Справа № 617/16270/12
Суддя: Вачко В. І.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Овруцький районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області, третя особа: ОСОБА_4, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2012 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області, третя особа: ОСОБА_4, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача у вирішенні спору між нею та третьою особою щодо затвердження фактично існуючих меж та зобов'язати відповідача прийняти рішення щодо її заяви про затвердження фактично існуючих меж. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що відмова Овруцької міської ради у вирішенні спору між нею та третьою особою щодо затвердження фактично існуючих меж є протиправною, оскільки вирішення земельних спорів у відповідності до ч.3 ст.158 Земельного кодексу України є компетенцією відповідача.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в якій проти задоволення позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити за безпідставністю, розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 16.01.2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2013 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.03.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 16.01.2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2013 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. При цьому ВАС України зазначено про наявність підстав для розгляду зазначеного спору у порядку адміністративного судочинства України.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 25.06.2016 року відрито провадження у справі і призначено її судовий розгляд на 21.04.2016 року. Ухвалою суду від 21.04.2016 року розгляд справи відкладався у зв'язку з неявкою без поважних причин відповідача та за клопотанням третьої особи на 24.05.2016 року.

Відповідач та третя особа будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, повторно явки в судове засідання не забезпечили, про причини неявки не повідомили, клопотань не заявляли.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги та доводи позовної заяви підтримали, просили її задоволити, з мотивів у ній наведених.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, покази свідка ОСОБА_5, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 27.11.2007 року. Право власності на 6/25 частин вказаного житлового будинку зареєстроване за позивачем 04.07.2008 року КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради» за № 11463417.

Рішенням 38-ї сесії 5-го скликання Овруцької міської ради №295 від 26.10.2010 року позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

У подальшому, позивач звернулась до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації із землеустрою. Однак, один із співвласників житлового будинку - третя особа у справі відмовилась погоджувати акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, який згідно з ст.198 ЗК України є одним із документів технічної документації.

У зв'язку із цим, позивач звернулась до відповідача Овруцької міської ради із заявою про вирішення земельного спору між нею та третьою особою шляхом затвердження рішенням фактично існуючих меж.

Листом від 21.11.2012 року № Г-2353/17 відповідач повідомив позивачу, що затвердження технічної документації та передача земельної ділянки можлива після розгляду міською радою погодженої в установленому законом порядку технічної документації із землеустрою, яку позивачем не представлено.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Предметом спору у даній адміністративній справі є бездіяльність органу місцевого самоврядування - Овруцької міської ради щодо не вирішення земельного спору між співвласниками житлового будинку про встановлення меж земельних ділянок.

Статтею ст.89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники житлового будинку мають право набути земельну ділянку, на якій він розташований, у спільну сумісну власність (без визначення часток кожного з них). Згідно з ст.120 Земельного кодексу України при перехові права власності на будівлю та споруду до кількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Відповідно до ст.106 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Згідно з ст.107 Земельного кодексу України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

У відповідності до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з п. «й» ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить вирішення земельних спорів.

Статтею 158 Земельного кодексу України передбачено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Відповідно до ст.159 Земельного кодексу України, земельні спори розглядаються органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

Тобто згідно із земельним законодавством України одним із варіантів отримання співвласником житлового будинку частини земельної ділянки є звернення із відповідною заявою до органу місцевого самоврядування, який уповноважений вирішувати спори щодо меж земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. В такому випадку орган місцевого самоврядування зобов'язаний створити комісію, яка вирішить підняте у заяві питання, а потім затвердити своїм рішенням визначений порядок користування.

Як пояснили позивач та її представник і підтвердив свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні, який є суміжним землекористувачем (останнє також вбачається із наявної у матеріалах справи копії акту визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі від 17.05.2011 року), попередніми власниками був установлений порядок користування земельною ділянкою і теперішні власники будинку його дотримувалися, оскільки старі паркани, як тверді межі земельної ділянки, будучи встановленими ще попередніми власниками житлового будинку, ніколи не переміщувались та руйнувались. Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 17.01.2007 року у справі № 2-а-09/07 за позовом ОСОБА_6 до виконкому Овруцької міської ради Житомирської області про визнання протиправним рішення та стягнення моральної шкоди, позовні вимоги задоволено частково, рішення 35 серії ІV скликання Овруцької міської ради Житомирської області № 10 від 10.03.2006 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню зовнішніх меж земельних ділянок для обслуговування частин будинку, господарських будівель і споруд, з передачею у власність гр. гр.ОСОБА_7, ОСОБА_4 і надання права користування земельною ділянкою гр.ОСОБА_6 по АДРЕСА_1» визнано недійсним, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про вирішення земельного спору між нею і третьою особою у справі. Із змісту відповіді відповідача від 21.11.2012 року № Г-2353/17 вбачається, що земельний спір між позивачем та третьою особою органом місцевого самоврядування не розглядався і не вирішувався, що свідчить про недотримання відповідачем норм ст.ст.158, 159 Земельного кодексу України.

З огляду на викладене позовні вимоги є законним та обґрунтованим і підлягають задоволенню.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 32,19 грн.

Тому керуючись ст.ст. 9-11, 18, 71, 122, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Овруцької міської ради Житомирської області у вирішенні спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо затвердження фактично існуючих меж.

Зобов'язати Овруцьку міську раду Житомирської області прийняти рішення щодо заяви ОСОБА_1 про затвердження фактично існуючих меж.

Стягнути з Овруцької міської ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 у відшкодування сплаченого судового збору 32,19 грн.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана через Овруцький районний суд Житомирської області в Житомирський апеляційний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Вачко