Справа № 816/4479/15
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 р. Справа № 816/4479/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., Мороз Є.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Касумова О.О., Гончар О.В., Тур Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2016р. по справі № 816/4479/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

про визнання нечинними та скасування вимог, рішень та податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_5.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) в якому просила визнати нечинними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 30.07.2015 №№ Ф-/960, Ф-/961, податкові повідомлення-рішення від 31.08.2015 №№ /138, /139, 005242204/140, /141, рішення про застосування штрафних санкцій від 31.08.2015 №№ /142, 005291701/143.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 адміністративний позов ФОП ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) Кременчуцької ОДПІ від 30.07.2015 №№ Ф-/960, Ф-/961, рішення про застосування штрафних санкцій від 31.08.2015 №№ /142, 005291701/143, податкові повідомлення-рішення від 31.08.2015 №№ /138, /139.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 31.08.2015 № /140 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1992,55 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 31.08.2015 № /141 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 5000 грн.

Не погодившись з даною постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ФОП ОСОБА_5 сформувала та задекларувала витрати по ТМЦ за перевіряємий період у сумі 1 744 764 грн та одержала дохід від реалізації даних ТМЦ у сумі 1872961 грн, де середня націнка на реалізований товар склала 7,35%, що не відповідає реальній націнці встановленій перевіркою на реалізацію товару. На думку апелянта , підприємцем неправомірно було включено до статті «Вартість ТМЦ …» вартість нереалізованого товару на загальну суму 224 288,75 грн по виду економічної діяльності 47.11 «Роздрібна торгівля…», що підтверджується банківськими виписками та книгою обліку доходів та витрат за перевіряє мий період. Даний нереалізований товар підприємцем було оплачено, що підтверджується банківськими виписками та відсутністю кредиторської заборгованості перед постачальниками товару згідно поданого підприємцем до фіскального органу листа про стан заборгованості перед контрагентами. Тобто ФОП ОСОБА_5 неправомірно віднесено до складу витрат вартість нереалізованих ТМЦ не пов'язаних з одержанням валового доходу від провадження виду економічної діяльності 82.99 - «Надання інших допоміжних комерційних послуг н.в.і.у» а саме надання послуг з просування товару» та 68.20 - надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна» від задвання в оренду частини приміщення під розміщення терміналів поповнення рахунків. Підприємцем завищено витрати на загальну суму 224 288,75 грн, чим порушено п.177.4 ст. 177 ПК України і занижено податкові зобов'язання з ПДФО на суму 35668,95 грн.

При перевірці достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб та на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% встановлено заниження суми цього доходу у розмірі 224 288,75 грн за перевіряємий період. Оскільки підприємцем було неправомірно віднесено до складу витрат за перевіряємий період суми витрат на оплату праці та нарахування на заробітну плату, які не пов'язані безпосередньо з отриманими доходами від здійснення виду економічної діяльності 82.99 «Надання інших допоміжних комерційних послуг н.в.і.у» та 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», чим порушено п. 177.4 ст. 177 ПК України. Також підприємцем було занижено дохід за 2013 р. на суму 601 грн в зв'язку з невиконанням вимог листа Державної фіскальної служби України ( далі - ДФС України) від 16.10.2014 №5334/7/16-31-17-02-22. ФОП ОСОБА_5 занижено дохід в сумі 83 725 грн, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб та на який нараховується єдиний внесок .

В ході перевірки було встановлено невідповідність кількості РРО кількості найманих працівників. Підприємцем використовувалось у 1 кварталі 2012 року 6 РРО, а працювало лише 2 найманих працівника. В зв'язку з чим податковий орган прийшов до висновку, що позивачем у 1 кварталі 2012 року було занижено податок на доходи фізичних осіб на суму 1 995,48 грн. Також занижено сумиу єдиного внеску, нарахованого з сум заробітної плати в 1 кварталі 2012 року на суму 5078,40 грн та суми єдиного внеску, утриманого із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору - 496,80 грн.

Також під час перевірки було встановлено реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими за мінімально встановлені ціни, що визначенні постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 та не оприбуткування (не своєчасне оприбуткування) готівкових коштів у повній суми їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 535,76 грн.

Позивач, в запереченні на апеляційну скаргу, просила постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги Кременчуцької ОДПІ і залишення в силі постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 по даній справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з правомірності заявлених в даній частині позовних вимог.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується частково виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового розгляду встановлено, що у період з 13.07.2015 по 31.07.2015 Кременчуцькою ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_5 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 15.06.2011 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено акт від 30.07.2015 № 887/16-03-17-01-10/НОМЕР_1 ( далі - Акт перевірки), в якому зафіксовані порушення, зокрема:

- пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податкові зобов'язання з ПДФО на суму 35668,95 грн, у тому числі по періодах: за 2012 рік у розмірі 686,73 грн, за 2013 рік у розмірі 8866,80 грн, за 2014 рік у розмірі 26115,42 грн;

- пункту 4 частини першої статті 4, пункту 1 частини другої статті 6, пунктів 2, 3 частини першої статті 7, пункту 11 статті 8, пунктів 2, 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", внаслідок чого донараховано за 2012-2014 роки суму єдиного соціального внеску у розмірі 78036,76 грн, у тому числі по періодах: за 2012 рік - 1588,63 грн, за 2013 рік - 20720,41 грн, за 2014 рік - 55727,72 грн;

- підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, пункту 164.1, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176, пункту 177.7 статті 177 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 1995,48 грн за 1 квартал 2012 року;

- абзацу 2 пункту 1 частини першої статті 4, пункту 1 частини другої статті 6, абзацу 1 пункту 1 частини першої статті 7, пунктів 5, 7 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", внаслідок чого донараховано суми єдиного соціального внеску, нарахованого з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) всього у розмірі 5078,40 грн (36,8 %); суми єдиного внеску, утриманого із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) - всього в сумі 496,80 грн (3,6 %);

- статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: реалізація алкогольних напоїв за цінами нижчими за мінімально встановлені ціни, визначені постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв";

- пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме: несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 639,16 грн.

На підставі Акта перевірки Кременчуцькою ОДПІ прийнято:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 30.07.2015 № Ф-/960 на суму недоїмки 78036,76 грн (а.с. 15 т.1);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 30.07.2015 № Ф-/961 на суму 5575,20 грн (а.с. 14 т.1);

- податкове повідомлення-рішення від 31.08.2015 № /138, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 44586,19 грн, з яких 35668,95 грн - за основним платежем, 8917,24 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями ( а.с. 42 т.3);

- податкове повідомлення-рішення від 31.08.2015 № /139, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, у розмірі 2993,22 грн, з яких 1995,48 грн - за основним платежем, 997,74 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями /том 3 а.с. 43/;

- податкове повідомлення-рішення від 31.08.2015 № /140, яким за порушення пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 2678,80 грн ( а.с. 44 т. 3);

- податкове повідомлення-рішення від 31.08.2015 № /141, яким за порушення статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 10 000 грн ( а.с. 46 т.3);

- рішення про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 31.08.2015 № /142, яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 2787,60 грн ( а.с. 47 т.3);

- рішення про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 31.08.2015 № /143, яким до позивача застосовані штрафні санкції розмірі 5096,72 грн ( а.с. 48 т.3).

Щодо висновків податкового органу про заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на суму 35 668,95 грн колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України (далі - ПК України) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Під час судового розгляду як в суді першої так і апеляційної інстанції порушень щодо документального підтвердження задекларованих позивачем витрат у 2012-2014 роках не встановлено.

Посилання апелянта на завищення валових витрат в зв'язку неправомірним віднесенням до складу витрат вартості нереалізованих товарно-матеріальних цінностей, непов'язаних з одержанням валового доходу від провадження економічної діяльності 82.99 «Надання інших допоміжних комерційних послуг н.в.і.у» та 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна» від здавання в оренду частини приміщення під розміщення терміналів поповнення рахунків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки під час судового розгляду представниками відповідача не надано доказів на підтвердження даних висновків, а судом в порядку ч.2 ст. 11 КАС України не встановлено. Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставного висновку контролюючого органу щодо завищення платником податків витрат на вказану суму та, як наслідок, заниження податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на суму 35668,95 грн.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта щодо завищення позивачем валових витрат на суму 224 288,75 грн, оскільки за результатами дослідження декларацій про майновий стан і доходи позивача за 2012-2014, розрахунків податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності в сукупності з іншими доказами, судом даних порушень не встановлено та представником відповідача в судовому засіданні не надано.

Щодо правомірності винесення відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 30.07.2015 № Ф-/960 на суму недоїмки 78036,76 грн та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 30.07.2015 № Ф-/961 на суму 5575,20 грн колегія суддів зазначає.

Фактичною підставою для винесення вище зазначених вимог стали висновки податкового органу щодо завищення валових витрат і відповідно заниження чистого доходу, що відповідно вплинуло на правильність визначення бази для нарахування єдиного соціального внеску.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Ставка єдиного внеску для вказаної категорії платників складає 34,7 % від бази оподаткування, визначеної статтею 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (ч. 11 ст. 8 Закону).

Враховуючи те, що відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги в частині скасування оскаржуваного судового рішення щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-ріщення від 31.08.2015 № /138, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 44586,19 грн, з яких 35668,95 грн - за основним платежем, 8917,24 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями колегія суддів правомірними висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 30.07.2015 № Ф-/960 на суму недоїмки 78036,76 грн та рішення про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 31.08.2015 № /143, яким до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 5096,72 грн.

Відповідно до пункту 177.7 статті 177 ПК України фізична особа підприємець вважається податковим агентом працівника фізичної особи, яка перебуває з нею у трудових, цивільно-правових відносинах, або будь-якої іншої фізичної особи щодо будь-яких оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) на користь такої особи.

Згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Фактичною підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 31.08.2015 № /139 стали висновки податкового органу стосовно того, що протягом 1 кварталу 2012 року кількість РРО не відповідає кількості найманих працівників, оскільки ФОП ОСОБА_5 за даний період використовувала працю 2 найманих осіб, свою чергу в підприємця обліковується в даному періоді 6 РРО; для безперебійної діяльності магазинів з графіком роботи з 7 до 21 години без перерви та вихідних виникає необхідність у залученні додаткових трудових ресурсів, робота яких повинна оплачуватись згідно з нормами чинного законодавства. За твердженням відповідача, чотирьом фізичним особам доходів у вигляді заробітної плати за січень-березень 2012 року в загальному розмірі 13800 грн щомісячно, не утримано та не сплачено (не перераховано) до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 1 квартал 2012 року на суму 1995,48 грн

Враховуючи пояснення представників сторін, обставини встановлені під час судового розгляду, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції , що сама по собі наявність у ФОП ОСОБА_5 6 функціонуючих апаратів РРО не свідчить про недостатність найманих працівників, оскільки підприємець на той період часу також працювала на РРО, а наявність ввімкнених РРО не свідчить про їх роботу одночасно.

Зважаючи на вище зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 31.08.2015 № /139.

Стосовно правомірності винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення від 31.08.2015 № /140 колегія суддів зазначає.

Фактичною підставою для прийняття даного податкового рішення стали висновки відповідача щодо неоприбуткування (несвоєчасне оприбуткування) ФОП ОСОБА_5 готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Відповідно до пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книжки).

Під час судового розгляду досліджувалися оригінали книг обліку розрахункових операцій із вклеєними фіскальними звітними чеками та здійснені записи щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскальних звітних чеків.

З урахуванням досліджених письмових доказів, колегія суддів погоджується з правомірністю висновків суду першої інстанції щодо протиправності винесення податкового повідомлення-рішення від 31.08.2015 № /140 в частині нарахування штрафних санкцій на суму 1992,55 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо не дослідження судом першої інстанції Z-звітів №10 за 12.12.2012, №251 за 14.08.2013, №271 за 03.09.2013, №182 за 20.03.2014, №1818 за 19.01.2013, №1021 за 25.12.2013 в зв*язку з чим прийняття необґрунтованого висновку, колегія суддів вважає безпідставним та зазначає наступне.

Стосовно посилання апелянта на неоприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №182 за 20.03.2014 в сумі 125,45 грн в II розділі КОРО до РРО фіскальний номер , колегія суддів зазначає, що під час судового розгляду встановлено, що не заперечувалося і в суді апеляційної інстанції представником відповідача Гончаром Олегом Володимировичем, що реєстрацію РРО з фіскальним номером скасовано 30.09.2013, про що було відмічено і в акті перевірки, а тому дані доводи є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги.

Стосовно Z-звітів №10 за 12.12.2012, №251 за 14.08.2013, №271 за 03.09.2013, №1818 за 19.01.2013, №1021 за 25.12.2013 колегія суддів зазначає, що за результатами дослідження розділу ІІ оригіналу КОРО будь яких порушень Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні встановлено не було.

Стосовно правомірності винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення від 31.08.2015 №/141 щодо застосування штрафних санкцій в сумі 10 000 грн колегія суддів зазначає.

Фактичною підставою для застосування вище зазначеним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій стало реалізація позивачем алкогольних напоїв за цінами нижче встановлених Кабінетом Міністрів України мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої.

Позивачем факт вчинення даного порушення не заперечувалося.

Суд першої інстанції, скасовуючи вище зазначене податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій в сумі 5 000,00 грн виходив з того, що на момент вчинення правопорушення позивачем діяла фінансова санкція за здійснення суб'єктом господарювання оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 5000 гривень, а тому і застосуванню підлягає дана мінімальна ставка.

Проте колегія суддів вважає дані висновки суду першої інстанції помилковими виходячи з наступного.

Відповідно до п. 111.2 ст. 111 ПК України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Згідно з п. 11 підрозділу 10 розділу XX ПК України, що набули чинності з 06.08.2011 року, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Як встановлено під час судового розгляду Акт перевірки № 887/16-03-17-01-10/НОМЕР_1 складений 30.07.2015, податкове повідомлення-рішення № /141, яким за порушення статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 10 000 грн, винесено 31.08.2016.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів прийшла до висновку щодо правомірності рішення податкового органу щодо застосування штрафної санкції до позивача в розмірі, який був встановлений законодавством на час винесення податкового повідомлення-рішення № /141 від 31.08.2015. Таким чином постанова суду першої інстанції щодо визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № /141 від 31.08.2015 в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 5000,00 грн підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції, через порушення норм матеріального та процесуального права, підлягає частковому скасуванню, з ухваленням нової про відмову в цій частині в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року по справі № 816/4479/15 скасувати в частині задоволення позовних вимог Фізичної сооби-підприємця ОСОБА_5 щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 31.08.2015 №/141 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалити нову постанову, якою в цій частині відмовити в задоволенні позовних вимог Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року по справі №816/4479/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.І. Сіренко Т.С. Перцова
Повний текст постанови виготовлений 23.05.2016.