Справа № 817/1055/15
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2016 р. м. Київ К/800/48190/15, К/800/48714/15,

К/800/49394/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Мороза В.Ф.,

Чалого С.Я.,

при секретарі: Скавуляк Т.В.,

за участю представників сторін: від позивача: Штепана Н.В., від відповідача: Доброва О.І., Поберецького С.Д., від третьої особи: Сіднєнка О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційними скаргами Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України, прокуратури Житомирської області, Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом Дочірнього підприємства "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України, третя особа: Фонд державного майна України, за участю Прокурора Рівненської області про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Дочірнє підприємство "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів звернулось до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити дії щодо митного забезпечення транспортування нафтопродуктів в напрямку Угорщини згідно з митними деклараціями.

Позовні вимоги мотивовано протиправною бездіяльністю органу фіскальної служби, яка виявляється у не вчиненні дій щодо зняття митного забезпечення, накладеного на транспортування по території України і поставку в Угорщину 89 000 тонн дизельного палива. Так, позивач зазначає, що митне забезпечення накладено у зв'язку із вжиттям Господарським судом Рівненської області заходів забезпечення позову у справі №918/1873/14. У той же час, на даний момент заходи забезпечення позову скасовано ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27.04.2015.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2015 року скасовано; прийнято нову, якою позов задоволено: зобов'язано Київську міську митницю ДФС, Енергетичну митницю ДФС вчинити дії щодо зняття митного забезпечення транспортування нафтопродуктів в напрямку Угорщини згідно митних декларацій.

У поданій касаційних скаргах Енергетична митниця Державної фіскальної служби України, прокуратура Житомирської області, Київська міська митниця Державної фіскальної служби України із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОАО «АК «Транснефть» та ДП "ПрикарпатЗахідтранс" укладено договір про надання послуг по транспортуванню нафтопродуктів по території України від 20.12.2010 №811/13/11.

Відповідно до пункту 1.1 договору від 20.12.2010 №811/13/11, предметом договору є обов'язок Виконавця (ДП "ПрикарпатЗахідтранс") в порядку та на умовах, визначених вказаним договором, надавати «Транснефті» послуги по транспортуванню нафтопродуктів по системі магістральних нафтопродуктопроводів на території України, а «Транснефть» зобов'язана оплатити надані Виконавцем послуги в порядку, встановленому даним Договором.

Договір пролонговано на 2014 рік згідно з листом ОАО «АК «Транснефть» від 25.12.2013 №ВН-09-2-01/12619.

З метою декларування дизельного пального, що переміщувалось позивачем через митний кордон України трубопровідним транспортом в митному режимі транзиту, підприємством ТОВ «Брок Гарант» до Київської міської митниці ДФС подано періодичні та додаткові митні декларації.

Станом на 30.06.2015 в об'єктах ДП «ПрикарпатЗахідтранс» в режимі «транзит» знаходилися залишки нафтопродуктів, а саме:

1. в магістральному нафтопродуктопроводі (МНПП) для прийому в резервуари Лінійної виробничо-диспетчерської станції - 5С (далі ЛВДС-5С) та подальшого відкачування Вантажоотримувачу - 2519,575 тон (не пройшли пункт пропуску «Смига»); підстава: маршрутна телеграма №09-04/2989 від 14.11.2014 року; декларація на товар (декл.РФ) №10006031/180914/0002309 від 26.09.2014 року; МД-2 ТР80 РР №100240002/2014/422122; акт прийому - здачі нафтопродуктів на валовий місячний об'єм між Унітарним підприємством «Захід-транснафтопродукт» і ДП «ПрикарпатЗахідтранс» за період «Грудень 2014 року»;

2. в резервуарах ЛВДС-5С для подальшого відкачування Вантажоотримувачу - 2917,880 тон; підстава: маршрутна телеграма №09-04/2989 від 14.11.2014 року; декларація на товар (декл.РФ) №10006031/180914/0002309 від 26.09.2014 року; МД-2 (укр.митна декл)ТР80 РР №100240002/2014/422122; Акт прийому - здачі нафтопродуктів для оформлення партії нафтопродукту по маршрутній телеграмі № 98/1-Г1С від 27.12.2014 року; Акт прийому - здачі нафтопродуктів для оформлення партії нафтопродукту по маршрутній телеграмі № 99/1-ПС від 30,12.2014 року;

