Справа № 826/5212/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

19 травня 2016 року №826/5212/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиприватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щадко Оксани Іларіївни публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (третя особа-1) Головне територіальне управління юстиції у місті Києві (третя особа-2)
проскасування рішення від 10.02.2016,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щадко Оксани Іларіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», головне територіальне управління юстиції у місті Києві про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 28173684 від 10.02.2016 16:58:01 про реєстрацію права власності за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко Оксаною Іларіївною.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко Оксаною Іларіївною без врахування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.12.2015, якою зупинено виконання рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28.07.2015 до закінчення касаційного розгляду, на виконання даного судового рішення від 28.07.2015 прийнято оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про те, що останній при прийнятті оскаржуваного рішення діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень. При цьому, за твердженням останнього, публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» під час звернення із заявою про державну реєстрацію права власності на вказаний об'єкт не було повідомлено відповідача про факт наявності ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.12.2015.

Треті особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надали, з огляду на що розгляд справи №826/5212/16 здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Кадирова В.В. звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щадко Оксани Іларіївни із заявою від 05.02.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нежиле приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами розгляду даної заяви та доданих до неї документів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко Оксаною Іларіївною, як державним реєстратором прав на нерухоме майно, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.02.2016 №28173684, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на нежиле приміщення магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за суб'єктом - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Вважаючи вказане рішення необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

При цьому, згідно з частиною п'ятою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя, крім державної реєстрації права власності та інших речових прав, що проводиться нотаріусами незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

На підставі рішення Міністерства юстиції України державна реєстрація права власності та інших речових прав може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених в абзаці першому цієї частини.

Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п'ятим цієї частини.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

При цьому, державним реєстратором, зокрема, є нотаріус (пункт 2 частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а також перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (пункти 1 та 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

У відповідності до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до відповідача із заявою від 05.02.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нежиле приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, слугувало рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28.07.2015 у справі №760/435/15-ц (провадження №2-1852/15), залишене без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17.11.2015, за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким постановлено визнати за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на нежиле приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 321,40 кв.м.

Водночас, як стверджує позивач, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.12.2015 зупинено виконання рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28.07.2015 до закінчення касаційного розгляду, тобто під час прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28.07.2015 не підлягало виконанню.

У той же час, приписами пункту 17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, у разі надходження до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса рішення суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав, що набрало законної сили, уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник невідкладно реєструє таке рішення у базі даних заяв.

У разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованого рішення суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав, на це саме майно, державний реєстратор невідкладно встановлює наявність (відсутність) підстав для відмови в зупиненні державної реєстрації прав та за наявності підстав для відмови приймає відповідне рішення.

Так, наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено наявності запису у базі даних заяв про винесення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвали від 25.12.2015 про зупинення виконання рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28.07.2015, що не заперечувалося позивачем під час судового розгляду справи. При цьому, відповідачем у судовому засіданні наголошено про відсутність даного запису під час прийняття оскаржуваного рішення і недоведення його до державного нотаріусу заявником.

Також, суд звертає увагу, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016 розглянуто по суті касаційну скаргу, подану представником ОСОБА_1, на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28.07.2015 та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17.11.2015, якою касаційну скаргу відхилено, а дані судові рішення залишено без змін.

Відтак, станом на момент розгляду даної адміністративної справи судом касаційної інстанції розглянуто цивільну справу №760/435/15-ц (провадження №2-1852/15) за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки по суті, яким зупинене рішення (рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28.07.2015) залишено без змін, відтак, наразі ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.12.2015 вичерпала свою дію.

З огляду на викладене, посилання позивача на не виконання відповідачем положень ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.12.2015 станом на момент розгляду даної адміністративної справи не порушує прав та охоронюваних законом інтересів останнього, оскільки судом касаційної інстанції розглянуто цивільну справу №760/435/15-ц (провадження №2-1852/15) по суті, за результатами чого підтверджено правомірність визнання у судовому порядку права власності публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на нежиле приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 321,40 кв.м.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про відсутність у діях відповідача протиправності при прийнятті оскаржуваного рішення та, як наслідок, з урахуванням фактичних обставин даної справи про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.