Справа № 484/1038/16-а
Суддя: Літвіненко Т. Я.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа 484/1038/16-а
Провадження № 2-а/484/43/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді -Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шилакіна Л.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача, третьої особи - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради Миколаївської області, про визнання неправомірним та скасування п.1.2 рішення №7 від 16.10.2015 року Первомайської міської ради Миколаївської області "Про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", -

В С Т А Н О В И Л А:

До суду надійшов позов ОСОБА_4 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання неправомірним та скасування п.1.2 рішення №7 від 16.10.2015 року Первомайської міської ради Миколаївської області «Про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на умовах власності», яким надано дозвіл на складання проекту землеустрою ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 0,0571 га, розташованої біля будинку № АДРЕСА_1.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказала, що вона є власником кафе, розташованого по АДРЕСА_1 Миколаївської області. 26.11.2014р. вона звернулась із заявою до виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про надання дозволу на виготовлення топографо-геодезичної зйомки території біля земельної ділянки по АДРЕСА_1 з метою отримання земельної ділянки в оренду для обслуговування кафе, намагаючись реалізувати своє право на отримання дозволу на складання проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, оскільки до такого клопотання заявник повинен додати графічні матеріали. Однак така заява до теперішнього часу не розглянута.

Після звернення до неї ОСОБА_3, як до суміжного землекористувача, з питанням щодо погодження меж земельної ділянки, їй стало відомо, що рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 16.10.2015р. №7 «Про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на умовах власності» ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтованою площею 0,0571га, розташовану по АДРЕСА_1, тобто на ту земельну ділянку, яку вона мала намір отримати в оренду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради Миколаївської області ОСОБА_2 проти позову заперечувала, вказуючи, що позивач з клопотанням про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки біля будинку АДРЕСА_1 до міської ради не зверталась. Вважає, що рішення Первомайської міської ради Миколаївської області від 16.10.2015р. №7 «Про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на умовах власності» відповідає чинному законодавству та позов не є обґрунтованим.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, оскільки позов є безпідставним та необґрунтованим.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 04.05.2012р. є власником нежитлової будівлі - кафе, що знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Первомайську Миколаївської області.

31.12.2014р. між Первомайською міською радою та позивачем укладено договір оренди землі, за умовами якого остання отримала в оренду земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі - кафе, розташованої по АДРЕСА_1 в м. Первомайську загальною площею 0,1533га строком на 5 років.

26.11.2014р. ОСОБА_4 звернулась до міського голови із заявою про надання дозволу на виготовлення топографо-геодезичної зйомки території біля земельної ділянки по АДРЕСА_1 для обслуговування кафе, розміщення стоянки під вантажний транспорт.

З позовної заяви вбачається, що з такою завою позивач звернулась, намагаючись реалізувати своє право на отримання земельної ділянки в оренду, передбачене ст.. 123 Земельного кодексу України, оскільки для отримання дозволу на складання проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, до відповідного клопотання необхідно додати графічні матеріали.

Проти вказаного представник позивача в судовому засіданні не заперечував.

Рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 16.10.2015р. №7 «Про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на умовах власності» (п.1.2) фізичній особі ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення на умовах власності земельної ділянки орієнтовною площею 0,0571га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул.. Червонофлотській біля будинку №42, із земель не наданих у власність чи користування.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розпорядження земельною ділянкою шляхом надання дозволу на розробку проекту землеустрою є виключною компетенцією відповідача, що вбачається зі змісту положень ст.. 142 Конституції України, ст. 26, 33, ст.59, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", 12, 122, 123 Земельного кодексу України.

Згідно ст.. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міська рада приймає обов'язкові для виконання рішення в межах своїх повноважень до яких відноситься і повноваження в сфері регулювання земельних відносин - розпорядження землями комунальної власності. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Коституції Україні або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені ст.. 152 ЗК України, за приписами якої держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

При цьому, з приписів ст.ст. 2,6,11 КАС України вбачається, що позивач має право звернутися до адміністративного суду з позовом, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, врегульований положеннями ст.. 123 Земельного кодексу України.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Проте, законодавством України не визначено поняття графічних матеріалів, а також не конкретизовано вимоги щодо їх оформлення.

Однак, враховуючи те, що за змістом ч.1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами, можна зробити висновок, що графічні матеріали, які додаються до клопотання про одержання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, є такі матеріали, обсяг даних яких дозволяє чітко ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів. Таким графічними матеріалами можуть бути: викопіювання із планово-картографічного матеріалу місця розташування земельної ділянки, викопіювання з кадастрової карти (плану), генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації тощо.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні вказала, що графічним документом також можуть бути накреслений від руки план земельної ділянки з обов'язковим зазначенням бажаного місця розташування та розміру земельної ділянки.

До Первомайської міської ради Миколаївської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивач не зверталась.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що позивач є юридично необізнаною, отже чекала на розгляд її заяви з метою отримання графічних документів.

Однак, із такою заявою ОСОБА_4 звернулась 26.11.2014р., а поцікавилась її розглядом лише 04.02.2016р. (а.с. 9), тобто більше року вона не намагалась дізнатися про результати розгляду заяви.

Крім того, юридична необізнаність позивача стосовно порядку отримання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності не може бути підставою для задоволення позову.

Також судом встановлено, що в порядку, визначеному ст.. 118 Земельного кодексу України, до Первомайської міської ради Миколаївської області звернувся ОСОБА_3 із клопотанням про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення на умовах власності земельної ділянки орієнтованою площею 0,0571га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул.. Червонофлотській біля будинку №42.

Такий дозвіл йому було надано рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 16.10.2015р. №7 (п.1.2.).

Згідно ч.8 ст. 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1цього Кодексу.

Частина 1, 2 статті 186-1 ЗК України визначає, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Таким чином, вирішення питання щодо надання земельних ділянок у користування, умовно розділено на стадії.

Щоб отримати земельну ділянку в подальшому у власність, основною первиною стадією для цього, є вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Після виготовлення такого проекту, наступний етап, це погодження цього проекту у порядку встановленому Земельним кодексом України, надання земельної ділянки особі у власність.

Таким чином, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Частина 1 статті 6 КАС України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Із наведених норм випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, тобто у іншої особи вже виникло право на оренду чи власність на земельну ділянку. При цьому захист прав позивача має бути нерозривно пов'язаним з таким фактом, що у особи існує правовий інтерес як власника або як користувача на цю земельну ділянку.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначених законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Тобто, обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Таким чином, у суду не має підстав вирішувати питання про приорітетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а відтак - і порушеного права позивача. Отже, оскаржуване позивачем рішення - не порушує права позивача.

Оцінивши у сукупності дослідженні в судовому засіданні докази, суд, вважає, що доводи позивача ґрунтуються тільки на його твердженнях, які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 158, 159, 162, 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання неправомірним та скасування п.1.2 рішення №7 від 16.10.2015 року Первомайської міської ради Миколаївської області "Про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не була подана.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Одеського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подачі апеляційної скарги постанова набирає законної сили в день прийняття рішення в справі судом апеляційної інстанції, якщо постанову не буде скасовано.

СУДДЯ: