 Конституції України, гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

В обґрунтування вимог щодо відшкодування з Державного бюджету України на користь позивача інфлянційних втрат, позивач посилається на втрату купівельної спроможності грошових коштів, сплачених ТОВ «Текссол-С» для забезпечення митних платежів в розмірі 123291,29 грн., та зазначає, що дана шкода завдана протиправним рішенням відповідача.

Разом з тим, позивачем самостійно було прийнято рішення надати гарантії забезпечення сплати митних платежів в розмірі 123291,29 грн. для випуску експортованого товару у вільний обіг, а відповідачем перераховано таку фінансову гарантію до Державного бюджету України, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування майнової шкоди, з огляду на їх необґрунтованість.

Окрім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частинами 1, 3 ст.94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції позовні вимоги ТОВ «Текссол-С» задоволені частково, колегія суддів приходить до висновку про необхідність присудження позивачу здійснених ним судових витрат відповідно до задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Київської митниці ДФС у розмірі 3883,68 грн. сплаченого судового збору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» - задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №125000011/2015/000230/1 від 27 серпня 2015 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» 3883,68 грн. (три тисячі вісімсот вісімдесят три грн. 68 коп.) понесених витрат на сплату судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 25 травня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Н.П.Бужак

І.О.Грибан

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грибан І.О.

ОСОБА_3