Справа № 2-а-2859/10/1970
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2010-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-2859/10/1970

"04" жовтня 2010 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мірінович У.А. при секретарі Хоменко Л.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 Довіреність № 117 від 27 листопада 2008 року,

представника відповідача - ОСОБА_2 Довіреність № 27/04 від 15.01.2010 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у місті Тернополі адміністративну справу за

позовною заявою Смиковецької сільської ради

до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі

про скасування вимоги та рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Смиковецька сільська рада звернулася у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі про скасування вимоги від 03 серпня 2010 року про сплату боргу в сумі 33542,54 грн. в тому числі: недоїмки 27169,73 грн., штрафних санкцій 2546,99 грн., пені 3825 грн. та скасування рішення від 02 серпня 2010 року № 516 про нарахування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду на суму 1756,07 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільському районі 02 серпня 2010 року винесено вимогу № 134 про сплату боргу в сумі 33542,54 грн. в тому числі: недоїмки 27169,73 грн., штрафних санкцій 2546,99 грн., пені 3825 грн. та рішення № 516 про нарахування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду на суму 1756,07 грн. Прийнятті відповідачем вимога та рішення вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства Смиковецька сільська рада усі виплати заробітної плати проводились виключно шляхом отримання коштів на зазначені цілі в банківській установі з одночасним перерахуванням страхових внесків відповідачу, а отже недоїмки у позивача не могло бути. Відмітив, що відповідач предявляючи вимогу та рішення не навів конкретно в який період виникла недоїмка і за який період нарахована пеня та штрафні санкції.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснив, що позивач неодноразово допускав несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за що до нього і було застосовано фінансові санкції у вигляді накладення штрафу та нарахування пені відповідно до вимог чинного законодавства. Відмітив, що так як позивач мав несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції, то при здійснені ним сплати поточних сум страхових внесків, ці суми зараховувались в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення та з врахуванням положень закону про зарахування сплати поточних сум страхових внесків в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій. Таким чином вважає, що вищезазначена вимога та рішення прийнятті управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільському районі у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) одним із обов'язків страхувальника є обов'язок нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ч.6 та ч.12 ст.20 Закону №1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду; страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків; установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Відповідно до ч.2 ст. 106 Закону № 1058- ІV суми страхових внесків своєчасно не нараховані ст. 20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю і стягуються з нарахуванням пені та застосування фінансових санкцій.

У разі наявності в платника страхових внесків одночасно із зобовязаннями із сплати страхових внесків зобовязань із сплати податків, інших обовязкових платежів передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати страхових внесків виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до п. 9.3.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління ПФУ від 19.12.2003 р. № 21-1, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Судом встановлено, що позивач неодноразово допускав несвоєчасну сплату страхових внесків, що підтверджується в тому числі і карткою особового рахунку платника.

Як вбачається із розрахунку суми штрафу та нарахованої пені до Рішення № 516 від 02.08.2010р. позивачу було нараховано фінансові санкції за несвоєчасно сплачені суми зобов'язання по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 20.01.2010р. по 22.06.2010р.

Відповідно до ч.5 ст.106 Закону №1058 за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Судом встановлено, що відповідачем проводилось зарахування сплачених позивачем поточних сум страхових внесків з врахуванням вимог ч.5 ст. 106 Закону №1058, а саме в порядку черговості виникнення недоїмки та із здійсненням розподілу сплачених поточних сум страхових внесків в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій застосованих до позивача згідно рішень відповідача, які не скасовані у встановленому порядку та не сплачені позивачем самостійно. Відповідно, після зарахування сум сплачених позивачем поточних страхових внесків в рахунок не сплачених штрафів та пені в порядку календарної черговості, у позивача виникла недоїмка по поточних платежах, що має наслідком подальшого застосування до нього штрафних та фінансових санкцій. Таким чином, станом на 03 серпня 2010 року борг позивача становив 33542,54 грн. в тому числі: недоїмка 27169,73 грн., штрафні санкції 2546,99 грн., пеня 3825 грн., що підтверджується матеріалами справи, в тому числі і карткою особового рахунку платника.

За таких обставин суд вважає, що дії відповідача щодо прийняття вимоги від 02 серпня 2010 року № 134 та Рішення № 516 від 02 серпня 2010 року є правомірними, а позовні вимоги Смиковецької сільської ради є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені адміністративного позову Смиковецької сільської ради (с. Смиківці Тернопільського району) до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі про скасування вимоги Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі від 03 серпня 2010 року про сплату боргу в сумі 33542,54 грн. в тому числі: недоїмки 27169,73 грн., штрафних санкцій 2546,99 грн., пені 3825,82 грн. та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі від 02 серпня 2010 року №516 про нарахування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками внесків, у тому числі донорахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду на суму 1756,07 грн., відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвали постанову. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08 жовтня 2010 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.