Справа № 818/90/16
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 р.Справа № 818/90/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.02.2016р. по справі № 818/90/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна"

до Сумської митниці ДФС

про скасування рішення та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці ДФС в якому просив суд: скасувати рішення про коригування митної вартості від 21.12.2015 року № 805130000/2015/000067/2; стягнути з Державного бюджету України надмірно сплачені податки і збори.

В обгрунтування позову зазначив, що товариством «Інвентум Україна» (Покупець) та Luyang Unifrax Trading Compani Limited (Продавець) укладено контракт № 1511 від 24.09.2015 року, відповідно до якого Продавець зобов'язується поставити на адресу Покупця теплоізоляційні матеріали на умовах FOB Qingdao Китай згідно «Інкотермс- 2000». Транспортування товару здійснювалось згідно умов п. 3.1,п.4.2 Контракту та у відповідності до Договору № 12-2013 від 12.02.2013 року товариством «Сі Гейт ЛТД» . З метою митного оформлення 8820 кг товару, позивачем до Сумської митниці було подано митну декларацію (МД) № 805130000/2015/017055 від 21.12.2015 року з визначенням митної вартості товару в розмірі 9105 дол. США по курсу 23,54641 грн/дол. на суму 214132 грн.77 коп. за першим методом, тобто за ціною договору щодо товару, який імпортується. Проте, 21.12.2015 року Сумською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості № 805130000/2015/000067/2 на рівні 1,42 дол за одиницю, другорядним методом. На думку позивача, спірне рішення, не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів та митницею не доведено обґрунтованості рівня скоригованої нею у рішенні митної вартості товарів. Оскаржуване рішення, також не розкриває конкретних фактів, які вплинули на таке коригування, що вказує на невідповідність такого рішення вимогам частини другої статті 55 Митного кодексу України, а отже на його протиправність. Крім того, в порушення наведених приписів спірне рішення не містить обґрунтованих причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Сумська митниця ДФС, заперечуючи проти позову, зазначила, що при здійсненні митного контролю товару, заявленого за митною декларацією №805130000/2015/017055 Сумська митниця ДФС згідно з підпунктом 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015року №724 «Про використання у системі управління ризиками орієнтовних показників митної вартості товарів» зобов'язана була використовувати орієнтовні показники митної вартості товарів, сформовані системою управління ризиками. Згідно критерію ризику «контроль правильності визначення митної вартості товарів» (код 105-2), фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько 3500 до 4300 дол. США. Також листом управління митної вартості ДМСУ від 26.05.2008 року №16/1-848 доведено інформацію щодо вартості транспортних витрат в залежності від виду транспорту, де зазначено фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько 2400 до 2750дол. США. Після виявлених розбіжностей та у зв'язку з можливим заниженням митної вартості товару, відповідно до пункту 11 частини 3 статті 335 Митного кодексу України виникла необхідність у витребуванні документів, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару. Однак декларант для підтвердження митної вартості товару затребуваних документів не надав. Виходячи з того, що використані декларантом відомості не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально (не подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 Митного кодексу України, тобто заявлені декларантом відомості не підтверджено документально), посадовою особою Сумської митниці ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №805130000/2015/000067/1, яким скориговано митну вартість товару за ціною щодо подібних товарів, який продано на експорт в Україну і час експорту якого збігається з часом експорту оцінюваного товару, а також є наближеним до нього - митна декларація № 805130000/2015/016398 від 08.12.2015 року.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" задоволено частково. Скасовано рішення про коригування митної вартості від 21.12.2015 року № 805130000/2015/000067/2. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: ст.ст. 53, 54, 58 МК України. Постанови Кабінету Міністрів України № 724 від 16.09.2015 р. "Про використання у системі управління ризиками орієнтовних показників митної вартості товарів", Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 597, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що товариством з обмеженою відповідальністю «Інвентум Україна» (Покупець) та Luyang Unifrax Trading Compani Limited (Продавець) укладено контракт № 1511 від 24.09.2015 року, відповідно до якого Продавець зобов'язується поставити на адресу Покупця теплоізоляційні матеріали на умовах FOB Qingdao Китай згідно «Інкотермс-2000» (а.с.11-12).

Транспортування товару здійснювалось згідно умов п.3.1, п.4.2 Контракту та у відповідності до Договору №12-2013 від 12.02.2013 року товариством «Сі Гейт ЛТД» (а.с.17-20).

З метою митного оформлення 8820 кг товару, позивачем до Сумської митниці було подано митну декларацію (МД) № 805130000/2015/017055 від 21.12.2015 року з визначенням митної вартості товару в розмірі 9105 дол. США по курсу 23,54641 грн/дол. на суму 214132 грн.77 коп. за першим методом, тобто за ціною договору щодо товару, який імпортується.

21.12.2015 року Сумською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості № 805130000/2015/000067/2 на рівні 1,42 дол. за одиницю, другорядним методом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскаржуване рішення не містить обґрунтованих причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Зокрема, митниця по суті лише загально зазначає, що декларантом використано відомості не підтверджені документально. Відповідач вказує підставою для визначення митної вартості товару цінову інформацію щодо імпортних операцій ЄАІС Держмитслужби України МД №805130000/2015/016398 від 08.12.2015 року. При цьому, митним органом на враховано, що по митній декларації №805130000/2015/016398 від 08.12.2015 року розмитнювалася значно більша партія товару, яка транспортувалася двома контейнерами, а тому витрати по транспортуванню цієї партії товару були значно вищими, що в свою чергу суттєво впливає на ціну товару за одиницю виміру. Тому порівняння витрат по транспортуванню різних за кількістю партій товару не є обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу (МК) України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

За приписами ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 4 статті 337 Митного кодексу України, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. Єдиний підхід до здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками встановлено Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 597.

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2, 7.3 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №597, за результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками (далі - СУР), що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №724 «Про використання у системі управління ризиками орієнтовних показників митної вартості товарів», запроваджено використання органами доходів і зборів у системі управління ризиками єдиних орієнтовних показників митної вартості товарів під час митного оформлення товарів, які ввозяться на митну територію України у митному режимі імпорту.

З матеріалів справи вбачається, що системою управління ризиками автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» за митною декларацією №805130000/2015/017055 було сформовано митні формальності «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» (код 105-2), та «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів» (код 106-2) - по товарах можливе заниження митної вартості товару (орієнтовний показник митної вартості, розрахований відповідно до ПКМУ від 16.09.2015 року №724): здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 року №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».

Згідно критерію ризику «контроль правильності визначення митної вартості товарів» (код 105-2), фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько 3500 до 4300 дол. США.

Також листом управління митної вартості ДМСУ від 26.05.08 №16/1-848 доведено інформацію щодо вартості транспортних витрат в залежності від виду транспорту, де зазначено фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько 2400 до 2750дол. США.

Враховуючи, що декларантом вказано у декларації транспортні витрати у нижчих розмірах, податковим органом було прийнято рішення про витребування документів, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Згідно з положеннями частин 1-3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі, якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних вимог митного законодавства, декларантом були надані відповідачу всі необхідні документи для розмитнення товару, у тому числі договір на транспортно-експедиторське обслуговування №12-2013 від 12.02.2013 року, рахунок на оплату цих послуг, що підтверджують достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнера) (а.с.17-20, 21).

Таким чином, колегія суддів вважає хибними доводи апелянта про те, що позивачем не надані документи, для підтвердження митної вартості, а саме: - документи для достовірності декларування транспортних витрат (фрахт контейнера), оскільки такі твердження спростовуються встановленими обставинами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в свою чергу, відповідачем не надано належних доказів того, що надані декларантом документи містять розбіжності.

Частиною 7 статті 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

З рішення Сумської митниці від 21.12.2015 року №805130000/2015/000067/2 вбачається, що відповідачем не вказано обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні.

Таким чином колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що спірне рішення, не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів та митницею не доведено обґрунтованості рівня скоригованої нею у рішенні митної вартості товарів. Також рішення не розкриває конкретних фактів, які вплинули на таке коригування, що вказує на невідповідність такого рішення вимогам частини другої статті 55 Митного кодексу України, а отже на їх протиправність.

Крім того, в порушення наведених приписів оскаржуване рішення не містить обґрунтованих причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Зокрема, митниця по суті лише загально зазначає, що декларантом використано відомості не підтверджені документально.

Відповідач вказує підставою для визначення митної вартості товару цінову інформацію щодо імпортних операцій ЄАІС Держмитслужби України МД №805130000/2015/016398 від 08.12.2015 року.

При цьому, митним органом на враховано, що по митній декларації №805130000/2015/016398 від 08.12.2015 року розмитнювалася значно більша партія товару, яка транспортувалася двома контейнерами, а тому витрати по транспортуванню цієї партії товару були значно вищими, що в свою чергу суттєво впливає на ціну товару за одиницю виміру.

Отже, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що порівняння витрат по транспортуванню різних за кількістю партій товару не є обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Сумська митниця ДФС, як суб'єкт владних повноважень не довела правомірності свого рішення про коригування митної вартості від 21.12.2015року №805130000/2015/000067/2.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості від 21.12.2015 року №805130000/2015/000067/2 є незаконним, необгрунтованим та такими, що підлягає скасуванню, а отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 року по справі № 818/90/16 в частині задоволення позовних вимог прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.02.2016р. по справі № 818/90/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Філатов Ю.М.
Повний текст ухвали виготовлений 23.05.2016 р.