Справа № 807/2190/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Справа № 876/11916/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі за позовом господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" до Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області, Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області про стягнення бюджетної заборгованості та пені,

встановив:

Господарське товариство у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" звернулося до Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі Мукачівська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області), Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області (далі Мукачівського УДКС України Закарпатської області) про стягнення з Державного бюджету України на користь Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 15 309 264 грн та пені у розмірі 3 413 049 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачами обов'язку, встановленого вимогами п.200.12, 200.13 ст.200 Податкового кодексу України, та порушення у звязку з цим права позивача на своєчасне отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Враховуючи те, що відповідачем порушений строк відшкодування податку, просить відповідно до п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України стягнути пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року позов задоволений: стягнуто з Державного бюджету України на користь Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" бюджетну заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 15 309 264 грн та пеню у розмірі 3 413 049 грн.

Відповідач Мукачівська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області оскаржила постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить постанову суду скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що статтею 200 Податкового кодексу України врегульований лише порядок відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України та строки проведення відшкодування. Вважає, що відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключним повноваженням податкового органу та органів державного казначейства, а тому суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості. Апелянт наголошує також на тому, що з врахуванням статті 17 КАС України розгляд позовних заяв про стягнення бюджетної заборгованості по ПДВ не відноситься до юрисдикції адміністративних судів. Щодо стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості, апелянт зазначає, що позивачем нарахована пеня поза межами строку звернення до суду. Апелянт покликається також на невірність розподілу судом першої інстанції судових витрат між відповідачами, оскільки їх є два, а судовий збір стягнуто лише з Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області.

12.02.2016 року на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду надійшла заява господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" про відмову від адміністративного позову в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у звязку з тим, що відповідачем добровільно відшкодовано після розгляду справи судом першої інстанції бюджетну заборгованість з податку на додану вартість. Просить позивач провадження у цій частині закрити, а постанову суду визнати нечинною.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені. Представник позивача підтримав заяву про відмову від позову, заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, наявність підстав для прийняття відмови позивача від позову в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість та закриття провадження у справі в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 194 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду. У разі відмови від адміністративного позову або примирення сторін, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 112 і 113 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 112 КАС України суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відповідно до пояснень представників сторін та матеріалів справи апеляційним судом встановлено відсутність будь-яких перешкод, які б унеможливлювали прийняття відмови від адміністративного позову.

Як встановлено ст.ст. 112, 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову та відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 203 КАС України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Апеляційний суд приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення бюджетного відшкодування слід скасувати, оскільки оскаржуване рішення суду не відповідає нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Алгоритм дій державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) ПДВ врегульовано у статті 200 ПК.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (пункт 200.7 статті 20 ПК).

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 цієї статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з пунктом 200.11 ПК за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 ПК орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Як встановлено судом першої інстанції, Мукачівська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області за результатами перевірки визнала право товариства на отримання бюджетного відшкодування ПДВ і підтвердила достовірність розрахунку заявленої до відшкодування суми, проте не подала у визначений законодавством строк до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Кабінет Міністрів України постановою від 17 січня 2011 року № 39 затвердив Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість (чинного на час виникнення спірних правовідносинах; далі - Порядок), яким визначено механізм їх взаємодії.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК та Порядком, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку.

Цей порядок не передбачає бюджетне відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) зі здійсненням судового контролю над рішеннями податкових органів, ухвалених за результатами перевірки сум ПДВ, заявлених до відшкодування або окремо від здійснення такого контролю.

Апеляційний суд наголошує, що відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Оскільки, звертаючись до суду, платник ПДВ неправильно визначив спосіб захисту порушених прав, то наслідком цього, на думку колегії суддів, має бути відмова у задоволенні позовних вимог.

Аналогічна правова позиція висловлена Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 2а/0570/17001/2012, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин рішення Закарпатського окружного адміністративного суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ є помилковим з огляду на те, що така вимога позивача не є правильним способом захисту прав платника ПДВ. В цьому випадку правильним способом захисту позивача є вимога про зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Разом з тим апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення з Державного бюджету України на користь господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" пені в розмірі 3 413 049 грн, виходячи з наступного.

Проаналізувавши вищенаведену законодавчу норму, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 ПК вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

На суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічна правова позиція висловлена Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 03 червня 2014 року у справі № 21-131а14, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що господарське товариство у формі ТзОВ завод «Флекстронікс ТзОВ» набуло право на нарахування пені в порядку, встановленому п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України і на її стягнення у судовому порядку.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в цій частині, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Посилання апелянта на те, що стягнення пені обмежується положеннями ч. 2 ст. 99 КАС України, є необгрунтованими, оскільки зміст п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України визначає, що на суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Тому оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині стягнення з Державного бюджету України на користь господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" пені у розмірі 3 413 049 грн слід залишити без змін.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при стягненні судового збору, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судами встановлено, що саме Мукачівською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області після підтвердження заявлених позивачем до відшкодування сум ПДВ не було своєчасно (у встановлені ст. 200 ПК України строки) забезпечено подання до територіальних органів казначейства висновків із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню з бюджету, тому в даному випадку слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору саме із бюджетних асигнувань Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року апелянту відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, а отже з Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволеної частини вимог апеляційної скарги 56315 грн на користь Державного бюджету України.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 157, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області задовольнити частково.

Прийняти відмову господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" від позову в частині стягнення з Державного бюджету України на користь господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 15 309 264,00 грн.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі № 807/2190/15 в цій частині скасувати і провадження у справі закрити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі № 807/2190/15 в частині стягнення з Державного бюджету України на користь господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» пені у розмірі 3413049,00 грн залишити без змін.

Стягнути із Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській на користь Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 56315,30 грн за реквізитами: одержувач - Державний бюджет Галицького району м. Львова, код ЄДРПОУ - 38007573, розрахунковий рахунок - 1004, банк одержувача - ГУДКУ у Львівській області, МФО банку - 825014, призначення платежу - судовий збір, назва суду, де розглядається справа - Львівський апеляційний адміністративний суд, код за ЄДРПОУ суду, де розглядається справа - 34668371.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

ОСОБА_3

Ухвала складена в повному обсязі 23.05.2016 року