Справа № 263/358/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковтуненко В.О.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року справа №263/358/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Геращенка І.В., Арабей Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2016 року у справі № 263/358/16-а за позовом ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради, Маріупольського міського голови, Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної і матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень Маріупольської міської ради та Маріупольського міського голови, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в жовтні 2006 року він був прийнятий на публічну службу в органах місцевого самоврядування в Маріупольську міську раду та призначений на посаду начальника управління регуляторної та інвестиційної політики з присвоєнням 11 рангу посадової особи органу місцевого самоврядування, посади, віднесеної до 5 категорії. В січні 2009 року його було призначено виконуючим обов'язки директора Департаменту економіки міської ради, а 01 квітня 2009 року розпорядженням міського голови від 30.03.2009 №95/1л призначено директором Департаменту економіки. Рішенням міської ради від 26.02.2013 №6/26-2966 його було затверджено на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради-директора департаменту економіки міської ради та розпорядженням міського голови від 27.02.2013 він був затверджений на посаді.

17 грудня 2015 року розпорядженням міського голови №509ос із посиланням на рішення міської ради від 17.12.2015 №7/1-8 «Про затвердження на посадах заступників міського голови» та на п.2 ст.36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) його було звільнено у зв'язку із закінченням строку повноважень. Вважає розпорядження міського голови, а також рішення міської ради в частині, що стосується його звільнення, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки з ним як із заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради-директором департаменту економіки міської ради не був укладений терміновий трудовий договір, а виконавчий комітет, до складу якого він входив, повинен був здійснювати свої повноваження до 29.12.2015.

Окрім того, питання звільнення його з посади керівника Департаменту економіки міської ради як самостійної юридичної особи, відповідачі були повинні вирішувати окремо, оскільки трудові стосунки з ним не обмежувалися періодом перебування у складі виконавчого комітету міської ради. Також позивач просив поновити його на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - директора департаменту економіки міської ради з 18 грудня 2015 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу 33688,80 грн., моральну шкоду 52000 грн. та в рахунок компенсації витрат на лікування 3505 грн.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2016 року у справі № 263/358/16-а у позові відмовлено повністю.

Судове рішення мотивовано тим, що посада заступника міського голови є виборною, а строк перебування на ній визначається місцевою радою в межах відповідного скликання голови, то припинення служби позивача в органах місцевого самоврядування у зв'язку із закінченням строку, на який той був обраний, є правильним, а тому підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішення Маріупольської міської ради і розпорядження Маріупольського міського голови, поновлення ОСОБА_2 на роботі, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та витрат на лікування, відсутні.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при звільненні апелянта як члену виконкому з посиланням на закінчення строку повноважень 17.12.2015 була допущена неприпустима поспішність, і позивач був звільнений до спливу строку повноважень виконавчого комітету, членом якого він був.

Крім того, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені позову, не звернув уваги на те, що при оформлені звільнення невірно були вказані і підстави припинення трудових стосунків.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо особливостей звільнення посадових осіб із органів місцевого самоврядування, що є Додатком №2 до листа Головдержслужби України від 06.02.2002 №42/621 «у разі звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, у зв'язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету ради у їх трудовій книжці робиться запис: «Звільнений у зв'язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету ради, пункт 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування» із зазначенням дати та підстави звільнення (рішення сесії ради, його дата і номер), порядкового номера запису».

Таким чином, як вказує апелянт, посилання суду першої інстанції на п. 2 ст. 36 КЗпП України як підстави звільнення є недоречним.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що розпорядженням міського голови м. Маріуполя від 10.10.2006 №378л ОСОБА_2 призначений на посаду начальника управління регуляторної та інвестиційної політики Маріупольської міської ради та йому присвоєно 11 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування, віднесеної до 5 категорії. 10.10.2006 ним прийнято присягу посадової особи самоврядування.

Розпорядженням міського голови від 30.12.2008 №551л ОСОБА_2 призначено виконуючим обов'язки директора департаменту економіки міської ради.

Розпорядженням від 30.03.2009 №95/1л ОСОБА_2 призначено директором департаменту економіки.

Рішенням Маріупольської міської ради від 26.02.2013 №6/26-2966 виведено з 01.03.2013 зі штатного розпису апарату міської ради вакантну посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради і введено посаду «заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - директор департаменту економіки». Пунктом 3 цього рішення та розпорядженням міського голови від 27.02.2013 №59ос ОСОБА_2 затверджено на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - директора департаменту економіки міської ради з окладом 2932 грн. згідно із штатним розписом. Пунктом 4 цього ж рішення встановлено ОСОБА_2 щомісячні виплати, а пунктом 8 введено його до складу виконавчого комітету міської ради.

Тобто, вказаним рішенням Маріупольської міської ради фактично та юридично припинено трудові відносини ОСОБА_2 з Департаментом економіки Маріупольської міської ради () та укладено трудові відносини з виконавчим комітетом Маріупольської міської ради (4).

17.12.2015 Маріупольська міська рада прийняла рішення №7/1-8 «Про затвердження на посадах заступників міського голови», пунктом 3 якого визнано такими, що втратили чинність п.п. 1, 2, 4 рішення міської ради від 12.11.2010 №6/1-6 та п.п. 3, 4 рішення міської ради від 26.02.2013 №6/26-2966. На підставі даного рішення міської ради відповідно до розпорядження міського голови від 17.12.2015 №509ос ОСОБА_2 звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - директора департаменту економіки міської ради в порядку, визначеному ч.2 ст.36 КЗпП України.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначення загальних засад діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі регулюються Законом України від 7 червня 2001 року N 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон N 2493-III).

Посадовою особою місцевого самоврядування закон визначає особу, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

За наведеними критеріями заступник міського голови відноситься до посадової особи місцевого самоврядування, а відповідно до змісту статті 3, частини 1 статті 10 Закону N 2493-III така посада є виборною, оскільки затверджується радою.

Таким чином, повноваження заступника міського голови починаються з моменту оприлюднення рішення міської ради та закінчуються в день прийняття радою відповідного рішення.

До виключних повноважень ради віднесено у ч.1 ст.26 Закону від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) затвердження за пропозицією міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні акти та інші акти у формі рішень.

Акти ради, міського голови, виконавчого комітету, міської ради, прийняті в межах повноважень, є обов'язковими до виконання на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території, що вбачається зі змісту ч.1 ст.73 Закону № 280/97-ВР.

Оскаржуване рішення Маріупольської міської ради від 17.12.2015 приймалися радою на її пленарних засіданнях, прийняттю цього рішення передувало його обговорення, а саме рішення прийнято більшістю депутатів від складу ради відповідно до положень Регламенту ради.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно вважав, що формулювання у рішенні «Вважати такими, що втратили чинність п.п.1, 2, 4 рішення міської ради від 12.11.2010 №6/1-6 та п.п.3, 4 рішення міської ради від 26.02.2013 №6/26-2966» має змістовне навантаження визнання припиненим строку повноважень позивача.

Згідно із частиною 1 статті 20 Закону N 2493-III підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування можуть бути загальними, тобто передбаченими Кодексом законів про працю України, та спеціальними, які передбачені цим та іншими законами України.

Пунктом 2 частиною 1 статті 36 КЗпП України передбачено, що підставою припинення трудового договору є закінчення його строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не висунула вимогу про їх припинення.

Враховуючи прийняте Маріупольською міською радою рішення, у міського голови ОСОБА_3 були усі законні підстави для звільнення ОСОБА_2

Зокрема, зазначення у розпорядженні міського голови такої підстави звільнення, як закінчення строку повноважень ОСОБА_2 до моменту утворення нового виконавчого комітету рішенням Маріупольської міської ради №7/3-24 від 29.12.2015 вирішального значення не мають, оскільки цим розпорядженням лише оформлено припинення служби, а рішення про таке припинення ухвалено відповідною радою у межах наданих повноважень.

Більш того, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 52 Закону №280/97-ВР виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради.

Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

До складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради входять також за посадою секретар відповідної ради, староста (старости).

З вищенаведеного вбачається, що посада заступника міського голови є посадою, яка входить до складу виконавчого комітету ради.

Відповідно до вказаного Закону заступник міського голови є виключно посадою, яка входить до складу виконавчого комітету ради (ч.3 ст.51 Закону №280/97-ВР).

З аналізу вищенаведеного вбачається, що посада заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, на яку призначено позивача, в силу Закону входить до складу виконавчого комітету, як виконавчого органу Маріупольської міської ради. Про це свідчить і введення ОСОБА_2 до складу виконавчого комітету рішенням ради, яким його було призначено на посаду заступника міського голови. Відтак, звільнення позивача з посади заступника міського голови позбавляє його членства у виконавчому комітеті, і необхідності додатково скасовувати п.8 рішення ради, яким ОСОБА_2 введено до складу виконавчого комітету, немає.

Оскільки посада заступника міського голови є виборною, а строк перебування на ній визначається місцевою радою в межах відповідного скликання голови, то суд дійшов висновку, що припинення служби позивача в органах місцевого самоврядування у зв'язку із закінченням строку, на який той був обраний, є правильним, а тому підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішення Маріупольської міської ради і розпорядження Маріупольського міського голови, поновлення ОСОБА_2 на роботі, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та витрат на лікування, відсутні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про неправильність запису про звільнення, колегія суддів зазначає, що така підстава не може слугувати для задоволення заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, зокрема, про поновлення на службі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. Вимог же про зміну формулювання підстав звільнення в цій справі ОСОБА_2 не заявляв.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2016 року у справі № 263/358/16-а за позовом ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради, Маріупольського міського голови, Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної і матеріальної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: І.В.Геращенко

Т.Г.Арабей