Справа № 209/6849/13-а
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/6849/13-а
Провадження № 2-а/209/59/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Погрібній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Полтавській області прапорщика міліції Підопригора Віталія Миколайовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АА 2 № 822526 від 15 листопада 2013 року, про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 300 гривень.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що постановою інспектора ДАІ в Полтавській області Підопригорою Віталієм Миколайовичем від 15 листопада 2013 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 300 гривень. Згідно зазначеної постанови від 15 листопада 2013 року, позивач керуючи своїм автомобілем марки "Дачія", державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по автодорозі з Дніпропетровська до Києва по Харківській трасі зі швидкістю 95 км. на годину. Вказана автодорога розділялась на смуги руху автомобілів металевим відбійником, та була позначена дорожнім знаком 5.1. ПДР України. По обидві сторони дороги знаходилася лісосмуга. Відповідно з підпунктом "г", п. 12.6. ПДР України, транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1. "Автомагістраль" дозволено рухатися зі швидкістю, не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год. Швидкісний режим руху він не порушував. На відрізку автомагістралі був зупинений співробітник ДАІ, який продемонстрував прилад на якому були вказані цифри 97 км. на годину, та силует автомобіля, який він не ідентифікував. При цьому співробітник ДАІ повідомив, що він начебто рухався на відрізку позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР України (Початок населеного пункту), зі швидкістю яка становила 97 км/год. та перевищив швидкість руху більш ніж на 30 км. годину. Він заперечував проти цього та вказав, що згідно правил ПДР України, дозволена швидкість руху на автомагістралі складає до 130 км/год. а його швидкість була 95 км. годину. Зазначав також, що на вказаному відрізку автомагістралі будь-які знаки, що обмежують швидкість руху встановлені не були. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач - інспектор взводу № 2 роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Полтавській області прапорщика міліції Підопригора Віталія Миколайовича в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належних чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 15 листопада 2013 року відповідачем - інспектором ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Полтавській області прапорщиком міліції Підопригорою Віталієм Миколайовичем був складений протокол та винесено постанову про адміністративне правопорушення серії АА2 № 822526, в якій зазначено, що ОСОБА_1 15 листопада 2013 року, керуючи автомобілем "Дачія", державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по автодорозі, з Дніпропетровська до Києва по Харківській трасі, та порушив швидкісний режим, дозволену на даній ділянці автомобільного руху, в результаті чого на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн

Позивач на місті складання зазначених вище документів не погоджувався з рішенням інспектора ДПС, про що зазначив в протоколі про адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як стверджує позивач у заявленому позові, рухаючись по автомобільній дорозі Дніпропетровськ-Київ по Харківській трасі (автомагістралі) він не порушував Правил дорожнього руху України, оскільки не міг перевищити швидкість зазначену в протоколі, тому що по адтодорозі будь-які знаки обмежуючі швидкість встановлені не були.

Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь яких доказів на їх підтвердження.

Суд не може прийняти до уваги як доказ, що підтверджує порушення позивачем ПДР і скоєння адміністративного правопорушення, складений 15 листопада 2013 року протокол про адміністративне правопорушення, оскільки на місці складення цього протоколу позивач не погоджувався з ним, але відповідач при цьому не вказав в протоколі свідків правопорушення.

В силу ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень…, та про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень…, а також прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд вважає, що постанова, винесена відповідачем у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 9, 11, 71, 86, 94 ч.1, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора посту № 2 роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Полтавській області прапорщика міліції Підопригора Віталій Миколайович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії АА2 № 822526, винесену інспектором взводу № 2 роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Полтавській області прапорщиком міліції Підопригорою Віталієм Миколайовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Байбара.