Справа № 2а/461/110/14
Суддя: Волков О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
5 квітня 2016 року м. Київ
Судді Верховного Суду України Волкова Олександра Федоровича.
5 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України з підстави передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України розглянула справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління ПФУ), третя особа - Львівський обласний військовий комісаріат, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.
Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України заяву Головного управління ПФУ задовольнила: постанову Галицького районного суду м. Львова від 5 лютого 2014 року, ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2013 року та Вищого адміністративного суду України від 18 березня 2015 року скасувала та ухвалила нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа - Львівський обласний військовий комісаріат, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовила.
Приймаючи таке рішення колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України виходила з того, що у пенсійному законодавстві загальновизнаним є принцип, відповідно до якого особа, яка має різні види пенсійного забезпечення, може обрати на власний розсуд один із них. Таким чином, обираючи вид пенсійного забезпечення на власний розсуд, особа віддає перевагу тій складовій правового статусу, яку вважає більш вагомою, а відтак в подальшому відносно цієї особи реалізуються правові наслідки, що виникають у зв'язку зі змінами у законодавстві стосовно обраного виду пенсійного забезпечення.
Позивач при звільненні з посади судді військового апеляційного суду Львівського гарнізону, починаючи з 1 вересня 2004 року обрав пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).
На мою думку, при прийнятті рішення колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України не взяла до уваги вкрай суттєві обставини, увага до яких могла б привести до іншого висновку.
Особливості статусу військових суддів визначались Законом України від 7 лютого 2002 року № 3018-III «Про судоустрій в Україні» (чинного на час виходу на пенсію).
Так, статтею 63 зазначеного Закону передбачено, що судді військових судів перебувають на військовій службі і входять до штатної чисельності Збройних Сил України. Військові звання суддям військових судів присвоюються Президентом України за поданням Голови Верховного Суду України, якщо інше не встановлено законом. Строки та порядок присвоєння військових звань, порядок звільнення з військової служби суддів визначаються законом. Військовий суддя крім здійснення правосуддя не може залучатися до виконання інших обов'язків військової служби.
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» (чинного на час виходу на пенсію), грошове утримання судді військового суду складається з посадового окладу, окладу за військове звання, доплат за кваліфікаційний клас судді та за вислугу років військовослужбовця.
Схеми посадових окладів суддів відповідних судів на час виходу позивача на пенсію було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1999 року № 2288 «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів», а в подальшому, зокрема, з 1 січня 2012 року Законом України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій та статус суддів».
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.
На мою думку, оскільки специфіка правового статусу суддів військових судів полягає в тому, що цей правовий статус включає і статус військовослужбовця і судді одночасно, а частина третя статті 63 Закону № 2262-ХІІ пов'язує перерахунок призначено пенсії з фактичною зміною видів грошового забезпечення, що і відбулось із введенням в дію з 1 січня 2012 року статті 129 Закону 2453-VI, то, вважаю, що колегія суддів безпідставно відмовила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
Суддя Верховного Суду України О.Ф. Волков