Справа № 161/615915а,2а/161/214/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Справа № 876/8094/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку про визнання незаконним дій та зобов'язання до вчинення дій , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Луцьку про визнання незаконними дій відповідача.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Луцьку як отримувач пенсії з 23 жовтня 2012 року. Отримавши пенсію в лютому 2015 року він виявив, що виплати проведено в сумі, меншій від її призначеного розміру. Як з'ясувалось, при нарахуванні та виплаті пенсії було утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 394 грн. 16 коп. та військовий збір в розмірі 39 грн. 42 коп.. Вважає, що утримання з пенсії податку на доходи фізичних осіб та військового збору є протиправними та необґрунтованими, оскільки вказане суперечить вимогам чинного законодавства.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач, ОСОБА_1, який покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2015 року скасувати, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, які запроваджені Законом України «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, можуть утримуватись лише з сум тих пенсій, що призначені або будуть призначені, після набрання вищевказаним Законом чинності.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у місті Луцьк.

23 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив припинити безпідставне утримання з його пенсії податку на доходи фізичних осіб та військового збору, повернути йому стягнуті безпідставно суми.

Листом № 214/М-01 від 03 квітня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку повідомило ОСОБА_1 про те, що з лютого 2015 року з пенсії позивача проводиться утримання податку з доходів фізичних осіб в сумі 394 грн. 16 коп. та військового збору в розмірі 39 грн. 42 коп. відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-V-ІІІ.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що дія наведеного Закону поширюється на всі суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до Закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць) в тому числі і на пенсію позивача, оскільки вона продовжує виплачуватися та нараховуватися управлінням, а отже є об'єктом оподаткування.

Апеляційний суд вважає вірним рішення суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Податковим Кодексом України та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIIІ від 28.12.2014 встановлено, що особи, з яких утримується податок на доходи фізичних осіб, визначені п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Об'єктом оподаткування збору є доходи, визначені п. 162.1 ст. 163 Податкового кодексу України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України та Закону №71-VIIІ від 28.12.2014, до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Обов'язки нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України покладено на податкового агента, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку та зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу, що підлягає зарахуванню до бюджету згідно з нормами Бюджетного кодексу України.

Відповідно до ст. 9.1.2 Податкового кодексу України, органи Пенсійного фонду України з 01.01.2015 року набули статусу податкового агента.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік » № 80 від 28.12.2014 встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 грн., а тому згідно з Податковим кодексом України та Законом № 71--VIIІ від 28.12.2014, базою оподаткування у 2015 році, є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654 грн. на місяць.

Також, до завершення реформи Збройних сил України внесені зміни до Перехідних положень Податкового кодексу, якими встановлюється військовий збір.

Чинним законодавством України встановлено те, що платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, а саме - фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Об'єктом оподаткування військового збору є доходи, визначені в ст. 163 ПК України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), тобто, із сум пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654 грн. сплачується військовий збір.

Оскільки положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01 січня 2015 року, і не визнавались неконституційними, то в аспекті ст. 19 Конституції України є обов'язковими для виконання Управлінням Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області з метою реалізації наданих державою повноважень в частині обчислення пенсійних виплат.

Тобто відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розмір пенсії позивача станом на 01 лютого 2015 становив 6281,70 грн., що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, у зв'язку з чим із пенсії позивача у частині, що перевищує 3654 грн. з лютого 2015 року утримано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 15%, що складає 394,16 грн., та військовий збір у розмірі 1,5%, що складає 39,42 грн.

Таким чином, рішення відповідача стосовно обчислення розміру пенсійної виплати позивача із утриманням зборів, визначених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» прийняте з дотриманням норм чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновкам суду першої інстанції про те, що Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку при обчисленні розміру пенсійної виплати позивача із утриманням зборів, діяло у межах наданих йому повноважень та у спосіб передбачений законом, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.06.2015 року у справі № 161/6159/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 23.05.2016 року.