Справа № 808/410/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року Справа № 808/410/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Фесик А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_1

до Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області,

до Головного управління національної поліції в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування висновку, скасування наказу про звільнення та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, Головного управління НПУ в Запорізькій області, в якому зазначає, що з 26.05.2006 року по 06.11.2015 року проходив службу в ОВС України на посаді молодшого інспектора-кінолога Кінологічного центру ГУМВС України в Запорізькій області. З 17.08.2015 року відносно позивача за місцем роботи було розпочато перевірку у відповідності до вимог Закону України «Про очищення влади». Згідно отриманого від Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області висновку від 18.10.2015 року № 359, позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо невідповідності наявній податковій інформації про доходи, отримані ним, визначені у п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», крім того, вартість майна, вказаних позивачем у декларації за 2014 рік, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п.1-10 ч. 1 ст. 2 закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ним із законних джерел.

07.11.2015 року позивач був прийнятий на службу до відповідача 2 та призначений на посаду молодшого інспектора-кінолога Кінологічного центру.

На підставі зазначеного висновку Пологівської ОДПІ наказом керівника ГУНП в Запорізькій області від 29.12.2015 року № 143 о/с позивач був звільнений з ГУНП в Запорізькій області з роботи за ст. 5 п. 14 Закону України «Про очищення влади» з 29.12.2015 року.

Позивач вважає висновок Пологівської ОДПІ відносно нього від 18.10.2015 необгрунтованим, оскільки зазначений висновок відповідача про невідповідність вказаного ним у декларації майна за 2014 рік, набутого ним за час перебування на певних посадах, наявній податковій інформації про доходи, отримані ним із законних джерел, було складено без урахування наданих позивачем пояснень по всім питанням пунктів декларації. У зв»язку з чим з урахуванням уточнень до позову просить суд визнати протиправним та скасувати висновок Пологівської об»єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області від 18.10.2015 року № 359 відносно нього, скасувати наказ ГУ НП в Запорізькій області від 29.12.2015 року № 143 о/с про його звільнення зі служби, поновити його на службі у відповідача 2 на займаній посаді та зобов»язати ГУНП у Запорізькій області виплатити йому грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

У судове засідання представник позивача і позивач не з"явилися, у своєму письмовому клопотанні просять суд розглянути справу за їх відсутністю за наявними у справі матеріалами.

Представники відповідачів 1 2 у судове засідання також не з"явилися з невідомих причин, проти позову заперечують згідно з наданими до матеріалів справи письмовими запереченнями.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України, у зв'язку із неявкою сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову позивача в повному обсязі, з огляду на наступне.

З 16 жовтня 2014 року набув чинності Закон України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року № 1682-VII (далі - Закон, Закон № 1682-VII). Відповідно до ст. 1 даного Закону очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_2, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах верховенства права та законності; презумпції невинуватості; індивідуальності відповідальності та гарантування права на захист.

Очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3,4 ст. 1 Закону № 1682-VII протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбаченої частиною першою статті 4 цього Закону.

Особи, зазначені у частинах третій, п'ятій - сьомій статті 3 цього Закону, не можуть обіймати посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), протягом п'яти років з дня набрання чинності відповідним рішенням суду. Заборона, передбачена частиною третьою або четвертою цієї статті, може застосовуватися до особи лише один раз (ч. 5 ст. 1 Закону № 1682-VII).

У ст. 2 Закону № 1682-VII передбачено перелік посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрація) та її критерії, згідно до яких заборона розповсюджується на такі посади, зокрема, інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування та осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1-10 цієї частини

Частиною 8 ст. 3 Закону № 1682-VII передбачено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", визначається приписами Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою КМУ від 16.10.2014 № 563 (далі - Порядок № 563).

Відповідно до п.2 Порядку № 563, перевірка проводиться щодо, зокрема, посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування. Тому позивач, з огляду на займану ним посаду, у відповідності до приписів законодавства, підлягає перевірці.

Відповідно до п. 4 Порядку № 563, організація проведення перевірки покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої проводиться перевірка.

Пунктом 17 Порядку № 563 встановлено, що керівник органу не пізніш як на третій день після надходження заяви щодо незастосування до особи, яка підлягає перевірці, заборон, передбачених частинами третьою або четвертою статті 1 Закону, одночасно надсилає органам, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону, перелік яких затверджений Кабінетом Міністрів України, відповідно до компетенції запити про проведення перевірки за формою згідно з додатком 3 щодо особи, яка підлягає перевірці, до яких додаються засвідчені копії сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу паспорта та місце реєстрації, а також документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 17-1 Порядку № 563 передбачено, що запити про проведення перевірки надсилаються, зокрема, до територіальних органів ДФС (державних податкових інспекцій) - щодо інших осіб за місцем їх проживання, за яким вони беруться на облік як платники податків.

ДФС у порядку, визначеному Мінфіном, проводить перевірку достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, складеної в повному обсязі за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел (п.20 Порядку № 563).

Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" (далі - Закон), у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (далі - декларація), за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", визначено Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 № 1100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за № 1385/26162 (далі - Порядок № 1100).

Пунктом 3 Порядку № 1100 визначено, що загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

- аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

- порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

- порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Суд вважає оскаржуваний висновок відповідача 1 щодо позивача необгрунтованим, а отже, протиправним, з огляду на наступне.

Згідно з висновком відповідача 1, недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих позивачем за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", полягає в наступному.

Під час здійснення відповідачем перевірки позивача, податковим органом отримано інформацію від державного реєстру речових прав на нерухоме майно про перебування у власності позивача житлового будинку за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с. Пологи, провул. Ленінський, 9, згідно з якою зазначений будинок має загальну площу 46, 2 кв.м., тоді як у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2014 рік позивачем було зазначено загальну площу його будинку - 66, 5 кв.м., тобто у більшому розмірі.

Крім того, позивач не задекларував у відповідній графі декларації отриману ним у 2014 році заробітну плату у розмірі 33252 гр. 50 коп, а зазначив ці доходи в іншій графі. Також позивач зазначив у графі 10 розділу П.А. декларації матеріальну допомогу у розмірі 2400 гр. 30 коп., яка не підтверджується відомостями Центральної бази Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів позивачу у 2014 році. Також позивач арифметично невірно зазначив суми доходів у декларації, зазначених у позиціях 6-20, до сум загального сукупного доходу, вказаного у позиції 5 декларації.

Невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) позивачем в його декларації, набутого ним за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел, полягає в наступному.

Згідно наданої позивачем копії договору купівлі-продажу будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с. Пологи, пров. Ленінський, 9, будинок придбано 18.08.2008 року за 38720 гр. Разом з тим, проведеною відповідачем 1 перевіркою отриманих ОСОБА_1 доходів за період з дати призначення його на роботу в органи внутрішніх справ - 26.05.2006 року по червень 2008 року, встановлено, що сума його доходів складає 33762 гр. 38 коп. /вартість будинку складає 38720 гр./.

18.10.2015 відповідачем 1 складено висновок № 359 щодо позивача про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади". У висновку зазначено, що за результатами проведеної перевірки позивача та підтверджуючих документів встановлено, позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо невідповідності наявній податковій інформації про доходи, отримані ним, визначені у п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», а також вартість майна, вказаного позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пп.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідають наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел

З оскаржуваного висновку судом встановлено, що позивачем надавалось пояснення відповідно до цих фактів, а саме позивач зазначав, що з дня свого народження і до покупки будинку в с. Пологи проживав із своєю сім»єю разом з батьками в с. Чубарівка, вели спільне господарство, держали худобу, птицю, мали земельний пай, який здавали в оренду /довідки про це наявні в матеріалах справи/. На заощаджені разом кошти і був придбаний будинок позивачем для своєї сім»ї у с. Пологи. Щодо невірного зазначення у різних графах сум доходів за 2014 рік, позивач у своїх поясненнях відповідачу 1 і суду зазначав, що це було здійснено ним помилково, у результаті недостатнього рівня знань у цьому питанні, проте, відповідачем належної оцінки наданим поясненням надано не було.

Таким чином, ані відповідачем ані судом не встановлено факту отримання ОСОБА_1 доходів із незаконних джерел при придбанні 18.08.2008 року житлового будинку за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с. Пологи, пров. Ленінський, 9.

Враховуючи наведене, на переконання суду, зазначення саме таких недостовірних відомостей щодо невідповідності наявній податковій інформації про доходи, отримані ним, визначені у п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», і саме така невідповідність вартості зазначеного позивачем у декларації за 2014 рік майна, набутого ним за час перебування на посаді державного службовця, наявній податковій інформації про доходи, отримані ним із законних джерел, не може бути належною підставою для застосування до позивача негативних наслідків, передбачених Законом України "Про очищення влади".

Також суд вважає за необхідне зазначити, що основною метою перевірки достовірностей відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" є недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_2, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, а позивач, на думку суду, виходячи з обставин справи, не є такою особою.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем 2 отримано вищезазначений висновок Пологівської ОДПІ ГУ ДФС України в Запорізькій області щодо позивача і листом від 04.12.2015 року направлено запит про уточнення резолютивної частини висновку про результати перевірки достовірності відомостей стосовно позивача. Листом від 17.12.2015 відповідач 1 підтвердив висновок про недостовірність та невідповідність даних, вказаних позивачем у декларації про майно за 2014 рік.

На виконання вимог п. 36 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей і щодо застосування заборон, передбачених ч. 3 і 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади», 28.12.2015 було складено довідку про застосування заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону, за наявності підстав, визначених у ч. 8 ст. 3 цього Закону.

Згідно з витягом із Наказу Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області від 29.12.2015 року № 143 о/с, молодший інспектор-кінолог Кінологічного центру ГУНП ОСОБА_1 звільнений з Національної поліції за п. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» з 29.12.2015 року на підставі висновку Пологівської ОДПІ ГУ ДФС України в Запорізькій області від 18.10.2015.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість, а отже, протиправність складеного відносно позивача відповідачем 1 висновку від 18.10.2015, то, відповідно і звільнення позивача з роботи в ГУНП є незаконним, а позовні вимоги про скасування зазначеного наказу про звільнення та поновлення позивача на роботі є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню і вимоги позивача про допущення негайного виконання постанови суду в частині поновлення його на роботі у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України.

При цьому у частині позовних вимог про стягнення з відповідача 2 на користь позивача грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу з дня звільнення з роботи по день поновлення на роботі суд вважає за необхідне позивачу відмовити, оскільки, згідно зі ст. 235 КЗпП України, середній заробіток за час вимушеного прогулу виплачується органом, який розглядає трудовий спір, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу. У нашому ж випадку відповідач 2 звільнив позивача з роботи на підставі висновку Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 18.10.2015, у відповідності до вимог закону.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного висновку відповідач 1 діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Керуючись ст.ст.94, 158- 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок від 18.10.2015 № 359 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», складений Пологівською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області відносно ОСОБА_1

Скасувати наказ ГУ НП в Запорізькій області від 29.12.2015 року № 143 о/с про звільнення зі служби ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на службі у Головному управлінні Націонаьної Поліції у Запорізькій області на посаді молодшого інспектора-кінолога кінологічного Центру ГУНП в Запорізькій області.

Постанова в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог позивачу - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1102 гр. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко