Справа № 0870/629/12
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2012 року 11:30 Справа № 0870/629/12

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя

до Приватного підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24 січня 2012 року Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Запоріжжя (далі позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 589,64 грн.

Ухвалою суду від 27 січня 2012 року позовну заяву було залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 23 лютого 2012 року відкрито провадження в адміністративній справі №0870/629/12, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 14 березня 2012 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не зявився, письмові заперечення на позов не направив, про причини неявки суду не повідомив. На адресу суду повернулись ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі та повістка про виклик, які були направлені відповідачу на юридичну адресу: 69067, АДРЕСА_1 з відміткою поштового відділення зв'язку: за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 КАС України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

За приписами ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З аналізу наведених норм КАС України, суд вважає, що ухвала про відкриття провадження та повістки про виклик вручені відповідачу належним чином.

Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до п. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до положень статті 128 КАС України справа вирішується на підставі наявних в ній доказів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України, не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_1, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», є платником страхових внесків до Пенсійного фонду.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

У ст. 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон № 400/97-ВР) зазначено, що платниками збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 1058-IV, страхувальниками є роботодавці, інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Частиною 3 ст. 15 зазначеного вище Закону передбачено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків з дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду України.

У ч. 2. ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до п. п. 1.3 пункту 1 та пункту 2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/8663 (далі за текстом - Інструкція), страхувальники є платниками страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV передбачено, що страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п. 11.11. ст. 11 Інструкції, зазначеної вище, платники щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків. Оригінал розрахунку подається платником до органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням платника. Усі примірники розрахунку страхових внесків підписуються керівником, головним бухгалтером підприємства (установи чи організації) та завіряються печаткою. Розрахунки подаються платниками до органу Пенсійного фонду для реєстрації за базовий звітний період, що дорівнює календарному місяцю, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Частиною 2 ст. 20 Закону № 1058-IV передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальником на підставі бухгалтерських та ін. документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які, відповідно до цього Закону, нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону № 1058-IV, обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фону України у випадках, передбачених законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та ін. документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які, відповідно до цього Закону, нараховуються страхові внески.

Частиною 6 ст. 20 Закону № 1058-IV передбачено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Для страхувальників, що мають найманих працівників, базовим звітним періодом є календарний місяць.

У відповідності до ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно з нормами абз. 8 ч. 3 ст. 106 Закону № 1058-IV, у випадку, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом 10-ти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом із застосованою до нього фінансовою санкцією, включеною до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі, якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом 10-ти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутись до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Також, відповідно до пп. «б» п. 8.2 Інструкції, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

Як зазначалось вище, Приватний підприємець ОСОБА_1 є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідач самостійно нарахував за період з лютого 2010 року по листопад 2010 року включно страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 1 529, 70 грн., про що свідчить звіт відповідача. У рахунок погашення заборгованості відповідачем сплачено 940, 06 грн. Згідно з карткою особового рахунку страхувальника, Приватний підприємець ОСОБА_1, станом на 08 грудня 2011 року, має заборгованість зі сплати страхових внесків за період з лютого 2010 року по листопад 2010 року включно в сумі 589, 64 грн.

При цьому в терміни, передбачені чинним законодавством відповідачем зобовязання зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в повному обсязі виконані не були. Докази іншого відповідачем суду не надані.

У звязку з невиконанням Приватним підприємцем ОСОБА_1 вимог Закону №1058-ІV щодо повної та своєчасної сплати страхових внесків, 07 грудня 2011 року фахівцями позивача була сформована вимога №Ф-524/7, яка була направлена на адресу відповідача. Вказана вимога повернулась на адресу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя із відміткою поштового відділення зв'язку: за закінченням терміну зберігання. Приватним підприємцем ОСОБА_1 зазначена вимога оскаржена в судовому чи адміністративному порядку не була, але сума боргу в добровільному порядку не сплачена. Докази іншого в матеріалах справи відсутні.

Згідно до п.15 ст. 106 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

У звязку із наведеним вище суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 589, 64 грн. за період з лютого 2010 року по листопад 2010 року включно, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя (69067, м. Запоріжжя, вул. Союзна, буд. 32) на р/р 1077 в філії Запорізького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк», МФО 313957, заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з лютого 2010 року по листопад 2010 року включно у розмірі 589 (пятсот вісімдесят девять) грн. 64 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко