Справа № 2а-1130/10/1170
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2010-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2010 року Справа № 2а-1130/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі: головуючого-судді Л.І. Хилько, при секретарі - Муляренко О.В. < Секретар с/з >

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №7 від 05.01.2010 року.

від відповідача: участі не брали, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені,

розглянувши адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді < Позивач в особі > < 3-тя особа позивача >

до Закритого акціонерного товариства "Кіровоград-Лада" < Відповідач в особі > < 3-тя особа відповідача >

про стягнення боргу по страхових внесках в сумі 63142 грн. 44 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Кіровоград-Лада»" про стягнення боргу по страхових внескам в сумі 63142 грн. 44 коп.

Позивач обґрунтував позовні вимоги п. 16 та п. 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»№ 1058 відповідно до якого страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий період (календарний місяць) не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Також, позивач зазначив, що згідно п. 2 ст. 106 Закону № 1058 суми страхових внесків своєчасно нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків і сплачуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафних санкцій. Сплата страхових внесків відповідачем, починаючи з 01.09.2009 по 31.12.2009 року не здійснювалась взагалі, у звязку з чим виникла заборгованість відповідно за вересень- грудень 2009 року включно на суму 63142 грн. 44 коп.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю.

Відповідач письмових заперечень до суду не подав.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є повністю обгрунтованими, підлягають до задоволення в повному обсязі враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України», зареєстрованої в Міністерстві Юстіції 16.01.2004 р. за № 64/8663, страхувальники є платниками страхових внесків.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, а також кошти, сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до цього закону. Частиною 2 ст. 5 Закону передбачено, що виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»страхувальник зобовязаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Частиною 2 ст. 20 зазначеного Закону встановлено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальником на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування заробітної плати, на які, відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Пунктом 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Для страхувальників, що мають найманих працівників, базовим звітним періодом є календарний місяць. Згідно з ч. 12 ст. 20 вищезазначеного Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно із ч. 4 ст. 18 Закону, страхові внески не включаються до складу податків, інших обовязкових платежів, що складають систему оподаткування.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року №1058-ІV, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники і застраховані особи. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», страхувальниками та відповідно платниками страхових внесків до Пенсійного фонду є роботодавці, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, обєднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством або договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду.

На підставі ч. 3 ст. 18 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»страхові внески є цільовим загальнообовязковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 4 ст. 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду.

На підставі ч. 2 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п.п. 2.1.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за N 64/8663, зі змінами та доповненнями, платниками страхових внесків є, зокрема, такі страхувальники як роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Як вбачається з доказів, наданих позивачем, а саме, розрахунку заборгованості (а.с. 5) заборгованість позивачем розраховано у відповідності до норм п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. №1058-ІV та р. 9, р. 10 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Позовні вимоги обгрунтовуються також заявою відповідача про реєстрацію в установі Пенсійного фонду (а.с.6), наданою відповідачем позивачу, розрахунками суми страхових внесків на загальнообвязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за вересень- грудень 2009 року (а.с. 13-16). Причому, вказані Розрахунки суми страхових внесків на загальнообвязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за вересень- грудень 2009 року складені працівниками відповідача, підписані керівником та головним бухгалтером, а їх підписи завірено відтисками печатки підприємства, тому визнаються судом як узгоджене зобовязання відповідача провести своєчасну сплату нарахованих сум страхових внесків.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачем не надано доказів сплати заборгованості, або інших доказів в обґрунтування її відсутності суд вважає позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Так як судове рішення ухвалене по справі у якій позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем юридична особа, у відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства Кіровограл-Лада,вул. Героїв Сталінграда,33/32, м. Кіровоград, , р/р 7841, МФО 328016 КВ ООФ Укрсоцбанк, заборгованість по сплаті страхових внесків в розмірі 63142 грн. 44 коп. на користь управління Пенсійного фонду в м.Кіровограді, вул. 50 років Жовтня, 4, м.Кіровоград, р/р 26, МФО 323475 в Облуправлінні Ощадбанку, .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення постанови у повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2