Справа № 757/20377/16-а
Суддя: Матійчук Г. О.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г.О., перевіривши відповідність вимогам ст.106 КАС України адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів за завдану моральну шкоду,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів за завдану моральну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

Згідно із ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 106 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Відповідно до вимог ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 просить зобов'язати відповідача виплатити державну допомогу відповідно до постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 р. «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» в період з 20.11.2015 по 26.01.2016 р. у сумі 2 368 грн. 80 коп., разом з тим будь-яких доказів, що вона дійсно зверталася до відповідача з даною вимогою не надає, як і розрахунку, який би підтверджував дану суму стягнення.

Також варто зазначити, що прохальна частина є нечіткою, оскільки позивач не конкретизує, яка сума підлягає стягненню у порядку виплати державної допомоги та саме якої допомоги, це що стосується першої позовної вимоги.

Щодо другої вимоги, то в даному випадку не зрозуміло, які збитки підлягають стягненню у розмірі 2 368, 80 грн., адже в описовій частині позивач дані збитки жодним чином не аргументує, а тому позивач повинен конкретизувати свої позовні вимоги.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення компенсації за моральну шкоду. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Разом з тим, у позовній заяві не зазначені докази, що підтверджують розмір суми збитків, їхнє нанесення та розрахунок ціни позову.

Також варто відмітити, що позивач просить розглянути даний позов в порядку адміністративного судочинства, але в описовій частині посилається на п. 5 ст. 110 ЦПК України, проте посилання на дану норму є помилковим, оскільки це інший вид судочинства та в даному випадку не може бути аргументом для визначення підсудності при розгляді справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів, проте з вищевикладеного вбачається, що позивач порушив дану норму, що в свою чергу позбавляє суд, вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, оскільки з наданих матеріалів адміністративного позову неможливо встановити факт того, що позивачем не порушено норму Закону щодо строку звернення з позовом до суду.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених недоліків.

Оскільки, подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому її слід залишити без руху для усунення вказаних вище недоліків.

В разі невиконання вимог суду позовна заява буде повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 106, 108 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів за завдану моральну шкоду - залишити без руху, надавши позивачу строк, для усунення вказаних судом недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Печерський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.О. Матійчук