Справа № 817/4186/13-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"23" травня 2016 р. Справа № 817/4186/13-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарним'ясопром" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" лютого 2016 р. у справі за позовом Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарним'ясопром" про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Сарненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області звернулась до суду з адміністративним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарним'ясопром" податкового боргу у розмірі 499666,04 грн. з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарним'ясопром" до Державного бюджету України податковий боргу з податку на додану вартість у сумі 297714 (двісті дев'яносто сім тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 00 коп. з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року виправлено арифметичну помилку в другому абзаці резолютивної частини вступної та резолютивної частини і повного тексту постанови суду від 12.02.2016 року по справі №817/4186/13 в частині суми, присудженої до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарним'ясопром", що слід читати "297681 (двісті дев'яносто сім тисяч шістсот вісімдесят одна) грн. 04 коп." замість "297714 (двісті дев'яносто сім тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 00 коп.".

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Сарним'ясопром" посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в позові. Зазначає, що заборгованість станом на час звернення до суду не набула статусу податкового боргу, оскільки податкові повідомлення-рішення, як підстава для стягнення, оскаржувались у судовому порядку. Крім того, вказує на порушення позивачем строків стягнення такої заборгованості, визначених законодавством, а також посилається на ту обставину, що заборгованість зі сплати фінансових санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки у національній валюті не є податковою та має інший порядок узгодження.

В апеляційній скарзі Сарненська ОДПІ зазначає, що рішення про застосування штрафних санкцій прийняте із дотриманням строків, визначених статтею 250 Господарського кодексу України, а сума спору є податковим боргом, оскільки є узгодженим грошовим зобов'язанням, що підтверджується матеріалами справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

Апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сарним'ясопром" за даними обліку позивача рахується податкова заборгованість у загальній сумі 499666,04 грн., в тому числі:

- з податку на додану вартість у розмірі 297681,04 грн., яка виникла на підставі уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2013 року, яким виправлено помилки у податковій декларації за серпень 2012 року та податкового повідомлення-рішення від 13.12.2006 року №/0 (т.1, а.с. 10-13, 236);

- зі сплати фінансових санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки у національній валюті у розмірі 201985,00 грн., яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 13.12.2006 року №/0 (т.1, а.с. 237).

Вказане підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №17305517 від 03.10.2013 року; довідкою про взяття на облік платника податків від 14.11.2013 року №073; уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2013 року від 01.08.2013 року №J0217005; податковими повідомленнями-рішеннями від 13.12.2006 року №/0, №/0 з доказами їх надіслання (вручення) платнику податків; актом перевірки від 29.11.2006 року №49/23/32256351; витягом з картки особового рахунку платника податків (т.1, а.с. 5-21, 236-250).

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів зазначає.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами пп. "б" пп. 4.2.2. п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року №2181-III (чинного на час спірних правовідносин, надалі - Закон України №2181-III), контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Згідно з пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України №2181-III, що у разі якщо за нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом.

Абзацом 3 підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України №2181-III передбачено, що у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Підпунктом 5.3.2 пункту 5.3 статті 5 Закону України №2181-III встановлено, що у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Абзацом 6 підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України №2181-III визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сарним'ясопром" оскаржувало податкові повідомлення-рішення від 13.12.2006 року №/0, №/0 до Господарського суду Рівненської області та Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.02.2013 року в справі №10/30, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2014 року, позовну заяву було залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 155 КАС України у зв'язку із повторним неприбуттям позивача у судове засідання (т.1, а.с. 14-16, 35-38, 47-51, 56-58, 64-66, 74-75).

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.04.2014 року в справі №817/384/14, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014 року, позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України у зв'язку із пропуском строків звернення до суду (т.1, а.с. 87-88, 94-99).

Отже, визначені податковим органом податкові зобов'язання вважаються узгодженими.

За змістом пунктів 59.1, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивачем надіслано (вручено) відповідачу податкову вимогу форми "Ю" від 22.08.2013 року №12-22 на суму податкового боргу у розмірі 297423,04 грн. (т.1, а.с. 17, 52-54).

Оскільки податковий борг відповідача виник після 01.01.2011 року, тобто після набрання чинності Податковим кодексом України, норми останнього повинні застосовуватись при визначенні строків звернення позивача до суду з метою його стягнення.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України у разі, якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Вказане свідчить на користь дотримання позивачем строків стягнення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 297681,04 грн., який виник на підставі уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 01.08.2013 року №J0217005 та податкового повідомлення-рішення від 13.12.2006 року №/0, та є підставою для висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Стосовно строків стягнення з відповідача заборгованості зі сплати фінансових санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки у національній валюті у сумі 201985,00 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення від 13.12.2006 року №/0 колегія суддів зазначає. В основу прийняття податкового повідомлення-рішення покладено висновки про порушення п. 2.15 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що затверджене Постановою Правління Національного банку України від 19.02.2001 року №72, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.03.2001 року за №237/5428 та п. 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що затверджене Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320, яке полягало у відсутності підтвердження закупівлі ВРХ у населення за готівку.

Фінансові санкції у сумі 201985,00 грн. застосовані до відповідача на підставі пункту 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року №436/95, в якому передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів - у розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум.

Фінансові санкції є адміністративно-господарськими, а їх застосування регулюється Господарським кодексом України.

Частиною 1 статті 250 Господарського кодексу України визначено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після спливу одного року з дня вчинення порушення суб'єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, порушення норм з регулювання обігу готівки та пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування.

Порушення відповідачем норм з регулювання обігу готівки у національній валюті мало місце протягом березня 2004 року - листопада 2005 року (т.1, а.с. 249). Отже, позивач порушив строк застосування фінансових санкцій у сумі 201985,00 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення від 13.12.2006 року №/0.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарним'ясопром" залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" лютого 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.В.Одемчук

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Сарненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів і зборів у Рівненській області вул.Широка,18,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34503

3- відповідачу/відповідачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сарним'ясопром" вул. Матросова,2,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

4 - представнику товариства - ОСОБА_3, АДРЕСА_1