Справа № 205/3001/16-а
Суддя: Нижний А. В.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13.05.2016 Єдиний унікальний номер 205/3001/16-а
13 травня 2016 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/3001/16-а
Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Нижний А.В., розглянувши у порядку скороченого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просить:
визнати протиправними і скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська від 25.01.2016р. №296/10/56 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до абз. 6 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії з 19.01.2016р.
Відповідач надав до суду письмові заперечення проти позову, у яких просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на правомірність дійУПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська.
Ухвалою від 13.04.2016р. відповідач Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська замінений його правонаступником Правобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
З 03.09.2014р. по 20.09.2015р. ОСОБА_1 на підставі Указу Президента України № 607 від 21.07.2014р. проходив військову службу у Збройних Силах України у зв`язку з частковою мобілізацією, що підтверджується довідкою Ленінського районного військового комісаріату м.Дніпропетровська від 28.12.2015р. №252/4 (а.с.15).
З 06.10.2014р. по 20.09.2015р. позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у Донецькій області, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2015р. №3770 (а.с. 17).
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 15.07.2015р. позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.12).
21.01.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська з заявою про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом від 25.01.2016 року № 296/10/56 позивачу відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на те, що особи, призвані під час мобілізації на військову службу на особливий період, не віднесені до категорії осіб, які мають право на достроковий вихід на пенсію (а.с.а.с. 10-11).
Відповідно до ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення" військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.
За змістом абз. 6 п. 3 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.
З аналізу ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», абз. 6 п. 3 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вбачається, що чинним законодавством передбачено право дострокового виходу на пенсію учасників бойових дій.
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005р., визначено, що документом, який визначає особливий статус особи, зокрема учасника бойових дій, є посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про періоди та місце участі в бойових діях.
Водночас, питання встановлення статусу учасника бойових дій учасникам АТО регламентується постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 року «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» (далі Порядок № 413).
Згідно з п. 2 зазначеного Порядку №413 статус учасника бойових дій надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Пунктом 4 Порядку №413 визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
Як вбачається з матеріалів справи, участь ОСОБА_1 у бойових діях підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 15.07.2015р., довідками військової частини НОМЕР_1 №526 від 23.10.2014р., №1192 від 28.05.2015р., №3770 від 26.09.2015р., згідно з якими позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у Донецькій області.
За таких обставин, суд доходить висновку про неправомірність відмови Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до абз. 6 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з посиланням на те, що особи, призвані під час мобілізації на військову службу на особливий період, не віднесені до категорії осіб, які мають право на достроковий вихід на пенсію.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до абз. 6 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Водночас, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, передбачений ст.ст. 7, 11 КАС України, також зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.
Оскільки позивачем не надано суду доказів існування рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська від 25.01.2016р. №296/10/56, а наданий позивачем документ з відповідними реквізитами за своєю природою є листом, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком на підставі ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та абз. 6 п. 3 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також зобов`язання Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому дострокової пенсії за віком, поданої до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська 21 січня 2016 року.
Керуючись ст.ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», абз. 6 п. 3 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005р., Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014р., ст.ст. 9, 69-71, 94, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком на підставі ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та абз. 6 п. 3 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому дострокової пенсії за віком, подану до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська 21 січня 2016 року.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.
СуддяА.В. Нижний