Справа № 443/233/16-а
Суддя: Галій О. Й.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 443/233/16-а Провадження № 2-а/443/14/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року . Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Галій О.Й.

за участю секретаря Процака А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жидачеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ПП НП у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, який було уточнено, та просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 718245 від 02.02.2016 року та закрити провадження у справі.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 02.02.2016 року, приблизно в 13.30 год рухаючись по вул. Листопадового Чину в м. Львові з невідомих йому причин двигун, керованого ним автомобіля д.н.з НОМЕР_1, перестав працювати. Після декількох спроб не зміг його завести. Фактично зупинившись на проїжджій частині дороги, довелось відштовхати автомобіль, щоб не створювати перешкод дорожньому руху на даній ділянці дороги. Оцінивши дорожню обстановку та враховуючи, що рух транспорту по вул. Листопадового Чину здійснюється прямо або ліворуч на вул. Університецьку і праворуч на вул. Листопадового Чину, залишив автомобіль якнайближче до правого краю дороги перед вул. Лепкого, оскільки саме в цьому місці автомобіль не перешкоджав іншим автомобілям вільно рухатися. Залишивши автомобіль, поїхав на станцію технічного обслуговування. Повернувшись, автомобіля яким керував вже не було на місці. В його відсутності працівники Патрульної поліції сприйняли аварійну зупинку за адміністративне правопорушення та евакуювали автомобіль на штраф майданчик.

Відносно нього склали постанову ПС2 №718245, з посиланням на те що 02.02.2016 року приблизно о 14.38 год. в м. Львів на перехресті вулиць Лепкого та Листопадового Чину, здійснив стоянку на перехресті, створивши перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 "Г' ", п. 15.10 "Д" ПДР .

Позивач вважає постанову незаконною та необгрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує його права. При винесенні постанови доказів вчинення вміненого йому правопрушення не надали, окрім того не надали можливості скористатися правами передбаченими ст. 286 КУпАП, права йому роз"яснили після складання документів. Винних дій не вчиняв, оскільки це була вимушена зупинка.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заперечення на позов, у якому зазначив, що згідно п. 11 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням ДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. При виявленні будь-якого порушення ПДР України, працівники поліції зобов`язані вжити заходів для їх усунення, припинення. Відповідно до п.п. 15.9 г ПДР, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини. Зазначена зона заборони зупинки поширюється на обидві сторони перехресть, забезпечує можливість водієві транспортного засобу займати крайнє праве положення під час повороту праворуч і безпечно виїхати на перехрещення. Відповідно до п. 15.10 Д ПДР, стоянка забороняється у місцях де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. Вважає, що ОСОБА_1 здійснив стоянку на перехресті, чим створив перешкоду для руху інших транспортних засобів, тому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, перевіривши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено, що згідно постанови Серії ПС2 № 718245 від 02.02 2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки здійсненив стоянку на перехресті, створивши перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 г, п. 15.10 д.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із представлених суду доказів не вбачається вини позивача у вчиненні інкримінованого останньому діяння, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Змістом оскаржуваної постанови не доводиться, що автомобіль ОСОБА_1 створив перешкоди для руху інших транспортних засобів.

При цьому, судом беруться до уваги посилання позивача на ту обставину, що така зупинка була вимушеною, не заводився двигун. Відповідно до пп.1.0 п.1 Правил дорожнього руху вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Наведене підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_2, який зазначив, що в той день в якості пасажира їхав в автомобілі разом з ОСОБА_1 Після зупинки перед світлофором, через технічну несправність, двигун автомобіля не заводився. Він допоміг ОСОБА_1 припаркувати автомобіль у місці, де на їх думку, він не буде перешкоджати проїзду іншим транспортним засобам.

Аналогічні пояснення дала свідок ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумція його винуватості.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи позивача. Відповідачем не були надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази на підставі яких інспектор дійшов висновку про винність позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, об"єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, а саме те, що він 02.02.2016 року приблизно о 14.38 год. в м. Львів на перехресті вулиць Лепкого та Листопадового Чину, здійснив стоянку на перехресті, створивши перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 "Г' ", п. 15.10 "Д" ПДР, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, спірну постанову скасувати як незаконну.

Керуючись ст.ст. 12,14,18,159,160,161,163,171-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 718245 від 02.02.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жидачівський районний суд в десяти денний строк з дня проголошення.

Головуюча суддя