Справа № 209/5073/14-а
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/5073/14-а
Провадження № 2-а/209/144/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Паляниця Г.В.,

розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в якому просить:

- визнати неправомірними дії УПФ України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати їй пенсії з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань;

- зобов'язати УПФ України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська здійснити їй перерахунок та виплату пенсії станом на 01 травня 2007 року та станом на 01 лютого 2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань згідно заявлених довідок про заробітну плату Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного Управління Міндоходів Дніпропетровської області від 28.07.2014 року за № 214/10/04-03-05-40 та за № 215/10/04-03-05-40.

В обґрунтування позову зазначила, що 28 серпня 2006 року вона вийшла на пенсію державного службовця. Нарахування та виплата первинної пенсії проводилась Управлінням ПФУ в Заводському районі м. Дніпродзержинська в розмірі 83 % заробітної плати у відповідності зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України від 16.01.2003 року № 432-IV, що діяла на час призначення пенсії, згідно якого «за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі збільшується на 1 відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії». Розпорядженням № 153213 від 07.12.2009 року їй був встановлений стаж державної служби 18 повних років з урахуванням стажу за період роботи в органах КДБ при РМ УРСР по Тернопільській області з 12.07.1976 р. по 15.02.1981 р. і визначений загальний процент розрахунку пенсії від заробітку в розмірі 88 % згідно Постанови Дніпровського райсуду м.Дніпродзержинська від 29.11.2010 року справа № 2а-1337/2012. З 01.12.2009 року у зв'язку із зміною місця проживання вона знаходиться на обліку в УПФ України Дніпровського району м.Дніпродзержинська. На підставі наданих Дніпродзержинською ОДПІ довідок «про заробітну плату працюючого державного службовця» станом на 01.05.2007 р. та 01.02.2008 р. з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань від 28.07.2014 р. за № 214/10/04-03-05-40 та за № 215/10/04-03-05-40 вона звернулася із заявою до УПФ України у Дніпровському районі м.Дніпродзержинська від 30.07.2014 р. з проханням здійснити перерахунок і виплату раніше призначеної (перерахованої) пенсії. Однак, листом від 12.08.2014 року № ч-74/7 «Про перерахунок пенсії» у здійсненні перерахунку та виплати пенсії державного службовця за вищевказаними довідками відмовлено, із посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу». Таке рішення, прийняте відповідачем як суб'єктом владних повноважень, вважає протиправним і необґрунтованим. Вважає, що Відповідач зобов'язаний станом на 01.05.2007 року та станом на 01.02.2008 року здійснити їй перерахунок та виплату пенсії відповідно до наданих ОДПІ довідок про заробітну плату з урахуванням «інших виплат», до яких належить матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, у зв'язку із чим вона звернулася до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді було відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідач надав суду заперечення проти позову, відповідно до яких позов не визнав, посилався на відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1

Відповідно ст. 183-2 КАС України суд розглядав справу в порядку скороченого провадження.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 до 28.08.2006 року обіймала посаду головного державного податкового ревізора-інспектора сектора перевірок відшкодування податку на додану вартість відділу контрольно-перевірочної роботи Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

З 28.08.2006 року позивачу призначена пенсія державного службовця.

30 липня 2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська з письмовою заявою про перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2013 року № 804/10358/13-а, ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014 року № 804/10358/13-а та згідно довідок Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 28.07.2014 року за № 214/10/04-03-05-40 та за № 215/10/04-03-04-40 «про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію».

Відповідач листом від 12 серпня 2014 року № Ч-74/7 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на ст. 33 Закону України «Про державну службу» та постанову Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 597 «Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів».

Проте, доводи відповідача не можна вважати слушними, виходячи з наступного.

Згідно зі змістом ч. 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної вище статті).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" до структури заробітної плати входить основна заробітна плата (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткова заробітна плата (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні компенсаційні виплати (до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Відповідно до пункту 1 статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з ним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування'' - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Згідно частини першої ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платниками єдиного внеску також є працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, установах та організаціях, в інших юридичних осіб - підприємців на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, у фізичних осіб на умовах трудового договору контракту). Тобто працівники, які працюють - перебувають у трудових відносинах з організацією - є застрахованими особами і їх доходи у вигляді заробітної плати підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

За змістом наведених вище правових норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) зареєстрованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відтак, відповідач при розгляді питання про перерахунок раніше призначеної пенсії повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі «інших виплат», до яких належить матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.

Надані позивачем довідки Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 28.07.2014 року за № 214/10/04-03-05-40 та за № 215/10/04-03-04-40 підтверджують право позивачки на перерахунок раніше призначеної пенсії.

Доводи відповідача, викладені в запереченнях проти адміністративного позову відносно того, що матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань не передбачено статтею 33 Закону України «Про державну службу», як складова заробітної плати державного службовця, а тому і не враховуються при обчисленні розміру пенсії, спростовується вищенаведеними нормами чинного законодавства.

Суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії позивача з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань є протиправними.

З метою поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця на підставі довідок про заробітну плату Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 28.07.2014 року за № 214/10/04-03-05-40 та за № 215/10/04-03-04-40, з урахуванням зазначеної в них суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.

Оскільки позивачка 30.07.2014 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська з заявою про перерахунок пенсії на підставі зазначених вище довідок, то відповідно ч.4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок її пенсії необхідно провести починаючи з першого числа наступного місяця, тобто з 01.08.2014 року.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 70, 71, 86, 94, 159-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2014 року на підставі довідки про заробітну плату від 28.07.2014 року № 215/10/04-03-05-40, з урахуванням зазначених в ній сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку; строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було поданою. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г.А. Байбара