Справа № 804/8948/13-а
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2016 р. м. Київ К/800/48299/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Костенка М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2013 р.

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014 р.

у справі № 804/8948/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КМЦ»

до Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень, визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КМЦ» (далі - позивач, ТОВ «КМЦ») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі - відповідач, Криворізька південна МДПІ Дніпропетровської області), в якому просило суд скасувати повністю податкові повідомлення-рішення від 11.02.2013 р. № з податку на додану вартість та № з податку на прибуток, що їх винесено на підставі Акту про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «КМЦ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 р по 31.12. 2010 року; визнати дії Південної МДПІ у м. Кривому Розі щодо встановлення правопорушень з боку ТОВ «КМЦ» у правовідносинах з ТОВ «Горизонт Монтаж» та визнання угод нікчемними протиправними.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2013 р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014 р., адміністративний позов задоволено частково: скасовано податкові повідомлення-рішення від 11.02.2013 р. № з податку на додану вартість та № з податку на прибуток, що їх винесено на підставі Акту про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «КМЦ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 р по 31.12.2010 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2013 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014 р. і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач у письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів касаційної скарги заперечував, вважає оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими та прийнятими у відповідності до норм діючого законодавства, а тому просив суд касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 09.01.2013 р. по 15.01.2013 р. посадовою особою Криворізької південної МДПІ Дніпропетровської області ДПС, згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, абз. 1,3, 5 підпункту 75.1.2 статті 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України було проведено невиїзну документальну перевірку ТОВ «КМЦ» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Горизонт Монтаж» за 2010 рік, за результатами якої складено акт від 22.01.2013 р. № 51/222/31385446 та встановлено порушення позивачем вимог: - підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 193 490 грн.; пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 145 220 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 11.02.2013 р. прийняті податкові повідомлення-рішення: № , відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 241 862,5 грн., з яких 193 490 грн. - за основним платежем та 48 372,5 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у загальному розмірі 181 525 грн., з яких 145 220 грн. - за основним платежем та 36 305 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Як вбачається з акту перевірки від 22.01.2013 р. № 51/222/31385446 підставами для донарахування позивачу зазначених податкових зобов'язань слугували висновки перевіряючих про неправомірність формування позивачем складу валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість по господарським взаємовідносинам з ТОВ «КМЦ», оскільки, за твердженнями відповідача, правочин укладений позивачем з вказаним контрагентом не спричиняє реального настання правових наслідків обумовлених ним. Вказані висновки податкового органу ґрунтувались на висновках, викладених у акті від 28.11.2012 р. № 409/224/35746972 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Горизонт Монтаж» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.07.2010 р по 31.10.2010 р. та постанові Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.09.2012 р. у кримінальній справі щодо посадових осіб ТОВ «Горизонт Монтаж» за частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України.

Суд першої інстанції, рішення якого залишено без змін судом апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивачем доведено реальності здійснення господарських операцій із зазначеним в акті перевірки контрагентом, а тому висновки податкового органу викладені в акті перевірки щодо порушення позивачем положень податкового законодавства в частині формування валових витрат та податкового кредиту за період, що перевірявся, по взаємовідносинах з ТОВ «Горизонт Монтаж» є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій податкового органу щодо встановлення правопорушень з боку ТОВ «КМЦ» у правовідносинах з ТОВ «Горизонт Монтаж» та визнання угод нікчемними, виходячи з наступного.

Висновки, викладені в акті податкової перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов'язання платникові податків.

Натомість висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків. Відповідно, акти перевірки не порушують права платників податків безвідносно до змісту таких актів, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовів щодо протиправності актів перевірки, а так само дій щодо включення до актів перевірки будь-яких даних (незалежно від того, яким чином сформульовані відповідні позовні вимоги).

Виходячи з вищезазначеного та враховуючи, що задоволення позову в цій частині не призводить до відновлення порушених прав платника податків, колегія суддів касаційної інстанції приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій вірно відмолено у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Однак, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не може погодитись з висновками судів попередніх інстанцій щодо задоволення позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2013 р. № з податку на додану вартість та № з податку на прибуток, виходячи з наступного.

Відповідно до статі 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та формування валових витрат; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та на формування валових витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, будь-які документи, у тому числі договори, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи викладене, для підтвердження даних податкового обліку необхідно брати до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, судами попередніх інстанцій встановлено, що висновки податкового органу про порушення позивачем норм податкового законодавства ґрунтуються з посиланням на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.09.2012 року по кримінальній справі за частино 1 статті 205 Кримінального кодексу України у відношенні посадових осіб ТОВ «Горизонт-Монтаж», якою встановлено той факт, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, здійснювали фіктивне підприємництво, однак були звільнені від кримінальної відповідальності у зв'язку з спливом строку давності.

Ця обставина не може залишатися неврахованою судами, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницької діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.03.2016 р. у справі № 21-5315а15.

Водночас, дані обставини повинні враховуватися судами з врахуванням узгодженості дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

У разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать про обізнаність платника податку щодо протиправної діяльності його контрагента, зокрема у створенні штучних підстав для збільшення податкового кредиту, або у разі коли платник діяв без належної обачності стосовно вибору свого контрагента при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, підстави для формування валових витрат та податкового кредиту за податковими накладними, виписаними таким контрагентом, відсутні.

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

В даному випадку судами попередніх інстанцій не в повній мірі досліджено обставин, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій між позивачем та його контрагентом, не розглянуто належним чином докази, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція на підставі статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, порушень норм процесуального права, у зв'язку з чим оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд для достовірного з'ясування та правильного вирішення спору по суті.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2013 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014 р. у справі № 804/8948/13-а в частині задоволених позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2013 р. № з податку на додану вартість та № з податку на прибуток, що їх винесено на підставі Акту про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «КМЦ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 р по 31.12.2010 року - скасувати.

Справу № 804/8948/13-а в цій частині направити на новий судовий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

В решті постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2013 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014 р. у справі № 804/8948/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в частині залишення судових рішень без змін Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України в порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис) І.В. Приходько
Судді: (підпис) І.О. Бухтіярова
(підпис) М.І. Костенко