Справа № 822/2378/14
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2378/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріГорбатюк І.С.
за участі:позивача, представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22 травня 2014 року № та №, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі - Хмельницька ОДПІ), яка є правонаступником Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22 травня 2014 року форми "Р" № про нарахування основного грошового зобов'язання у сумі 13769,78 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3442,45 грн. та № про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340,00 грн. за податком на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки прийняті за безпідставними висновками відповідача про порушення позивачем вимог п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України (надалі - ПК України, Кодекс) щодо декларування доходу у вигляді анульованої банком заборгованості по відсотках та пені, нарахованих за несвоєчасну сплату кредиту. Вважає, що списані за рішенням банку відсотки та пеня за користування кредитом не є доходом позивача, що підлягає оподаткуванню, оскільки зазначені кошти нею не отримані.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та підтвердили обставини, на які ОСОБА_3 посилається у позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечила, подала письмові заперечення в яких вказала, що ОСОБА_3 у 2011 році отримала дохід у вигляді анульованої заборгованості в сумі 33998,56 грн. та у 2012 році отримала дохід у вигляді анульованої заборгованості в сумі 49369,62 грн., який зобов'язана була задекларувати в річних податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2011 та 2012 роки та подати їх до Хмельницької ОДПІ до 1 травня 2012 та 2013 року відповідно, а також сплатити податкове зобов'язання на загальну суму 13769,78 грн. Факт порушення позивачем норм податкового законодавства зафіксований працівниками Хмельницької ОДПІ в акті документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року №344/22-11-17-03/НОМЕР_1 від 12.05.2014 року. А тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, суд дійшов наступних висновків.

Між позивачем та ПАТ "Універсал Банк" укладено кредитний договір №СL47325 від 29.05.2008 року, на суму 30000,00 грн. із погашенням кредиту останнього робочого дня, що передує 25-му числу місяця, але останню умову позивач не виконувала, із клопотанням про розстрочку чи відстрочку погашення кредиту до ПАТ "Універсал Банк" не зверталась.

Змістом додатку №1 до кредитного договору №СL47325 від 29.05.2008 року підтверджується, що в разі прострочення платежу, позичальник підвищує відсоткову ставку до 108% річних за користування кредитними коштами.

За наявним в матеріалах справи Актом про припинення зобов'язань за Договором №СL47325 від 29.05.2008 року, станом на 02.12.2011 року загальний розмір заборгованості позичальника перед кредитором за вищевказаним №СL47325 від 29.05.2008 року становить 33998,56 грн., яка з моменту підписання вказаного акту вважається погашеною повністю шляхом прощення кредитором такої заборгованості позичальнику на підставі ст.605 Цивільного кодексу України.

Відповідно до наявної в матеріалах справи пропозиції по врегулюванню заборгованості, підписаної ОСОБА_3, у разі оплати 6639,81 грн. у строк до 08.02.2012 року, решта заборгованості ОСОБА_3 вважатиметься врегульованою.

Згідно заяви ПАТ "Універсал Банк" №040/673 від 29.09.2014 року, вказана сума коштів в розмірі 33988,56 грн. є нарахованою підвищеною відсотковою ставкою за прострочення платежу.

Суд також встановив, що наявною в матеріалах справи довідкою №35 від 11.07.2014 року Летичівське відділення АТ "Райффайзен Банк Аваль" підтвердило, що ОСОБА_3 28.09.2012 року за кредитним договором 3014/7400/82/68968 від 02.07.2008 року було анульовано (прощено) заборгованість за пенею в розмірі 49369,62 грн.

Із пояснень позивача та її представника суд встановив, що позивач не повідомлена її кредиторами про анулювання (прощеного) боргу, жодних доказів в заперечення відповідних пояснень сторони позивача представником відповідача не надано.

Суд також встановив, що позивач до Хмельницької ОДПІ податкові декларації про майновий стан і доходи за 2011 та 2012 рік не подавала.

Відповідно до наказу Хмельницької ОДПІ №383 від 16.04.2014 року, 30.04.2014 року посадовою особою відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_5 за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 рік, за результатами якої складено акт №344/22-11-17-03/НОМЕР_1 від 12.05.2014 року.

За даними, викладеними у вищевказаному акті перевірки, відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (Ф 1-ДФ), зазначених ПАТ "Універсал Банк", у четвертому кварталі 2011 року ОСОБА_3, отримала оподатковувані доходи в сумі 33988,56 грн. за 126 ознакою та була платником податку на доходи фізичних осіб. За даними перевірки відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (Ф 1-ДФ), зазначених ПАТ "Райфайзен Банк Аваль", у третьому кварталі 2012 року платник ОСОБА_3, отримала оподатковувані доходи в сумі 49369,62 грн. за 126 ознакою та була платником податку на доходи фізичних осіб.

Згідно висновків вказаного акту №344/22-11-17-03/НОМЕР_1 від 12.05.2014 року встановлено порушення п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України (далі - ПК України, Кодекс), внаслідок чого позивачем занижено податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 13769,78 грн.

До такого висновку відповідач дійшов на підставі того, що ОСОБА_3, в порушення вимог податкового законодавства, не задекларувала та не сплатила податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 5591,55 грн. за 2011 рік та 8178,23 грн. за 2012 рік, в результаті отримання доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу платника податків, анульованого кредитором за його самостійним рішенням.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 22.05.2014 року: №, про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340,00 грн. по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 17212,23 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 13769,78 грн. та штрафними санкціями в сумі 3442,45 грн. та №/1073 .

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України засобами виконання зобов'язання є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток.

При цьому, за ч.ч.2, 3 ст.549 ЦК України, залежно від способу нарахування, неустойкою (штрафом чи пенею) є відсотки від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до пп.163.1.1, пп.163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

У відповідності до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

Так, згідно до п.п. "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

При цьому, згідно з п.п.14.1.47, 14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За вимогами п.п.165.1.49 п.165.1 ст.165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

У відповідності до п.3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1020, у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

Тому, відсотки чи пеня, нараховані боржнику внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, згідно ПК України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Тому, суд вважає, що анульована (прощена) позивачу ПАТ "Універсал банк" заборгованість по відсотках в розмірі 33998,56 грн. та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість по пені в розмірі 49369,62 грн., які нараховані протягом часу дії кредитних договорів, не є доходом, отриманим як додаткове благо.

Крім того, суд зауважує відповідачу, що в чинній станом на момент розгляду судом справи редакції ПК України, у п.п."д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, законодавцем виправлено технічну неточність щодо визначення додаткового блага, яким, зокрема, є основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Прощена позивачу заборгованість за відсотками і пенею не є її доходом та додатковим благом, оскільки, якщо сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, то неустойка (штраф чи пеня) ним не отримується, а банк, в свою чергу, має право як стягувати її, так і відмовитись від її стягнення.

На підставі наведеного суд вважає, що відсотки і пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, нараховані банками відповідно до умов договорів та анульовані за їх рішеннями, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню згідно абз. "д" пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Відповідно до п.179.7 ст. 179 ПК України, порушення якого слугувало підставою для прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 22.05.2014 року, фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Крім того, згідно пунктів 37.1, 37.2, підпункту 37.3.3 пункту 37.3 статті 37 ПК України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов'язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку.

Підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом.

Оскільки кредитори позивача, провівши анулювання боргу не виконали свій обов'язок визначений статтею 164 ПК України і не повідомили позивача про анулювання (прощеного) боргу, суд робить висновок про те, що позивач за таких обставин звільнена від обов'язку самостійно сплачувати податок з таких доходів та відображати їх у річній податковій декларації, оскільки не набула всіх ознак платника податку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1-2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки Хмельницькою ОДПІ не доведено правомірності визначення позивачу грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі розмірі 17212,23 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 13769,78 грн. та штрафними санкціями в сумі 3442,45 грн. а також штрафних санкцій в розмірі 340,00 грн. за неподання податкових декларацій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Хмельницької ОДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення необхідно задовольнити.

За ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі,

Суд встановив, що при зверненні до суду, згідно квитанції №1918.1199.1 від 24.06.2014 року, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 351,20 грн., які підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.11, 71, 94, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 22 травня 2014 року форми "Р" № та №.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 351 (триста п'ятдесят одну) грн. 20 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 травня 2016 року 11:28.

Суддя/підпис/О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук