Справа № 2а-2477/11/1370
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року Справа № 876/9149/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яким просив зобов'язати скасувати першу реєстрацію автомобілів марки FIAT (державний номерний знак НОМЕР_1) 1996 року випуску, CITROEN (державний номерний знак НОМЕР_2) 1999 року випуску, VOLKSWAGEN TRANSPORTER T4 2.5 D (державний номерний знак НОМЕР_3) 2001 року випуску, зареєстрованих на його ім'я.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що позивач довіреністю, виданою ОСОБА_2, уповноважив останнього бути його представником при придбанні на ім'я довірителя автомобілів будь-якої марки, перегнати із-за кордону до місця реєстрації даний автомобіль, а також представляти інтереси довірителя в державних установах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, в митних органах та органах ДАІ при розмитненні та державній реєстрації транспортного засобу. Для виконання довіреності позивач надав право ОСОБА_2 подавати від імені довірителя заяви, отримувати довідки і документи, оплачувати належні гроші, підписувати за довірителя договори купівлі-продажу, виконувати всі дії пов'язані з цією довіреністю. Несплата повіреним від імені позивача належних при реєстрації податків не є підставою скасування реєстрації транспортного засобу, оскільки законодавство передбачає стягнення таких платежів і після реєстрації транспортного засобу.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить постанову скасувати та прийняти нову про задоволення позову.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що реєстрація на ОСОБА_1 автомобілів марки FIAT 1996 року випуску, CITROEN 1999 року випуску та VOLKSWAGEN TRANSPORTER T4 2.5 D проведена з порушенням вимог п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, яка визначає обов'язковою умовою проведення державної реєстрації транспортних засобів оплату передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів). Зазначеним порядком визначається здійснення реєстрації транспортного засобу на підставі поданих особисто заяв власників з пред'явленням документів, що посвідчують особу, що виключає можливість реєстрації транспортних засобів на підставі довіреності. Крім того, про факт реєстрації зазначених автомобілів апелянту стало відомо лише після отримання від ДПІ в Залізничному районі м. Львова повідомлення № 27350/10/17-114/3922 від 11.10.2010 року про необхідність прибути щодо питання першої реєстрації автомобіля у 2009 році та сплати податку з власників транспортних засобів у розмірі 61 960 грн.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно з ст. 3 цього Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 5 цього Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на ім»я позивача було зареєстровано три автомобілі марки FIAT (державний номерний знак НОМЕР_1) 1996 року випуску, CITROEN (державний номерний знак НОМЕР_2) 1999 року випуску, VOLKSWAGEN TRANSPORTER T4 2.5 D (державний номерний знак НОМЕР_3) 2001 року випуску.

Вказана реєстрація автомобілів вчинена ОСОБА_2, що проживає за адресою АДРЕСА_1, на підставі довіреності від 29.07.2009 року, виданої позивачем, що уповноважує повіреного придбавати як на території України так і за її межами за ціну та на умовах на їх розсуд транспортні засоби будь-якої фабричної моделі та транспортувати до місця реєстрації довірителя.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із зазначених обставин, дійшовши висновку про відсутність у позивача правових підстав вимагати скасування реєстрації транспортних засобів та необґрунтованість позовних вимог.

Однак колегія суддів не погоджується з даними висновками, виходячи з наступного.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постанови Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року (далі - Порядок) передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

Згідно з п. 3.1 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них для проведення реєстрації транспортного засобу посадовими особами РЕП ДАІ приймаються до розгляду письмові заяви власників транспортного засобу.

Відповідно до п. 3.2 даної Інструкції особа власника транспортного засобу або уповноваженої ним особи встановлюється на підставі паспорта громадянина України або іншого документа, що його замінює.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів).

При цьому здійснюючи державну реєстрацію транспортного засобу, органи, що здійснюють реєстрацію, наділенні правом перевіряти сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством (та які є обов'язковими при реєстрації таких транспортних засобів). У разі відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи, що здійснюють реєстрацію, відмовляють у реєстрації транспортного засобу, а якщо такий факт встановлено в період експлуатації автомобіля після його реєстрації, відповідно до абзацу 3 п.40 Порядку скасовують реєстрацію незалежно від того, хто є власником автомобіля.

Аналізуючи зазначені правові норми колегія суддів приходить до висновку, що обов'язковими умовами здійснення першої реєстрації транспортних засобів є особисте подання до органу ВРЕР заяви про реєстрацію транспортного засобу, необхідних документів для вчинення реєстраційної дії, а також документів про сплату податку з власників транспортних засобів або документів, що дають право на користування пільгами.

При вирішенні даної справи суд першої інстанції не врахував, що вчинення реєстраційної дії можливе лише за особистою заявою заявника про реєстрацію транспортного засобу, а також, що у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право користування пільгами, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність дій відповідача щодо реєстрації транспортних засобів на ім'я ОСОБА_1, оскільки позивач, як особа, яка зазначена в реєстраційних документах, не вчиняв дій щодо реєстрації вказаних транспортних засобів.

Наведені вище обставини підтверджуються, зокрема, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2013 року у справі № 1-233/11, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ч.1 ст. 365 КК України, зокрема по епізоду проведення у Львівському ВРЕР ГУ МВС України у Львівській області реєстрації транспортних засобів без сплати податку з власників транспортних засобів на потерпілого ОСОБА_1 (а.с.87-94).

Колегія суддів враховує, що на час розгляду даної адміністративної справи судом першої інстанції зазначений вище вирок був відсутній, оскільки винесений лише 01 липня 2013 року, однак вважає можливим відповідно до ч. 2 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України дослідити зазначений вирок і врахувати його як доказ у справі, оскільки він не досліджувався у суді першої інстанції з об'єктивних причин, проте має значення для вирішення даної адміністративної справи.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, який погодився із твердженнями відповідача про відсутність підстав, передбачених пунктом 40 Порядку, для скасування реєстрації вказаних транспортних засобів, оскільки такі висновки не підтверджуються в повній мірі належними і достатніми доказами, а оскаржувана постанова прийнята не на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, що суперечить вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року у справі № 2а-2477/11/1370 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Зобов'язати Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області скасувати державну реєстрацію транспортних засобів VOLKSWAGEN TRANSPORTER T4 2.5 D, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, CITROEN, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 та FIAT, 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованих на ім'я ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л. Я. Гудим

В. В. Святецький

Повний текст постанови виготовлений 23.05.2016 року