Справа № 817/533/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2016 р.Р і в н е 817/533/16

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2

до Рівненського обласного центру зайнятості Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 обєднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинення певних дій , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Рівненського обласного центру зайнятості Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 обєднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій Рівненського обласного центру зайнятості, які полягають у відмові видати довідку про заробітну плату встановленого зразка, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1; зобов'язання Рівненського обласного центру зайнятості видати довідку про заробітну плату встановленого зразка, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1, включивши до складових заробітної плати, як середні суми виплат, що виплачувалися начальникам відділів Рівненського обласного центру зайнятості в грудні 2015 року, так і середні суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які виплачувались впродовж 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду в м. Рівне та отримує пенсію державного службовця. Вказує, що постановою Пенсійного Фонду України від 04.09.2013 №15-1 була затверджена нова форма довідки про заробітну плату для обчислення пенсії державним службовцям. У довідку про заробітну плату додатково включено поле "інші виплати: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та винагорода за вислугою років". У зв'язку з цим позивач звернулась до відповідача із заявою про видачу довідки встановленого зразка. За результатами розгляду заяви відмовлено у видачі довідки з підстав виключення Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 за № 1013 норми про перерахунок пенсії держслужбовцям.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та просить зобов'язати відповідача видати їй довідку встановленого зразка.

Позивач в судове засідання не зявилася, просила справу розглянути без її участі та задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач - ОСОБА_1 обласний центр зайнятості Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України подав письмове пояснення щодо заявленого адміністративного позову за №11-1460 від 12.05.2016, де вказав про відсутність підстав для видачі довідки у звязку з виключенням Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 за № 1013 норми про перерахунок пенсії держслужбовцям.

Просив суд розглянути справу без уповноваженого представника відповідача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 обєднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судове засідання не зявився.

З огляду на приписи ч. 4 ст. 122 КАС України, суд приймає рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких підстав.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 обіймала посаду начальника відділу кадрів Рівненського обласного центру зайнятості; є інвалідом 2 групи загального захворювання; з 13.06.2006 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Рівне і отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" довічно. Зазначені обставини встановленні постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2015 в справі №817/337/15

Крім того з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 18.03.2016 звернулась із заявою до Рівненського обласного центру зайнятості з проханням видати їй довідку про заробітну плату встановленого зразка для перерахунку пенсії із зазначенням середнього розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, що виплачувались протягом 2015 року.

У відповідь на заяву позивача 24.03.2016 ОСОБА_1 обласний центр зайнятості листом № 10-957 (а.с.17) повідомив про відсутність підстав для видачі довідки у звязку з виключенням Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 за № 1013 норми про перерахунок пенсії держслужбовцям п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

На думку суду відмовляючи у видачі довідки про заробітну плату встановленого зразка, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1 відповідач діяв у спосіб та порядок, визначений чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини.

Суд зазначає, що видача довідок про роботу та заробітну плату регулюється статтею 49 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Із викладеного слідує, що підприємства, установи, організації не наділені правом приймати альтернативні рішення з питань видачі довідок про заробітну плату працівникам, які перебували чи перебувають у трудових правовідносинах із ними, позаяк обов'язок роботодавця видати відповідну довідку на вимогу працівника установлений законом.

У частині першій статті 1 Закону України № 108/95ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 зі змінами та доповненнями, передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В силу вимог ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, у ході розгляду адміністративної справи №817/337/15 встановлено, що працівнику по посаді, яку обіймала позивач, в 2008 році виплачувалась одноразова матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, при цьому з зазначених виплат були фактично нараховані та сплачені страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2015 в справі №817/337/15 (набрала законної сили 15.03.2015) позов задоволено повністю та визнано протиправними дії Рівненського обласного центру зайнятості Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України () щодо відмови у видачі ОСОБА_2 довідки про заробітну плату встановленого зразка, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013; зобовязано ОСОБА_1 обласний центр зайнятості Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України () видати ОСОБА_2 довідку про заробітну плату встановленого зразка, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013, з відображенням суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були виплачені за посадою начальника відділу кадрів Рівненського обласного центру зайнятості в 2008 році.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Верховний Суд України у своїй постанові від 04.03.2014 зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Разом з тим суд зазначає, що ОСОБА_2 вже було видано довідку про заробітну плату встановленого зразка, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013, з відображенням суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були виплачені за посадою начальника відділу кадрів Рівненського обласного центру зайнятості в 2008 році, що враховуються при обчисленні розміру пенсії останньої.

Суд констатує про відсутність правових підстав для включення позивачу у справі одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань впродовж 2015 року, так як остання не нараховувалася і не виплачувалася у вказаний період, відповідно не нараховано та не сплачено страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, слід відмітити, що позивачем не ставиться під сумнів визначення розміру вже призначеної пенсії державного службовця в частині не врахування одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, оскільки такі виплати згідно судового рішення вже враховано.

Разом з тим, суд зазначає, що такі виплати ураховуються тільки при призначенні та визначенні розміру пенсії, є періодичними і вже не можуть бути враховані органом пенсійного фонду для подальших перерахунків у звязку з підвищенням рівня заробітної плати працюючих державних службовці, виплаті чи не виплаті зазначених вище одноразових допомог.

Таким чином, на думку суду, з врахуванням зазначеної обставини, правової позиції Верховного Суду України відсутні підстави для задоволення заявлених ОСОБА_2 позовних вимог.

Крім того, суд зауважує, що п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", з врахуванням якого Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2015 в справі №817/337/15 ОСОБА_2 було видано довідку про заробітну плату встановленого зразка, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 було виключено Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 за № 1013.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідно до приписів чинного законодавства, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2015 рік, не може враховуваться при обчисленні розміру пенсії державного службовця та не підлягає відображенню в Довідці про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінюючи зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах суб'єкт владних повноважень діяв обґрунтовано, з дотриманням приписів закону.

З урахуванням наведеного, адміністративний позов не підлягає до задоволення повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.