Справа № 804/1818/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 р. Справа № 804/1818/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддяЛяшко О.Б.,
при секретаріСтавицькому О.В.,
представника позивача представника відповідача Песиголовець М.Л., Лобода Е.С., Долгополова К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, в якому позивач просить:
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.
Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державне підприємство «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (далі - ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», позивач) зареєстроване 24.11.2000 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серії А00 №402423, перебуває на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську, відповідач) та відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
У період з 07.12.2015р. по 11.12.2015р. на підставі наказу №360 від 04.12.2015р. СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську проведено документальну невиїзну перевірку ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» з питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень, квітень, травень, червень, липень та серпень 2015 року, за результатами якої складено акт від 18.12.2015р. № 160/28-01-40-01-14308368.
Згідно вказаного акту перевірки, за березень 2015 року останній термін перерахування єдиного внеску позивачем: 20.04.2015 року, за квітень 2015року - 20.05.2015 року, за травень 2015р. - 20.06.15р., за червень 2015р. - 20.07.15р., за липень 2015р. - 20.08.15р., за серпень 2015р. - 21.09.15р.
Перевіркою встановлено порушення ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» п.8, п.12 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та абз.6 п.4.3 розд. 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України №455 від 09.09.2013р., в результаті чого своєчасно не сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 57120037,71 грн., в т.ч. за березень 2015р. у сумі 9713055,77 грн., за квітень 2015р. у сумі 9187485,54 грн., за травень 2015р. у сумі 8603300,06 грн., за червень 2015р. у сумі 10132614,91грн, за липень 2015р. у сумі 9955574,21грн., за серпень 2015р. у сумі 9528007,22грн.
Рішення № від 30.12.2015 було оскаржено позивачем у адміністративному порядку. Рішенням Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС про результати розгляду скарги від 20.01.2016 року № 20-1/01 скаргу ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» рішення від 30.12.15р. № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

11.02.16р. позивач звернувся до Державної фіскальної служби зі скаргою на протиправні дії СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС, рішенням Державної фіскальної служби України від 17.03.16р. № 5774/6/99-99-10-01-07-25 скаргу ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» залишено без розгляду.

Розглядаючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить із того, що пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону №2464 визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно до частини 2 статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону № 2464 передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках,передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Згідно з частиною 12 статті 9 Закону № 2464, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Частина 10 статті 25 Закону № 2464 передбачає, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у позивача існувала заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 31.03.15р. у розмірі 52129461,58грн., на 30.04.15р. у розмірі 16926443,71грн, на 31.0515р. у розмірі 24555762,93грн., на 30.06.2015р. у розмірі 30725889,92грн., на 31.07.2015р. у розмірі 39988643,97 грн., на 31.08.2015р. у розмірі 47217869,78грн.

ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» за березень, квітень, травень, червень, липень та серпень 2015р. при граничних термінах сплати 20.04.14р., 20.05.15р., 22.06.15р., 20.07.2015р., 20.08.15р.та 21.09.15р. відповідно не перераховано своєчасно єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування: за березень 2015р. у розмірі 9713055,77грн., остаточно погашено в період з 21.04.15р. по 16.06.15р., тобто з затримкою 57 днів, за квітень 2015р. у розмірі 9187485,54 грн., остаточно погашено в період з 16.06.2015р. по 17.08.15р., тобто з затримкою 89 днів, за травень 2015 у розмірі 8603300,06 грн., остаточно погашено в період з 17.08.15р по 03.11.15р., тобто з затримкою 134 днів, за червень 2015р. у розмірі 10132614,91грн., остаточно погашено в період з 03.11.15р. по 19.11.15р., тобто з затримкою 122 дні, за липень 2015р. у розмірі 9955574,21грн., яка остаточно погашена в період з 19.11.15р. по 20.11.15р., тобто з затримкою 92 дні, за серпень 2015р. у розмір 9528007,22грн, яка остаточно погашена в період з 20.11.2015р. по 02.12.15р., тобто з затримкою 72 дні.

Таким чином, разом з поступовою виплатою заробітної плати ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» було здійснено сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При винесенні рішення, судом враховано, що сума заборгованості з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень, квітень, травень, червень, липень та серпень 2015 року, була погашена у відповідні періоди, про що зазначено в акті перевірки.

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску, зобов'язаний сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Порядок нарахування та сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. № 449 (надалі -Інструкція №449).

Згідно п. 7 підп. З п. 2 розділу IV Інструкції № 449 платники під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для відповідних платників (авансові платежі). Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. Фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 24 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010р. банки приймають від платників єдиного внеску, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання платником розрахункових документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум єдиного внеску або документів, що підтверджують фактичну сплату таких сум у порядку ( z0953-10, zl602-13 ), визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику за погодженням з Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Ч.8 статті 9 Закону № 2464 встановлено загальний строк сплати по зобов'язанням з єдиного внеску (не пізніше 20 числа наступного місяця), а ч. 12 цієї ж статті Закону № 2464 зазначено пріоритетність сплати єдиного внеску перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу), отже ч.12 ст.9 вказаного Закону України, регулює спеціальний випадок, а саме наявність одночасно зобов'язань по виплаті заробітної плати та зобов'язань по сплаті єдиного внеску і кореспондується з п. 7 підп. З п. 2 розділу IV Інструкції № 449. Таким чином, ч.12 ст.9 Закону України №2464 та п.7 підп. З п. 2 розділу IV Інструкції № 449 є спеціальними нормами, оскільки останні встановлюють винятки із загального правила, закріплюють окремі умови, які не підлягають застосуванню у сфері родових суспільних відносин.

Спеціальні норми при регламентації однорідних суспільних відносин, регулюють ті їх сторони, елементи, які складають у цих відносинах своєрідне, особливе, специфічне. Тому спеціальні норми - це загальнообов'язкові правила поведінки, які є результатом правової спеціалізації родових правовідносин з метою зміни способу або меж правового регулювання.

Перевага надається спеціальним нормам, що визначені в ч.12 ст.9 Закону України №2464 та Інструкції № 449, згідно яких єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати, а сплачується під час кожної виплати заробітної плати, одночасно з видачею зазначених сум.

Як було встановлено судом з огляду на дефіцит обігових коштів заробітна плата робітникам позивача виплачувалась із запізненням і частинами, але із одночасним відрахуванням єдиного внеску, що підтверджується матеріалами справи. Відрахування позивачем тільки єдиного внеску, без фактичного перерахування коштів на оплату праці суперечить зазначеним вище спеціальним нормам права.

Аналізуючи вищевказані норми діючого законодавства України, з урахуванням наявності у позивача заборгованості по виплаті заробітної плати за березень, квітень, травень, червень, липень та серпень 2015 року, оскільки у відповідності до положень Закону № 2464 зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу), позивачем було правомірно здійснено сплату єдиного внеску за вказаний період разом з виплатою заробітної плати, а отже відсутні підстави для застосування санкцій за прострочення сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність свого рішення.

Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З урахуванням вищезазначеного суд доходить висновку, що рішення № від 30.12.2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження не з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення; не добросовісно та не розсудливо, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням тієї обставини, що ухвалою суду від 04.04.16р. позивачу було відстрочено сплату судового збору до прийняття судового рішення у даній справі та враховуючи той факт, що рішення у справі №804/1818/16 прийнято на користь позивача, суд приходить до висновку, що в даному випадку судовий збір підлягає сплаті до Державного бюджету України за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів № від 30.12.15р., яким визначено зобов'язання зі сплати штрафу та пені на загальну суму 15772268,68грн.

Стягнути на рахунки Дніпропетровського окружного адміністративного суду (код за ) відкриті УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС судовий збір у розмірі 236584,03 грн. за подання адміністративного позову.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 20 травня 2016 року

Суддя О.Б. Ляшко