Справа № 806/1360/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" травня 2016 р. Справа № 806/1360/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лялевич С.С.,

сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання незаконними наказів Головного управління юстиції у Житомирській області (далі - Управління юстиції) від 01 грудня 2009 року № 732/к про накладення дисциплінарного стягнення та від 23 грудня 2009 року № 810/к про звільнення. Просив поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 5 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправними і скасовано накази Головного управління юстиції у Житомирській області від 01 грудня 2009 року № 732/к про притягнення до дисциплінарної відповідальності та від 23 грудня 2009 року № 810/к про звільнення із займаної посади. Поновлено ОСОБА_3 на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Баранівського районного управління юстиції з 24 грудня 2009 року. Зобов`язано Головне управління юстиції у Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України ( справа К/800/40901/14) від 17 грудня 2015 року постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 05.05.2014р. та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2014р. в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасована, а справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті судові рішення залишено без змін.

Останнім рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року позов ОСОБА_3 в частині відшкодування заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Постановлено стягнути з Головного управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_3 167 909 грн .32 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 грудня 2009 року до 5 травня 2015 року.

Постанову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі Головне управління юстиції у Житомирській області порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволення позову за період з 12.02.2013 року по 05.05.2016 року з підстав невідповідності рішення вимогам закону. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що оскільки відносно позивача вступив у законну силу вирок суду, яким його позбавлено права обіймати посади державного службовця строком на три роки, з цієї дати його неможливо поновити на посаді державного службовця, а відтак, нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Заслухавши суддю -доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга в частині оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року щодо задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12 лютого 2013 року по 05 травня 2015 року підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 2003 року ОСОБА_3 працював старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Баранівського районного управління юстиції Житомирської області.

Наказом начальника Головного управління юстиції у Житомирській області № 810/к від 23 грудня 2009 року ОСОБА_3за систематичне невиконання без поважних причин своїх посадових обов'язків, а саме - порушення вимог статей 5, 25, 30, 43, 44, 49, 59, 63 Закону України "Про виконавче провадження", розділу 4.19, пунктів1.7.4, 11.2.7 та 11.2.8 Інструкції про проведення виконавчих дій, розділу 3 Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, пункту 3.8 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, з урахуванням оголошеної догани, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України було звільнено із займаної посади.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 5 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправними і скасовано накази Головного управління юстиції у Житомирській області від 01 грудня 2009 року № 732/к про притягнення до дисциплінарної відповідальності та від 23 грудня 2009 року № 810/к про звільнення із займаної посади. Поновлено ОСОБА_3 на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Баранівського районного управління юстиції з 24 грудня 2009 року. Зобов`язано Головне управління юстиції у Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України ( справа К/800/40901/14) від 17 грудня 2015 року постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 05.05.2014р. та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2014р. в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасована, а справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті судові рішення залишено без змін.

На виконання судових рішень, в.о. начальника Головного територіального управління юстиції Волошиною І.П. 30 квітня 2015 року був виданий наказ №571/11 "Про поновлення на роботі ОСОБА_3."

Цим наказом скасовано наказ ГУЮ у Житомирській області від 23.12.2009 року № 810/к "Про звільнення ОСОБА_3.", ОСОБА_3 поновлений на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Баранівського районного управління юстиції з 05 травня 2015 року.

Наказом №579/11 від 05.05.2015 року ОСОБА_3 звільнено з посади за власним бажанням (а.с.115 ,т.2)

Наказом №759/11 від 28.04.2016 року "Про внесення змін до наказу від 30.04.2015 року №571/11 "Про поновлення на роботі ОСОБА_3." змінено дату поновлення на посаді ОСОБА_3 з 05.05.2015 року на 24.12.2009 року.

Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2012 року у справі №1-92/11 ОСОБА_3 засуджений за те, що працюючи на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Баранівського районного управління юстиції в період з 05.05.2003 року по 23.12.2009 року, маючи 15 ранг державного службовця 7 категорії, маючи достатній досвід роботи в органах виконавчої служби, вчинив злочин у сфері службової діяльності зловживання службовим становищем та службову недбалість, при наступних обставинах.

Цим вироком ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.367, ч.2 ст.367 КК України і призначено покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі з позбавленням права займати посади державного службовця строком на 3 роки із сплатою штрафу 2,0 тис.грн. На підставі ст.70 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 роки.

Вирок щодо ОСОБА_3 набрав чинності 12 лютого 2013 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12 лютого 2013 року по 05 травня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження щодо перебування на державній службі, що визначені Законом України від 17 листопада 2011 року №4050-VI "Про державну службу", встановлені для осіб, які перебувають на державній службі або хочуть вступити на державну службу.

Тому, набрання законної сили обвинувальним вироком суду відносно позивача робить неможливим його вступ на державну службу та його перебування на державній службі, однак не позбавляє його права на відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням з роботи.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком не погоджується, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, для прийняття рішення про виплату незаконно звільненому працівникові, суд повинен визначити період вимушеного прогулу, за який належить виплатити середній заробіток.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений змоги працювати (час незаконного обмеження трудових прав).

Як встановлено судом, період вимушеного прогулу для ОСОБА_3 розпочався з моменту його незаконного звільнення 23 грудня 2009 року.

До прийняття судом рішення про незаконність звільнення позивача, 15 листопада 2012 року його було засуджено до умовного позбавлення волі із позбавленням права займати посади державного службовця строком на три роки.

Каральний потенціал покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю реалізується у двох формах: 1) у формі припинення трудового договору з засудженим, який посідає певну посаду, або анулювання дозволу на заняття певною діяльністю; 2) у формі відмови засудженому в укладенні нового трудового договору на обіймання певної посади або видачі дозволу на заняття певною діяльністю.

Отже, оскільки судовим рішенням звільнення ОСОБА_3 з посади 23.12.2009 року було визнано незаконним з поновленням його трудових прав, з моменту набрання чинності вироком ( 12.02.2013 року) він втрачає право обіймати посади державного службовця, а відтак, і право на компенсацію заробітної плати за час вимушеного прогулу, оскільки з часу набрання чинності вироком, обмеження його трудових прав має місце не внаслідок дій роботодавця, а внаслідок дій самого працівника.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12.02.2013 року по 05.05.2015 року підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення про відмову у позові.

З огляду на викладене, рішення в частині визначення суми стягнення підлягає зміні.

В решті судове рішення є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області задовольнити частково. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" березня 2016 р. в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з Головного управління юстиції у Житомирській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12 лютого 2013 року по 05 травня 2015 року,- скасувати, прийнявши в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовити.

В частині суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_3 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року - змінити, зменшивши розмір стягнення з 167909,32 грн. до 100097,10 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "20" травня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний, 1,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,