Справа № 2а-4069/10/2370
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-4069/10/2370

23.11.2010 р. м. Черкаси

17 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гараня С.М., суддів Гриньковської Н.Ю., Паламара П.Г.,

при секретарі Лисенко С.С.,

за участю:

представника відповідача державної податкової адміністрації в Черкаській області ОСОБА_1 - за довіреністю,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору голови державної податкової адміністрації в Черкаській області ОСОБА_1 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державної податкової адміністрації в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору начальник юридичного управління державної податкової адміністрації в Черкаській області, голова державної податкової адміністрації в Черкаській області, про визнання протиправними та скасування наказів державної податкової адміністрації в Черкаській області, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до державної податкової адміністрації в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору начальник юридичного управління державної податкової адміністрації в Черкаській області, голова державної податкової адміністрації в Черкаській області, про визнання протиправними та скасування наказів державної податкової адміністрації в Черкаській області, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 був прийнятий на роботу в ДПА в Черкаській області на посаду начальника юридичного управління. За час проходження державної служби до нього заходи дисциплінарного стягнення чи впливу не застосовувалися, а навпаки застосовувалися заохочення у вигляді нагородження почесною грамотою Черкаської облдержадміністрації та ДПА України і ДПА в Черкаській області, а також йому було присвоєне почесне звання «Заслужений юрист України». Наказом ДПА в Черкаській області від 25.01.2010 р. № 2-ф позивачу була встановлена надбавка за високі досягнення у праці та виконання особливо важливої роботи. Наказом ДПА в Черкаській області № 37-ф від 30.04.2010 р. його, як і інших працівників, було повідомлено про істотну зміну умов оплати праці в частині встановлення надбавок. Також наказом відповідача від 26.05.2010 р. № 140 він був позбавлений права візувати накази та розпорядження ДПА в Черкаській області, що суперечить чинному законодавству, загальному положенню про юридичну службу та Положенню про юридичну службу ДПА в Черкаській області. 02.06.2010 р. відповідачем був виданий наказ № 50-ф про перегляд надбавок працівникам обласного апарату та скасована надбавка за виконання особливо важливої роботи, що призвело до істотного зменшення місячної заробітної плати позивача. З цих підстав ним була подана заява про припинення трудового договору з підстав зміни істотних умов праці. Ще до закінчення місячного терміну до його звільнення відповідач звернувся з поданням до ДПА України про погодження кандидатури ОСОБА_1 на посаду начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області. З цих підстав просив суд визнати протиправними та скасувати накази ДПА в Черкаській області про упорядкування умов встановлення надбавок працівникам та про перегляд надбавок працівникам обласного апарату. Крім того просив суд визнати протиправними та скасувати накази про візування проектів розпорядчих документів та наказ про його звільнення з посади начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області, поновити його на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вихідної допомоги.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. В послідуючому після оголошення судом перерви перед судовими дебатами ОСОБА_2 покинув зал судових засідань, на дебати сторін не зявився, заяву про перенесення розгляду справи та про її розгляд без участі позивача не надав, а тому суд керуючись вимогами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України прийняв рішення про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору голови ДПА в Черкаській області ОСОБА_3, проти позову заперечував, подавши їх у письмовому вигляді, та просив суд залишити його без задоволення. В судовому засіданні на заперечення позовних вимог зазначив, що надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється на чітко визначений термін, а саме на період виконання такої роботи. На звільнення працівника відповідно до пункту 6 статті 36 КЗпП України не розповсюджуються обмеження та спеціальні умови, в тому числі і звільнення під час тимчасової непрацездатності. Крім того зазначив, що при змінах в організації виробництва і праці власник має право без згоди працівника змінювати істотні умови праці, зокрема, системи та розміри оплати праці, зменшення пільг працівника та режим його роботи, а тому будь-які зміни, які мають наслідком зміну складових виробничого чи трудового процесу можна вважати змінами в організації виробництва і праці. Щодо визнання протиправним та скасування наказу відповідача про візування проектів розпорядчих документів, його представник пояснив суду, що позивач за період з 03.04.2010 р. по 15.07.2010 р. працював лише три дні, і з метою належної організації роботи ДПА в Черкаській області був виданий наказ про врегулювання візування розпорядчих документів за умови тривалої відсутності начальника юридичного управління. Також зазначив, що станом на момент розгляду справи в суді ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець і така його діяльність повязана з отриманням прибутку, а тому поновлення його на роботі, в тому числі при наявності такої обставини, є неможливим.

