Справа № 2а-1259/10/1170
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2010-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2010 року Справа № 2а-1259/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.

при секретарі: Білоус І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом прокурора м. Кіровограда, як субєкта владних повноважень до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору закритого акціонерного товариства «Меблева фабрика»про визнання незаконним та скасування ненормативного правового акта у формі містобудівних умов і обмежень, -

в с т а н о в и в

Прокурор м. Кіровограда звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить визнати незаконним та скасувати ненормативний правовий акт, виданий управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради у формі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 14.09.09 р. № 4110.

В обґрунтування позову прокурор зазначив, що прокуратурою міста Кіровограда при здійсненні нагляду за додержанням та застосуванням законів у діяльності Кіровоградської міської ради та її виконавчих органів проведено перевірку щодо законності видачі управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 14.09.09 за № 4110 закритому акціонерному товариству «Меблева фабрика»на реконструкцію нежитлової будівлі літ. «А»вул. Біляєва, 31-а. Прокурорською перевіркою встановлено, що вказаний акт прийнятий з порушенням вимог Закону України "Про планування і забудову територій" та Порядку надання вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.09 №489, у зв'язку з чим прокурором на нього до Кіровоградської міської ради принесений протест №1270-вих від 24.03.10. Оскільки Кіровоградська міська рада всупереч ч.3 ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" ухиляється від розгляду протесту прокурора, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати цей ненормативний правовий акт.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в обґрунтування своєї позиції зазначила, що опротестовані прокурором містобудівні умови та обмеження не є формою прийнятого виконавчим органом міської ради рішення, не передбачають конкретні приписи, а відтак не відносяться до ненормативних правових актів. Посилаючись, крім цього, на те, що протест внесено неналежному суб'єкту - Кіровоградській міській раді, а відповідач від розгляду протесту прокурора не ухилявся, а тому просила у позові відмовити.

Представник Кіровоградської міської ради в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, яка знаходиться в матеріалах справи. Причина неявки суду невідома.

Представник закритого акціонерного товариства «Меблева фабрика» в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, яка знаходиться в матеріалах справи. Причина неявки суду невідома.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора та представника Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що закрите акціонерне товариство «Меблева фабрика», у відповідності до договору оренди № 404 від 15.01.2007р. прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для розташування пункту прийому замовлень, яка знаходиться по вул.. Бєляєва, 31-а в м. Кіровограді.

Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради 14.09.2009 року надано закритому акціонерному товариству «Меблева фабрика»містобудівні умови і обмеження на реконструкцію нежитлової будівлі літ «А»зі збільшенням її в розмірах до 9,00х13,30 м на відведеній земельній ділянці (державна реєстрація договору оренди землі від 22.05.2007р № 48) по вул. Бєляєва, 31-а.

Прокурор м. Кіровограда, здійснюючи нагляд за додержанням та застосуванням законів у діяльності Кіровоградської міської ради та її виконавчих органів, дійшов висновку, що вищевказані містобудівні умови і обмеження, як форма прийнятого виконавчих органом міської ради та обов'язкового до виконання рішення, передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта, а тому є ненормативним актом. При його виданні управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради порушило порядок, передбачений ч. 3 ст. 23, ч.ч.6, 11 ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій", п. 13, 16 Порядку надання вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.09 №489, оскільки вказані містобудівні умови та обмеження, з огляду на відсутність місцевих правил забудови, видані за відсутності погодженого містобудівного обґрунтування розміщення обєкта, яке пройшло експертизу, враховує результати громадського обговорення в порядку визначеному Законом України "Про планування та забудову територій" та затверджене рішенням органу місцевого самоврядування.

У зв'язку з чим прокурором на підставі ст.21 Закону України "Про прокуратуру" принесено протест №1270-вих від 24.03.10 до Кіровоградської міської ради з вимогою про скасування ненормативного правового акту, виданого управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради у формі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 14.09.09 за № 4110.

Розглянувши вказаний протест прокурора, перший заступник міського голови 01.04.10 р. повідомив його про те, що підготовлений проект рішення буде розглянуто на черговому засіданні Кіровоградської міської ради.

Рішенням Кіровоградської міської ради від 13.04.10 протест прокурора відхилено.

Вирішуючи спір, суд згідно з ч.1 ст. 9 КАС України керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням субєкта повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про прокуратуру" предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є, зокрема, відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам. При виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право опротестувати акти Прем'єр-міністра України, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих Рад, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також рішення і дії посадових осіб.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору. У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

Аналіз вказаних норм свідчить, що предметом прокурорського нагляду є правові акти.

За усталеними в теорії права підходами до класифікації правових актів правовим актом індивідуальної дії визнається виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно - правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

При вирішенні спору суд виходить з того, що правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій встановлює Закон України "Про планування і забудову територій" (надалі - Закон), який спрямований на забезпечення сталого розвитку населених пунктів з урахуванням громадських і приватних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 23 Закону розміщення об'єктів містобудування на території населених пунктів та за їх межами здійснюється відповідними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки згідно із затвердженою містобудівною документацією, регіональними або місцевими правилами забудови. У разі відсутності місцевих правил забудови або при намірах забудови за межами населених пунктів містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок, у тому числі передбачених для продажу на земельних торгах, встановлюються рішенням відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування на підставі містобудівного обґрунтування, яке підлягає громадському обговоренню. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки при проектуванні і здійсненні будівництва об'єкта містобудування.

