Справа № 816/443/16
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м.ПолтаваСправа № 816/443/16

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

суддів - Ясиновського І.Г. , Єресько Л.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідачів - Біленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Полтавській області , Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2016 року ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач / ОСОБА_3) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі по тексту - відповідач 1 / ГУ ДФС у Полтавській області) , Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач 2 / ДФС України) про зобов'язання відповідачів визнати скаргу ОСОБА_3 від 04 червня 2015 року на вимогу про сплату боргу такою, що задоволена з 28 червня 2015 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ДФС у Полтавській області у строки визначені статтею 56 Податкового кодексу України відповіді на скаргу ОСОБА_3 не надало, а тому остання вважається повністю задоволена на користь платника податків з 28 червня 2015 року та вимога Кременчуцької ОДПІ про сплату боргу в частині 5071,80 грн. та пені в розмірі 832 грн. є скасованою також із 28 червня 2015 року.

Відповідачі проти позову заперечували, вказуючи, що ГУ ДФС у Полтавській області у строки визначенні чинним законодавством України направило на адресу позивача рішення про результати розгляду скарги ФОП ОСОБА_3 від 04 червня 2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідачів заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20 травня 2015 року Кременчуцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області складено вимогу №Ф-1400/657 (а.с. 21), якою ОСОБА_3 зобов'язано сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 12162,86 грн.

Не погодившись із вимогою позивач оскаржив її в адміністративному порядку, направивши скаргу від 04 червня 2015 року до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (а.с. 20).

Рішенням про результати розгляду скарги №300/К/16-31-10-04-11 від 30 червня 2015 року ГУ ДФС у Полтавській області відмовлено у задоволенні скарги (а.с. 14-16).

13 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся із скаргою до Державної фіскальної служби України у якій просив скасувати вимогу про сплату боргу №Ф-1400/657 від 20 травня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 боргу в розмірі 5071,80 грн. та 832 грн. пені, скасувати рішення від 30 червня 2015 року №300/К/1631-10-04-11 ГУ ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги та визнати скаргу від 04 червня 2015 року на вимогу про сплату недоїмки від 20 травня 2015 року №Ф-1400/657, такою, що повністю задоволена (а.с. 10-11).

Листом від 10 жовтня 2015 року позивача листом ДФС України повідомлено, що скаргу ОСОБА_3 рішенням від 06 серпня 2015 року №7647/К/99-99-10-01-07-25 залишено без задоволення (а.с. 9).

Позивач вважаючи, що ГУ ДФС у Полтавській області у строки передбачені Податковим кодексом України не надано відповіді на його скаргу від 04 червня 2015 року, у зв'язку із чим вважає за необхідне зобов'язати відповідачів визнати скаргу ОСОБА_3 на вимогу про сплату боргу такою, що повністю задоволеною з 28 червня 2015 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів фізичних у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI (далі по тексту - Закон України №2464-VI).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 1 Закону України №2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 4 частини статті 4 Закону України №2464-VI фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною четвертою статті 25 Закону України №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Колегією суддів встановлено, що 20 травня 2015 року Кременчуцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області складено вимогу №Ф-1400/657 (а.с. 21), якою ОСОБА_3 зобов'язано сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 12162,86 грн.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску (абзац 4, 5 пункту 4 статті 25 Закону України №2464-VI).

ОСОБА_3 не погоджуючись із вимогою оскаржив її в адміністративному порядку, направивши скаргу від 04 червня 2015 року до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області.

Відповідно до статті 25 Закону України №2464-VI орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску

Як підтверджено матеріалами справи скарга позивача надійшла до ГУ ДФС у Полтавській області 08 червня 2015 року (а.с. 41).

30 червня 2015 року контролюючим органом прийнято рішення №300/К/16-31-10-04-11 (а.с. 44-45), яке направлено в цей же день рекомендованим повідомленням про вручення скаржнику (а.с. 46).

З вищевикладеного слідує, що рішення за результатами розгляду скарги прийнято в межах строків визначених Законом України №2464-VI.

Щодо посилань позивача у своєму позові на нерозгляд скарги у строки визначені статтею 56 Податкового кодексу України, оскільки остання отримана контролюючим органом 06 червня 2015 року, а граничний строк її розгляду закінчився 28 червня 2015 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити слідуюче.

Відповідно до пункту 56.8 статті 56 Податкового кодексу України 56.8. контролюючий орган, який який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків (пункт 56.9 статті 56 Податкового кодексу України).

Судом досліджено графік роботи Головного управління ДФС у Полтавській області за червень 2015 року (а.с. 47).

Як слідує із вищевказаного графіку 06 та 07 червня 2015 року були щотижневими вихідними днями, таким чином в ці дні скаргу платника податків контролюючий орган отримати не міг, таким чином скарга надійшла до ГУ ДФС у Полтавській області у перший робочий день, тобто 08 червня 2015 року.

Останній день розгляду скарги позивача припадає на 28 червня 2016 року.

При цьому, пунктом 56.13 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У графіку роботи відповідача за 2015 рік 27, 28 та 29 червня стоять вихідними днями, таким чином, останнім днем розгляду скарги ОСОБА_3 є 30 червня 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ГУ ДФС у Полтавській області під час розгляду скарги ОСОБА_3 на вимогу від 20 травня 2015 року №Ф-1400/657 діяв відповідно до норм Податкового кодексу України та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а відтак підстав для зобов'язання відповідачів визнати скаргу позивача, що повністю задоволена з 28 червня 2015 року судом не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (частина 1); в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову /частина 2/.

Відповідачі як суб'єкти владних повноважень повністю довели правомірність вчинених ними дій при розгляді скарги ОСОБА_3 від 04 червня 2015 року.

Таким чином, позивач скористався правом на звернення до адміністративного суду і його право не може бути обмежене; заявлені ОСОБА_3 вимоги розглянуті судом по суті. Проте, враховуючи відсутність протиправності у діях ГУ Міндоходів у Полтавській області, підстави для задоволення позову відсутні.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинення певних дій - відмовити

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 23 травня 2016 року.

Головуючий суддя С.О. Удовіченко
суддя суддя І.Г. Ясиновський Л.О. Єресько