Ухвалою суду від 30.09.2010 р. до участі в справі в якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору були залучені начальник ДПА в Черкаській області ОСОБА_3 та начальник юридичного управління ДПА в Черкаській області ОСОБА_1.

Заслухавши доводи та пояснення позивача та представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вивчивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

11.10.2005 р. наказом голови ДПА в Черкаській області № 174-о ОСОБА_2 призначений виконуючим обовязки начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області на конкурсній основі, а наказом № 197-о від 19.10.2005 р. затверджений на посаді начальника зазначеного управління (записи в трудовій книжці за №№ 27 та 29 відповідно).

11.10.2005 р. позивачем прийнята ОСОБА_3 державного службовця.

Наказом Державної податкової адміністрації в Черкаській області від 13.07.2010 р. № 108-о ОСОБА_2 було звільнено з посади начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України відмова від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці з 15.07.2010 р. Цим же наказом, у звязку з хворобою в період щорічної відпустки позивача, що підтверджується листком непрацездатності від 15.06.2010 р., йому була надана невикористана частина щорічної відпустки тривалістю 6 календарних днів з 10 по 15 липня 2010 року, за період роботи з 11.10.2009 р. по 10.10.2010 р.

Листом від 15.07.2010 р. № 15108/04-011 ОСОБА_2 був повідомлений про звільнення з посади начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області наказом ДПА в Черкаській області від 13.07.2010 р. № 108-о, та повідомлено, що на його адресу надіслана трудова книжка.

Вказане повідомлення було направлене позивачу рекомендованим листом та отримане ним особисто 16.07.2010 р.

Звільненню позивача з займаної посади передувало погодження такого звільнення з ДПА України від 11.06.2010 р. № 11460/7/10-5017/2089 за запитом ДПА в Черкаській області від 07.06.2010 р. № 11701/10-021.

Про отримання відповідачем такого погодження позивач був повідомлений листом ДПА в Черкаській області від 11.06.2010 р. № 12272/10-21, в якому зокрема, зазначається, що наказ про звільнення працівника може бути видано тільки по закінченню двохмісячного терміну з моменту попередження про зміну істотних умов праці, з яким позивач ознайомився 05.05.2010 р., а тому припинити трудовий договір, укладний з позивачем можливо лише з 05.07.2010 р., та запропоновано визначитися з подальшим продовженням роботи в ДПА в Черкаськіц області або розірвати трудовий договір з інших підстав, передбачених законодавством про працю, про що подати відповідну заяву.

За період проходження державної служби позивачу ОСОБА_4 Президента України від 30.10.2006 р. № 907 присвоєне почесне звання «Заслужений юрист України», наказом ДПА України від 08.10.2009 р. № 1222-о він нагороджений нагрудним знаком «За честь і службу» та почесними грамотами державної податкової адміністрації України, Черкаської обласної державної адміністрації. Наказом ДПА в Черкаській області від 10.04.2009 р. № 84 позивач занесений на дошку пошани податкового органу Черкаської області.

25.01.2010 р. відповідачем виданий наказ № 2-ф «Про встановлення надбавок на 2010 рік»в тому числі і ОСОБА_2 за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та вислугу років з 01.01.2010 р.