Порядок вирішення питань забудови земельної ділянки передбачений ст.24 Закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 вказаної статті Закону право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього Закону. Замовник, що має намір забудови належної йому на праві власності або користуванні земельної ділянки, або уповноважена ним особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із заявою (клопотанням) щодо намірів забудови земельної ділянки, в якій зазначаються призначення будівлі, споруди та орієнтовні характеристики забудови. До заяви (клопотання) можуть бути додані передпроектні роботи. Орган місцевого самоврядування визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки місцевим правилам забудови населеного пункту, містобудівній документації.

Частиною 4 ст. 24 Закону передбачено, що у разі якщо зазначені в заяві (клопотанні) наміри належать до переважного чи допустимих видів забудови відповідної території, орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня реєстрації заяви (клопотання) надає заявнику містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, встановлені місцевими правилами забудови населеного пункту.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону у разі відсутності місцевих правил забудови або при намірах забудови земельної ділянки за межами населеного пункту відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня реєстрації заяви (клопотання) надає заявнику згоду на розроблення містобудівного обґрунтування розміщення об'єкта.

Згідно з ч. 10, 11 ст. 24 Закону містобудівне обґрунтування погоджується з відповідними органами містобудування та архітектури, земельних ресурсів, охорони культурної спадщини, природоохоронним та санітарно-епідеміологічним органом. Свої висновки зазначені органи надають протягом місяця з дня подання на їх розгляд містобудівного обґрунтування незалежно один від одного. Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, викладені в містобудівному обґрунтуванні, після його погодження та врахування результатів громадського обговорення в порядку, встановленому цим Законом, затверджуються рішенням відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування одночасно із затвердженням містобудівного обґрунтування.

Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, отримані відповідно до частини четвертої цієї статті або затверджені рішенням відповідної місцевої ради, є підставою для отримання інших вихідних даних для проектування об'єкту (об'єктів) забудови земельної ділянки та здійснення цього проектування (ч.16 ст. 24 Закону).

Порядок надання вихідних даних для проектування об'єктів містобудування затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.09 №489 (надалі - Порядок). Цим порядком визначаються склад та зміст вихідних даних для проектування об'єктів містобудування і механізм їх надання.

Відповідно до термінів, які визначені Порядком (п.1), містобудівне обґрунтування - вид містобудівної документації, в якому відповідно до державних будівельних та інших норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації визначаються містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки (об'єкта будівництва), обов'язкові для врахування при відведенні земельної ділянки та/або проектуванні цього об'єкта. Аналогічне визначення містить ст.1 Закону України "Про планування і забудову територій".

Натомість містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс містобудівних і архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів містобудування, встановлені законодавством та містобудівною документацією. Аналогічне визначення містить ст.1 Закону України "Про архітектурну діяльність".

Згідно з п.4 Порядку містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, розташованої у межах населеного пункту, встановлюються місцевими правилами його забудови. У разі відсутності місцевих правил забудови або при намірі забудови земельної ділянки за межами населеного пункту містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок встановлюються рішенням відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування на підставі містобудівного обґрунтування, яке підлягає громадському обговоренню.

Частиною 5 Порядку визначено, що містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки складаються з текстової (додаток 1) та графічної частин. Графічна частина містить: ситуаційну схему місця розташування земельної ділянки з відображенням зони впливу об'єкта містобудування; схему використання земельної ділянки з відображенням планувальних обмежень, граничної площі забудови, благоустрою, інших видів використання, пропонованого розташування будівель і споруд, в'їздів-виїздів, наявних інженерних мереж; схему (модель) об'ємно-просторового рішення.

Відповідно до ст.16 Порядку містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, викладені в містобудівному обґрунтуванні, після його погодження, експертизи та врахування результатів громадського обговорення в порядку, визначеному Законом України "Про планування і забудову територій", затверджуються рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування одночасно із затвердженням містобудівного обґрунтування.

Наведене свідчить, що містобудівні умови і обмеження, які містять текстові і графічні матеріали щодо забудови земельної ділянки, є складовою та невід'ємною частиною містобудівного обґрунтування, яке після експертизи та громадського обговорення підлягає затвердженню органом місцевого самоврядування.

Самі по собі містобудівні умови та обмеження не є рішенням суб'єкта владних повноважень (правовим актом індивідуальної дії), не підлягають опротестуванню прокурором та не можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги прокурора м.Кіровограда необгунтовані, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст., ст. 162,163, КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в

У задоволені адміністративного позову прокурора м. Кіровограда відмовити.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_1

Дата складання та підписання постанови в повному обсязі 01 жовтня 2010 року.