Справа № 2а/1770/4590/11
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Київ К/800/12875/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року

у справі № 2а/1770/4590/2011

за позовом Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бернд Бруггеманн Україна»

до Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бернд Бруггеманн Україна» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09 червня 2011 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року позов був задоволений. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне форми «Р» № від 09 червня 2011 року. Присуджено на користь позивача Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Бернд Бруггеманн Україна» із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

21 березня 2011 року позивачем було подано до ДПІ у м. Рівне податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2011 року.

ДПІ у м. Рівне була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих Українсько-польським підприємством з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Бернд Бруггеманн Україна» у податковій звітності з податку на додану вартість за лютий 2011 року, за результатами якої складений акт № 199 від 04 травня 2011 року.

За висновками акта перевірки позивачем були порушені вимоги пункту 184.7 статті 184 Податкового кодексу України, а саме, не визнано умовний продаж товарних залишків на суму 2086057,00 грн., з яких податок на додану вартість у розмірі 417211,40 грн. не включено до складу податкових зобов'язань.

Зокрема, в акті перевірки було вказано, що рішенням ДПІ у м. Рівне від 14 березня 2011 року № 28 було анульовано реєстрацію позивача платником податку на додану вартість на підставі підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, у зв'язку з внесенням запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, що підтверджено службовою запискою № 322/29-35 від 10 березня 2011 року відділу реєстрації та обліку платників податків. Відповідно до додатку К1/1 декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2010 року у позивача є товарні залишки: балансову вартість запасів на кінець звітного періоду у сумі 21280,00 грн. та балансову вартість основних фондів за мінусом амортизаційних відрахувань у сумі 2475580,00 грн. По податковій декларації за жовтень 2010 року обсяг поставки (продажу) становить 102860,00 грн., за листопад 2010 року - 99375,00 грн., за грудень 2010 року - 103711,00 грн., за січень 2011 року - 0 грн., за лютий 2011 року - 104857,00 грн.

09 червня 2011 року ДПІ у м. Рівне на підставі вказаного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення форми «Р» № , яким згідно з підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України збільшила Українсько-польському підприємству з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Бернд Бруггеманн Україна» суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 417212,40 грн., у тому числі: 417211,40 грн. - за основним платежем, 1,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 14 березня 2011 року № 28 року було прийняте ДПІ у м. Рівне за власною ініціативою, а не за заявою платника податку, то у позивача на дату подання податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2011 року був відсутній обов'язок визнавати умовне постачання таких запасів та нараховувати грошові зобов'язання із звичайної ціни відповідних запасів, оскільки в силу положень пункту 184.7 статті 184 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на дату подання позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2011 року) такий обов'язок на платника податку був покладений лише у випадку реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону, тоді як податковий орган при визначення позивачу грошових зобов'язань згідно оспорюваного податкового повідомлення-рішення керувався положеннями пункту 184.7 статті 184 Податкового кодексу України в редакції від 07 липня 2011 року. Також, суд виходив з того, що рішення про анулювання реєстрації Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Бернд Бруггеманн Україна» платником податку на додану вартість від 14 березня 2011 року № 28 було визнане протиправним та скасоване постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2012 року у справі № 2а/1170/5606/2011, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2012 року, а постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2012 року у справі № 2а/1770/325/2012 було зобов'язано державного реєстратора Виконавчого комітету Рівненської міської ради виключити (анулювати) запис з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 09 березня 2011 року № 2000710 про внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу - Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Бернд Бруггеманн Україна.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 184.7 статті 184 Податкового кодексу України (в редакції від 02 грудня 2010 року) якщо в останньому звітному (податковому) періоді на обліку у платника податку залишаються товари та необоротні активи, при придбанні яких суми податку були включені до податкового кредиту, платник податку не пізніше дати подання заяви про анулювання його реєстрації як платника податку зобов'язаний визнати умовне постачання таких товарів та необоротних активів та нарахувати податкові зобов'язання виходячи із звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів, крім випадків реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» від 07 липня 2011 року № 3609-VI у пункті 184.7 статті 184 слова «подання заяви про» було виключено.

Таким чином, з 07 липня 2011 року пункт 184.7 статті 184 Податкового кодексу України викладено в наступній редакції: «Якщо в останньому звітному (податковому) періоді на обліку у платника податку залишаються товари та необоротні активи, при придбанні яких суми податку були включені до податкового кредиту, платник податку не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов'язаний визнати умовне постачання таких товарів та необоротних активів та нарахувати податкові зобов'язання виходячи із звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів, крім випадків реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.».

Як вбачається з акту перевірки, ДПІ у м. Рівне, встановлюючи порушення позивачем вимог пункту 184.7 статті 184 Податкового кодексу України застосувала редакцію закону від 07 липня 2011 року. При тому, що рішення № 28 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача за ініціативою податкового органу прийняте 14 березня 2011 року.

Отже, на час прийняття вказаного рішення діяли положення пункту 184.7 статті 184 Податкового кодексу України в редакції від 02 грудня 2010 року.

Крім іншого, відповідно до пункту 184.10 статті Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) про анулювання реєстрації платника податку податковий орган зобов'язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, податковим органом не було надано доказів своєчасного повідомлення позивача про прийняття ДПІ у м. Рівне рішення від 14 березня 2011 року № 28, яким було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Бернд Бруггеманн Україна».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2012 року у справі № 2а/1770/325/2012 за позовом Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Бернд Бруггеманн Україна» до державного реєстратора Виконавчого комітету Рівненської міської ради Савич Наталії Анатоліївни, Виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування запису було зобов'язано державного реєстратора Виконавчого комітету Рівненської міської ради виключити (анулювати) запис з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 09 березня 2011 року № 2000710 про внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу - Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Бернд Бруггеманн Україна» (арк. справи 57-59).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2012 року, яка була залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2012 року, у справі № 2а/1770/5606/2011 за позовом Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Бернд Бруггеманн Україна» до ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПСпро визнання протиправним та скасування рішення було визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПС від 14 березня 2011 року № 28 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача (арк. справи 44-50).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про неправомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПС підлягає залишенню без задоволення, а постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна