Справа № 804/15076/15
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2016 рокусправа № 804/15076/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Суховарова А.В. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року у справі № 804/15076/15 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 11010000/2015/20024 від 10.04.2015 року;

- визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 10.04.2015 року № 110010000/2015/600317/1.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» задоволено, визнано протиправними та скасовано оскарженні рішення відповідача.

Відповідач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. Відповідач вважає, що оскаржена постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального права, є необґрунтованою, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача. Вказав, що суд повно встановив обставини справи та прийняв законне рішення, а тому підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.04.2015 року позивач звернувся до митного органу з метою здійснення митного оформлення в режимі "Імпорт" товару "магнезія випалена (не спечена) у вигляді порошку темно-коричневого кольору та дрібних камінців DALSGLAG PL 663" виробництва РФ, що надійшов на адресу позивача на виконання умов контракту від 14.02.2014 року № 14-0315-12, укладеного позивачем з Dalmond Trade House Limited (Кіпр) та замовленого до митного оформлення шлязом подання митної декларації № 110010000/2015/020532 від 10.04.2015 року.

Згідно умов контракту умови поставки - DAP - станція Правда Дніпропетровської області; постачальник товару ТОВ "Група "Магнезит" (Росія).

Позивачем заявлено митну вартість на основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано митному органу наступні документи: декларацію митної вартості; контракт купівлі-продажу між позивачем та Dalmond Trade House Limited (Кіпр); рахунки (інвойси) від 27.03.2015 року та від 30.03.2015 року; залізничні накладні; рішення про визначення коду товару; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи; сертифікати походження товару від 27.03.2015 року та від 30.03.2015 року; пакувальні листи від 26.03.2015 року та від 27.03.2015 року; сертифікати якості на товар від 24.03.2015 року та від 26.03.2015 року; технічні вимоги; експортні митні декларації від 27.03.2015 року та від 30.03.2015 року.

У відповідності до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, відповідачем запропоновано позивачу надати додаткові документи, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Вищевказані документи були витребувані від позивача у зв'язку з тим, що документи надані позивачем містили розбіжності відповідно до обраного методу визначення митної вартості, а саме:

- декларантом не надано до митного оформлення документів, які б підтверджували факт перерахування грошових коштів за товар, чим порушено вимоги п.12.2 зовнішньоекономічного контракту та позбавлено митний орган можливості перевірити складові митної вартості товару;

- на інвойсі від 27.02.105 року № не міститься жодного штампу та печатки прикордонних служб, станції та митниць, що у відповідності до Положення про уніфікований порядок проставлення митними органами держав - учасниць СНД на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країв відправлення товару, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджено на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць СНД рішенням № 5/32 від 13.09.2001 року, є підставою для здійснення додаткових форм митного контролю;

- до митного органу надано митну декларації країни відправлення від 27.03.2015 року та від 30.03.2015 року, митна вартість товару у яких складає 268,14 дол. США та 269,37 дол. США, яка не відповідає вартості товару, що вказана у договорі, специфікації до нього та інвойсах; продавець товару та виробник товару є пов'язаними між собою особами, що вбачається з Інтернет ресурсу і дана пов'язаність могла мати вплив на митну вартість товару;

- відповідачем виявлено наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів.

Одночасно судом встановлено, що консультації між позивачем та митним органом проведено у електронній формі; копії повідомлень податкового органу містяться у матеріалах справи разом із доказами їх направлення декларанту.

За вказаних обставин позивач був ознайомлений з переліком витребуваних документів.

Позивач відмовився надавати відповідачу додаткові документи.

Відповідач визначив митну вартість товару на підставі резервного методу, у зв'язку з чим ним прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови у пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Судом також встановлено, що товар був випущений відповідачем у вільний обіг під гарантії у відповідності до ч.7 ст. 55 МК України.

Відповідач листом від 02.07.2015 року № 1523/10/04-50-25-02 відмовив позивачу у визнанні заявленої митної вартості декларантом з урахуванням додаткових документів і залишив чинним рішення про коригування митної вартості товарів.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Колегія суддів зазначає, що у разі виявлення відповідачем розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, останній вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що до митного оформлення не надано платіжних документів банківської установи про оплату авансу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.12.3 контракту купівлі-продажу від 14.02.2014 року № 14-0315-12, укладеного позивачем з Dalmond Trade House Limited (Кіпр), авансовий платіж за кожну замовлену до постачання партію товару повинен здійснюватися позивачем протягом 20-ти банківських днів з моменту отримання позивачем оригіналу відповідного рахунку.

Згідно п.11.1 вказаного вище контракту при поставці товару російського походження продавець оформляє та передає позивачу разом із товаром, зокрема. Рахунок на відвантажений товар із зазначенням номеру контракту, номеру вагону, ваги нето, ціни і вартості товару - оригінал.

За вказаних обставин позивач повинен сплатити аванс лише після фактичного отримання товару.

Окрім того, п.12.3 контракту купівлі-продажу від 14.02.2014 року № 14-0315-12 містить застереження про те, що у разі виникнення такої необхідності товар, який постачається, може бути оплачений позивачем протягом 10-ти календарних днів з дати його поставки.

Cудом встановлено, що позивач під час митного оформлення товару міг не мати документ, який підтверджує часткову оплату, враховуючи умови зовнішньоекономічного контракту.

В даному випадку митний орган вдався до оцінки та трактування умов контракту, та його налженого виконання, що не відноситься до компетенції останнього.

Щодо доводів митного органу про те, що на інвойсі від 27.02.105 року № не міститься жодного штампу та печатки прикордонних служб, станції та митниць, що у відповідності до Положення про уніфікований порядок проставлення митними органами держав - учасниць СНД на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країв відправлення товару, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджено на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць СНД рішенням № 5/32 від 13.09.2001 року, є підставою для здійснення додаткових форм митного контролю, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно Положення про уніфікований порядок проставлення митними органами держав - учасниць СНД на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країв відправлення товару, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджено на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць СНД рішенням № 5/32 від 13.09.2001 року, "в случаях ввоза товаров из одного государства СНГ на таможенную территорию другого отсутствие на транспортных и/или коммерческих документах отметок соответствующих таможенных органов государств СНГ является основанием для применения дополнительных форм таможенного контроля".

Таким чином, відсутність відміток на транспортних або комерційних документах є підставою для застосування додаткових форм контролю.

Судом під час розгляду справи встановлено, що на залізничних накладних, які є транспортними документами, міститься відмітка митних органів як Російської Федерації, так і України.

Стосовно доводів відповідачаем про те, що у експортних деклараціях країни відправлення від 27.03.2015 року та від 30.03.2015 року митна вартість товару на умовах поставки DAP ст. Правда складає 268,14 дол. США та 268,37 дол. США, колегія суддів зазначає наступне.

У експортній декларації країни відправлення від 27.03.2015 року вказано у графі 22 інформацію про загальну вартість за рахунком у сумі 15 876,43 дол. США, у графі 42 вказано ціну товару 15 876,43 грн., у графі 46 вказано статистичну вартість товару у розмірі 14 884,96 грн. та дописано ручкою цифру 268,14.

У експортній декларації країни відправлення від 30.03.2015 року вказано у графі 22 інформацію про загальну вартість за рахунком у сумі 15 185,17 дол. США, у графі 42 вказано ціну товару 15 185,17 дол. США, у графі 46 вказано статистичну вартість товару у розмірі 14 249,51 дол. США та дописано ручкою цифру 268,37.

Ціна товару у розмірі 15 876,43 дол. США та у розмірі 15 185,17 дол. США повністю відповідає цифрам, які зазначені у інвойсах від 27.03.2015 року № та від 30.03.2015 року № відповідно.

Суми у графах 46 експортних деклараціях країни відправлення визначають саме статистичну інформацію про товар.

Статистичної вартістю товару є вартість, яку мають товари у відповідності до правил, встановлених у країні статистичного обліку.

Країною статистичного обліку є Російська Федерація, оскільки товар прибув саме з цієї країни.

У відповідності до рішення Комісії Митного союзу від 20.05.2010 року №257 "Про Інструкцію з заповнення митних декларацій і формах митних декларацій", витяг з якого міститься у матеріалах справи, статистична вартість товару розраховується на основі митної вартості товару, яка вказується у графі 45 митної декларації. Якщо графа 45 митної декларації не заповнюється, статистична вартість товару розраховується на основі ціни товару, яка вказана у графі 42 митної декларації.

За вказаних обставин статистична вартість товару не є тотожною митній вартості товару; і лише остання повинна враховуватись митним органом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не було дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства, у зв'язку з чим прийняті рішення, оскаржені позивачем, підлягали скасуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року у справі № 804/15076/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 23.05.2016р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: А.А. Щербак