30.04.2010 р. ДПА в Черкаській області виданий наказ № 37-ф «Про упорядкування умов встановлення надбавок працівникам ДПА в області»про істотну зміну умов оплати праці в частині встановлення надбавки з урахуванням особистого трудового вкладу кожного працівника у загальні результати роботи.

02.06.2010 р. ДПА в Черкаській області був виданий наказ за № 50-ф «Про перегляд надбавок працівникам обласного апарату», яким ОСОБА_2 скасована надбавка за високі досягнення у праці та за виконання особливо важливої роботи з 01.07.2010 р.

Скасована надбавка була встановлена йому наказом ДПА в Черкаській області від 19.02.2009 р. № 2-ф.

21.06.2010 р. ДПА України листом за № 12187/7/10-5017/2297 було надане погодження кандидатури ОСОБА_1 на посаду начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області, а 19.07.2010 р. наказом відповідача № 115-о заступник начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області ОСОБА_1 був переведений на посаду начальника цього управління.

Крім того судом встановлено, що наказом ДПА в Черкаській області від 18.03.2008 р. № 71 «Про візування проектів розпорядчих документів»начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області ОСОБА_2, серед інших, було визначено відповідальним за візування юридичним управлінням проектів наказів та розпоряджень ДПА в Черкаській області, а наказом відповідача від 26.05.2010 р. № 140 «Про візування проектів розпорядчих документів»такого права позивач був позбавлений.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначені Законом України «Про державну службу»від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII).

Статтею 1 Закону № 3723-XII державна служба в Україні визначається як професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до статті 2 Закону № 3723-XII посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

За приписами статті 9 Закону № 3723-XII регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно статті 30 Закону № 3723-XII державна служба, крім підстав, визначених цим Законом, припиняється також відповідно до положень Кодексу законів про працю України.

Статтею 3 Кодексу законів про працю України визначено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Підставами припинення трудового договору відповідно до статті 36 цього Кодексу, серед інших, є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»визначено, що припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). Відмова працівника укласти контракт може бути підставою для припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП у тому разі, коли відповідно до законодавства така форма трудового договору для даного працівника була обов'язкова. У тих випадках, коли підстави для зміни зазначених умов були, але працівник, який відмовився від продовження роботи, не був попереджений за 2 місяці про їх зміну або звільнений до закінчення цього строку після попередження, суд відповідно змінює дату звільнення.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання протиправними та скасування наказів ДПА в Черкаській області від 30.04.2010 р. № 37-ф «Про упорядкування умов встановлення надбавок працівникам ДПА області»та від 02.06.2010 р. № 50-ф «Про перегляд надбавок працівникам обласного апарату»та поновлення позивачеві попередніх мов праці, які були в січні-квітні 2010 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог підпункту «в»пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»керівникам відповідних органів надано право установлювати у межах затвердженого фонду оплати праці надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи.

Наказом ДПА в Черкаській області від 25.01.2010 р №2-ф «Про встановлення надбавок на 2010 рік»ОСОБА_2 з 01.01.2010 р. була встановлена надбавка за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та вислугу років.

30.04.2010 р. ДПА в Черкаській області виданий наказ № 37-ф «Про упорядкування умов встановлення надбавок працівникам ДПА в області»про істотну зміну умов оплати праці в частині встановлення надбавки з урахуванням особистого трудового вкладу кожного працівника у загальні результати роботи.

02.06.2010 р. ДПА в Черкаській області був виданий наказ за № 50-ф «Про перегляд надбавок працівникам обласного апарату», яким ОСОБА_2 скасована надбавка за високі досягнення у праці та за виконання особливо важливої роботи з 01.07.2010 р.

Скасована надбавка була встановлена йому наказом ДПА в Черкаській області від 19.02.2009 р. № 2-ф.

Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України від 07.11.2007 р. № 8379/0/14-07/13 надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється на чітко визначений термін, тобто на період виконання цієї роботи, з метою стимулювання прискорення її виконання та підвищення якості виконуваної роботи. При встановленні такої надбавки повинна бути чітко визначена кінцева мета роботи і терміни виконання. Така надбавка встановлюється працівникам за якісне, своєчасне і в повному обсязі виконання функцій (обовязків), встановлених положеннями про відповідні органи та посадовими інструкціями, а також з урахуванням їх ініціативи, особистого вкладу в загальні результати роботи.

Щодо якісного, своєчасного і в повному обсязі виконання функцій (обовязків) позивачем, судом встановлено наступне.

Відповідно до наказу ДПА в Черкаській області від 25.03.2010 р. № 57-в «Про надання відпустки ОСОБА_2Б.»позивачу з 06.04.2010 р. по 30.04.2010 р. була надана частина щорічної відпустки тривалістю 25 календарних днів.

Згідно з листком непрацездатності серії АБЧ №399212 від 12.04.2010 р. позивач з 12.04.2010 р. по 23.04.2010 р. включно хворів та знаходився на лікуванні.

Відповідно до наказу ДПА в області від 07.05.2010 р. № 93-в «Про відпустку ОСОБА_2Б.»позивачу на підставі його заяви від 06.05.2010 р. та вказаного вище листка непрацездатності з 11.05.2010 р. по 22.05.2010 р. була надана частина щорічної відпустки тривалістю 12 календарних днів у звязку з тим, що він хворів під час щорічної відпустки.

Згідно з листком непрацездатності серії АВБ №696028 від 12.05.2010 р. позивач з 12.05.2010 р. по 04.06.2010 р. включно хворів та знаходився на лікуванні.

05.06.2010 року ОСОБА_2 звернувся до ДПА в Черкаській області з заявою (вх.№1427/10 від 07.06.2010 р.) про продовження йому відпустки з 05.06.2010 р. по 15.06.2010 р. у звязку з тим, що під час відпустки він хворів, та просив звільнити його з займаної посади відповідно до пункту 6 статті 36 КЗпП України. Вказану підставу для свого звільнення позивач визначив самостійно. Датою звільнення позивач просив вважати останній день основної щорічної відпустки.

Відповідно до наказу ДПА в Черкаській області від 07.06.2010 р. №111-в «Про відпустку ОСОБА_2Б.»позивачу була продовжена основна щорічна відпустка по 15.06.2010 р. включно.

07.06.2010 р. ДПА в Черкаській області, відповідно до Положення про Юридичний департамент ДПА України, звернулася до директора Юридичного департаменту ДПА України з листом №11701/10-021, в якому просила погодити звільнення позивача із займаної посади.

11.06.2010 р. до ДПА в Черкаській області надійшов лист ДПА України №11460/7/10-5017/2089 від 11.06.2010 р., яким ДПА України погодила звільнення позивача з посади начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області.

Згідно з листком непрацездатності серії АВБ № 696632 від 08.06.2010 р. позивач з 08.06.2010 р. по 12.06.2010 р. включно хворів та знаходився на лікуванні.

12.06.2010 р. ОСОБА_2 звернувся до ДПА в Черкаській області з заявою (вх.№1517/10 від 14.06.2010 р.) про продовження йому частини щорічної відпустки з 16.06.2010 р. по 20.06.2010 р. у звязку з тим, що під час відпустки він хворів, та просив звільнити його з займаної посади відповідно до пункту 6 статті 36 КЗпП України. Вказану підставу для свого звільнення позивач визначив самостійно. Датою звільнення позивач просив вважати останній день основної щорічної відпустки.

Відповідно до наказу ДПА в Черкаській області від 15.06.2010 р. № 117-в «Про відпустку ОСОБА_2Б.»позивачу була продовжена основна щорічна відпустка по 20.06.2010 р. включно.

Згідно з листком непрацездатності серії АВБ № 696780 від 15.06.2010 р. позивач з 15.06.2010 р. по 09.07.2010 р. включно хворів та знаходився на лікуванні.

09.07.2010 р. ОСОБА_2 звернувся до ДПА в Черкаській області з заявою (вх.№1838/10 від 12.07.2010 р.) про продовження йому частини щорічної відпустки з 10.07.2010 р. по 15.07.2010 р. у звязку з тим, що під час відпустки він хворів, та просив звільнити його з займаної посади відповідно до пункту 6 статті 36 КЗпП України. Вказану підставу для свого звільнення позивач визначив самостійно. Датою звільнення позивач просив вважати останній день основної щорічної відпустки 15.07.2010 р., та просив переслати йому трудову книжку на його домашню адресу.

Наказом ДПА в Черкаській області від 13.07.2010 р. №108-о «Про ОСОБА_2Б.»позивачу була продовжена частина щорічної відпустки з 10.07.2010 р. по 15.07.2010 р. та його було звільнено з посади начальника юридичного управління ДПА в області 15.07.2010 р. згідно поданої ним заяви.

Таким чином, позивач з 03.04.2010 р. по 15.07.2010 р. працював лише три дні з 05.05.2010 р. по 07.05.2010 р. включно, і особливо важливої роботи у вказаний період не виконував.

З цих підстав голова ДПА в Черкаській області наказом від 02.06.2010 р. №50-ф «Про перегляд надбавок працівникам обласного апарату»скасував ОСОБА_2 з 01.07.2010 р. надбавку за виконання особливо важливої роботи, та не встановив надбавку за високі досягнення у праці.

При цьому суд зазначає, що обмеження щодо скасування надбавки за виконання особливо важливої роботи лише у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни, про які вказує позивач, на дії щодо не встановлення надбавки за високі досягнення у праці не поширюються.

Отже, накази ДПА в Черкаській області від 30.04.2010 р. №37-ф «Про упорядкування умов встановлення надбавок працівникам ДПА в області»та від 02.06.2010 р. №50-ф «Про перегляд надбавок працівникам обласного апарату»є правомірними, і позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу ДПА в Черкаській області від 13.07.2010 р. № 108-о, яким ОСОБА_2 звільнено 15.07.2010 р. з посади начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України відмова від продовження роботи у звязку зі зміною істотних умов праці, і що таке звільнення є розірванням трудового договору з ініціативи власника, суд зазначає наступне.

Випадки звільнення за ініціативою власника або уповноваженого ним органу прямо визначені статтями 40 та 41 КЗпП України, і така підстава як звільнення через відмову від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці, в них відсутня.

Кодекс законів про працю України по різному тлумачить звільнення з ініціативи власника чи уповноваженого ним органу у звязку із змінами в організації виробництва і праці (пункт 1 статті 40 КЗпП України) та звільнення за ініціативою працівника, як особи, яка добровільно відмовляється від продовження роботи в змінених умовах праці (пункт 6 статті 36 КЗпП України).

За приписами Кодексу законів про працю України у першому випадку згода чи не згода працівника із змінами в організації виробництва і праці не має ніякого значення, оскільки, згідно з волевиявленням власника чи уповноваженого ним органу, працівник в будь-якому випадку підлягає звільненню.

Для звільнення за пунктом 6 статті 36 КЗпП України волевиявлення працівника щодо можливості його подальшої роботи в нових умовах праці є обовязковим.

У випадку, якщо працівник погодиться на нові умови праці, він продовжує працювати і власник чи уповноважений ним орган зможе звільнити такого працівника лише на загальних підставах.

Отже, в будь-якому випадку ініціативу на звільнення працівника власник чи уповноважений орган виражає виключно у формі відповідного розпорядчого документа.

Документів, що свідчили б про ініціативу відповідача щодо звільнення позивача із займаної посади в період з 30.04.2010 р. по 15.07.2010 р. останній не видавав.

Разом з тим, ОСОБА_2 тричі писав заяви, в яких просив звільнити його з посади начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області з власної ініціативи згідно пункту 6 статті 36 КЗпП України.

Отже, на звільнення позивача з займаної посади з підстав, визначених пунктом 6 статті 36 КЗпП України не розповсюджуються обмеження та спеціальні умови, про які стверджує позивач, в тому числі і щодо заборони звільнення під час тимчасової непрацездатності, оскільки таке обмеження стосується лише звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

ДПА в Черкаській області дотрималася всіх встановлених норм при звільненні ОСОБА_2 з посади начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області, про що свідчать наступні його дії, а саме.

09.07.2010 р ОСОБА_2 звернувся до ДПА в Черкаській області з заявою (вх.№1838/10 від 12.07.2010 р.) про продовження йому частини щорічної відпустки з 10.07.2010 р. по 15.07.2010 р. у звязку з його хворобою під час відпустки, та просив звільнити його з займаної посади відповідно до пункту 6 статті 36 КЗпП України і вважати останнім днем основної щорічної відпустки 15.07.2010 р. Крім того, ОСОБА_2 у вказаній заяві просив переслати йому трудову книжку на його домашню адресу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 3 Закону України «Про відпустки»від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР, за бажанням працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки.

Наказом ДПА в Черкаській області від 13.07.2010 р. №108-о «Про ОСОБА_2Б.»позивачу була продовжена частина щорічної відпустки з 10.07.2010 р. по 15.07.2010 р. та цим же наказом його було звільнено 15.07.2010 р. з посади начальника юридичного управління ДПА в області згідно поданої заяви.

15.07.2010 р. позивач був повідомлений про своє звільнення листом ДПА в Черкаській області (вих. №15108/04-011 від 15.07.2010 р.),. який був отриманий ним 17.07.2010 р.

Крім того, в день звільнення позивачу, згідно з його проханням, на домашню адресу була направлена трудова книжка та проведено повний розрахунок, у тому числі, нараховано та виплачено вихідну допомогу відповідно до статті 44 КЗпП України у розмірі середнього місячного заробітку 5382 грн. 38 коп.., що не заперечується позивачем.

Враховуючи, що в день свого звільнення позивач не працював, з наказом про своє звільнення ОСОБА_2 ознайомився 20.07.2010 р. та в цей же день отримав копію вказаного наказу.

Таким чином дії відповідача в частині видання наказу від 13.07.2010 р. № 108-о «Про ОСОБА_2Б.»є правомірними, і відповідно, позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Щодо твердження позивача про проведення змін істотних умов праці (розмірів оплати праці) без проведення змін в організації виробництва і праці, суд зазначає про таке.

До повноважень власника належить проведення заходів щодо зміни організації виробництва та праці. Зміна істотних умов праці без згоди працівника допускається тільки у випадках змін в організації виробництва та праці.

Інакше кажучи, при змінах в організації виробництва і праці власник має право без згоди працівника змінювати істотні умови праці, а саме: системи та розміри оплати праці, зменшувати надані пільги, змінювати режим роботи, встановлювати або скасовувати неповний робочий час, суміщення професій, змінювати розряди і найменування посад тощо, про працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці, що передбачено частиною третьою статті 32 КЗпП України.

Аналогічна норма визначена частиною 2 статті 29 Закону України «Про оплату праці»від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР.

Таким чином будь-які зміни, які мають своїм наслідком зміну складових виробничого чи трудового процесу можна вважати змінами в організації виробництва і праці. А тому наказ ДПА в Черкаській області від 30.04.2010 року №37-ф «Про упорядкування умов встановлення надбавок працівникам ДПА в області»можна вважати наказом про зміни в організації праці, оскільки ним передбачено зміну складової організації праці її оплату. Цим же наказом передбачена можливість щоквартального перегляду встановлених надбавок за підсумками роботи ДПА в області.

Підтвердженням правомірності такого висновку є той факт, що вказаним наказом ДПА в області встановлені надбавки не скасовувалися, їх розмір не зменшувався, а також ним не встановлювалися нові надбавки.

Такі висновки підтверджуються наказом ДПА в області від 02.06.2010 року №50-ф «Про перегляд надбавок працівникам обласного апарату». А тому твердження позивача про те, що в ДПА в Черкаській області не відбулися зміни в організації виробництва і праці є необґрунтованим.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу ДПА в Черкаській області від 26.05.2010 року №140 «Про візування проектів розпорядчих документів», суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач за період з 03.04.2010 р. по 15.07.2010 р. працював лише три дні з 05.05.2010 р. по 07.05.2010 р. включно.

З метою належної організації роботи Державної податкової адміністрації в Черкаській області, головою ДПА в Черкаській області видано наказ від 26.05.2010 р. № 140, яким врегульовано питання візування розпорядчих документів з умови тривалої відсутності начальника юридичного управління.

Пунктом 4.1. Положення про юридичне управління ДПА в Черкаській області, затвердженого головою ДПА в Черкаській області 06.07.2009 р., начальнику юридичного управління надано право візувати розпорядчі документи ДПА в Черкаській області, і відповідно, позивач не позбавлений такого права навіть при наявності наказу від 26.05.2010 р. № 140 «Про візування проектів розпорядчих документів». А тому зазначений наказ є правомірним та таким, що не порушує права та інтереси ОСОБА_2

Враховуючи, що звільнення позивача було проведено ДПА в Черкаській області з дотриманням норм чинного законодавства, а підстав для поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника юридичного управління ДПА в Черкаській області не має, то, відповідно, суд не вбачає підстав для стягнення з ДПА в Черкаській області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Щодо вимоги про стягнення на користь ОСОБА_2 різниці вихідної допомоги між фактично виплаченою, та сумою такої допомоги, що на його думку підлягає сплаті при звільненні, в сумі 1027 грн. 57 коп., суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 44 Кодексу законів про працю України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Фактично позивачу при звільненні з займаної посади була виплачена вихідна допомога у сумі 5382 грн. 38 коп., що не оспорюється сторонами.

Згідно пункту 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Позивач був звільнений з посади 15.07.2010 р., таким чином, з урахуванням того, що перед своїм звільненням позивач працював у травні 2010 року три робочі дні з 05.05.2010 р. по 07.05.2010 р. включно, розрахунок розміру вихідної допомоги необхідно вираховувати виходячи із середньої заробітної плати за два останніх місяці перед місяцем звільненням ОСОБА_2 травень та червень 2010 року.

Виходячи з розрахункових листів за травень та червень 2010 року середньоденний заробіток позивача за вказані місяці розраховується наступним чином: у травні відпрацьовано 3 дні 849,85 грн.; у червні відпрацьовано 0 днів 0 грн. Таким чином середньоденний заробіток складає 283,283 грн. (849 грн. 85коп. : 3).

Середньомісячна кількість робочих днів за травень-червень 2010 року розраховується наступним чином: травень 2010 року 17 робочих днів; червень 2010 року 21 робочий день; середньомісячна кількість робочих днів за вказаний період становить19 робочих днів (17+21/2). Розмір вихідної допомоги становить 5382 грн. 38 коп. (283 грн. 283 коп. х 19 робочих днів). Таким чином, вихідна допомога позивачу становить 5382 грн. 38 коп. і виплачена в повному розмірі.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до державної податкової адміністрації в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору начальник юридичного управління державної податкової адміністрації в Черкаській області, голова державної податкової адміністрації в Черкаській області, про визнання протиправними та скасування наказів державної податкової адміністрації в Черкаській області, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повністю.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений 3 грудня 2010 року.

Головуючий: С.М. Гарань

Судді: Н.Ю. Гриньковська

ОСОБА_5