3. в трубопроводі для здачі в приймально-здавальному пункті «Нірбогдань» (Угорщина) - 81473,302 тон , а саме:

1) 4732,116 тон; підстава: маршрутна телеграма №09-04/2603 від 26.09.2014 року; декларація на товар (декл.РФ) №10006031/180914/0002309 від 26.09.2014 року; МД-2 (укр.митна декл)ТР80 РР №100240002/2014/422104; Акт (відкачки з резервуарів ЛВДС-5) №89-С від 30.10.2014 року; Акт №90-С від 31.10.2014 року;

2) 414,393 тон; підстава: маршрутна телеграма №09-04/2611 від 26.09.2014 року; декларація на товар (декл.РФ) №10006031/180914/0002309 від 26.09.2014 року; МД-2 (укр.митна декл)ТР80 РР №100240002/2014/422103; Акт №90-С від 31.10.2014 року;

3) 39340,098 тон; підстава: маршрутна телеграма №09-04/2797 від 22.10.2014 року; декларація на товар (декл.РФ) №10006031/211014/0002614 від 22.10.2014 року; МД-2 (укр.митна декл)ТР80 РР №100240002/2014/422109 в кількості 39340,098т; Акт №90-С від 31.10.2014 року; Акт №91 -С від 04.11.2014 року; Акт №92-С від 06.11.2014 року; Акт №93-С від 19.11.2014 року; Акт №94-С від 20.11.2014 року; Акт №95-С від 20.11.2014 року; Акт №96-С від 21.11.2014 року; Акт №97-С від 22.11.2014 року; Акт №98-С від 26.11.2014 року;

4) 2078,740 тон; підстава: маршрутна телеграма №09-04/2798 від 22.10.2014 року; декларація на товар (декл.РФ) №10006031/221014/0002616 від 22.10.2014 року; МД-2 (укр.митна декл)ТР80 РР №100240002/2014/422110; Акт №98-С від 26.11.2014 року;

5) 19937,540 тон; підстава:маршрутна телеграма №09-04/2986 від 14.11.2014 року; декларація на товар (дскл.РФ) №10006031/051114/0002663 від 14.11.2014 року; МД-2 (укр.митна декл)ТР80 РР №100240002/2014/422121; Акт №98-С від 26.11.2014 року; Акт №99-С від 26.11.2014 року; Акт №100-С від 28.11.2014 року; Акт №101-С від 24.12.2014;

6) 534,982 тон; підстава: маршрутна телеграма №09-04/2987 від 14.11.2014 року; декларація на товар (декл.РФ) №10006031/111114/0002729 від 14.11.2014 року; МД-2 (укр. митна декл.) ТР80 РР №100240002/2014/422120; Акт №101 -С від 24.12.2014 року.

7) 14435,433 тон; підстава: маршрутна телеграма №09-04/2989 від 14.11.2014 року; декларація на товар (декл.РФ) №10006031/051114/0002663 від 14.11.2014 року; МД-2 (укр.митна декл) ТР80 РР №100240002/2014/422122; Акт№101-С від 24.12.2014 року; Акт № 102-С від 29.12.2014 року; Акт№103-С від 30.12.2014 року.

В ході здійснення митного оформлення нафтопродуктів Київською регіональною митницею накладено митне забезпечення на прилади обліку та засувну арматуру позивача:

- ЛВДС « 5С»: акти від 22.12.2014 року №3/1, від 22.12.2014 року №3/2, від 24.12.2014 року №3/3, від 26.12.2014 року №3/4, від 27.12.2014 року №3/5, від 30.12.2014 року №3/7, від 30.12.2014 року №3/8;

- ЛВДС «Новоград-Волинський»: акт від 29.12.2014 року №3/6;

- майданчик «Іванівка»: акт від 03.01.2015 року №1.

Підставою для вжиття заходів митного забезпечення стала ухвала Господарського суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року у справі № 918/1873/14 про вжиття заходів забезпечення позову.

Так, заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до дочірнього підприємства "Прикарпатзахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" про визнання права власності за державою Україна в особі Фонду державного майна України на нафтопродукти (дизельне паливо), які знаходяться в частині нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходить по території України, загальною довжиною 1 433 км.

За заявою заступника прокурора Господарський суд Рівненської області ухвалою від 22 грудня 2014 року забезпечив позов шляхом заборони державному підприємству "Прикарпатзахідтранс" і будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, зокрема але не виключно, щодо витіснення дизельного палива, яке знаходиться в частині нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходить по території України, загальною довжиною 1 433 км до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі. У частині задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони публічному акціонерному товариству "Укртранснафта" та будь-яким третім особам (підприємствам, установам, організаціям) вчиняти дії, щодо передачі в оренду магістрально-компресорно-азотної установки для витіснення дизельного палива з магістрального нафтопродуктопроводу державному підприємству "Прикарпатзахідтранс" відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29 січня 2015 року змінено пункт 1 ухвали господарського суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року і викладено в наступній редакції: "Клопотання заступника прокурора Рівненської області про забезпечення позову задовольнити частково; вжити заходи до забезпечення позову заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Дочірнього підприємства "Прикарпатзахідтранс" Південно-західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" про визнання права власності за державою Україна на нафтопродукти шляхом заборони державному підприємству "Прикарпатзахідтранс" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, зокрема але не виключно, щодо витіснення обсягів технологічного дизельного палива, яке знаходиться в частині нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходить по території України, загальною довжиною 1433 км."; в іншій частині ухвалу залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12 лютого 2015 року, яке набрало законної сили, у позові відмовлено.

У квітні 2015 року дочірнє підприємство "Прикарпатзахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" звернулося до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову з підстав відмови у позові.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27 квітня 2015 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28 травня 2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 19 серпня 2015 року, заходи забезпечення позову скасовано.

04.02.2015 ДП «ПрикарпатЗахідтранс» звернулось до Київської міської митниці з проханням надати послуги по забезпеченню митного контролю на об'єктах підприємства.

Листом від 18.02.2015 №981/10/26-70-61-02 Київська міська митниця повідомила, що відкриття запірного обладнання з метою відкачки з резервуарів ЛВДС - 5С та здачі в Угорщину обсягів дизпалива, що перебувають в режимі «транзит» на митній території України можливе лише за умови:

- погодження даного питання з Головним слідчим управлінням МВС України, оскільки згідно з листом останнього від 30.12.2014 року №13/1/2-25944 накладено заборону на вчинення дій дії щодо витіснення дизельного пального, яке знаходиться в частині нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України та проведення його митного оформлення;

- здійснення ідентифікації вказаних обсягів відповідно до норм частини третьої статті 93 Митного кодексу України.

У зв'язку із закінченням 15.05.2015 терміну дії митної декларації ТР80РР №100240002/2014/422122 від 17.11.2014 на товар - дизельне пальне, ТОВ «НВ-БрокКонсалтинг» 14.05.2015 подано додаткову митну декларацію на транзитне переміщення дизельного палива в кількості 2917,880 тон.

М/п «Західний» за результатами перевірки митних декларацій прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:

- №100250004/2015/20001 за поданою 14.01.2015 декларацією ЕМД №100250004/2015/422800 від 14.01.2015;

- №100250004/2015/20005 за поданою 14.05.2015 декларацією №100250004/2015/422846;

- №100250004/2015/20006 за поданою 27.05.2015 декларацією №100250004/2015/422847;

- №100250004/2015/20008 за поданою 08.06.2015 декларацією №100250004/2015/422854;

- №100250004/2015/20009 за поданою 19.06.2015 декларацією №100250004/2015/422912;

- №100250004/2015/20011 за поданою 03.07.2015 декларацією №100250004/2015/422913;

- №100250004/2015/20012 за поданою 16.07.2015 декларацією №100250004/2015/422954;

- №100250004/2015/20013 за поданою 29.07.2015 декларацією №100250004/2015/422955.

У зв'язку з не вчиненням відповідачем дій щодо зняття митного забезпечення та проведення відповідних митних процедур, що забезпечують транзитне транспортування палива, дочірнє підприємство "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів звернулось до суду з даним позовом.

01.07.2015 з метою виконання наказу Мінфіну від 20.04.2015 року №448 «Про затвердження Переліку товарів, митне оформлення яких здійснюється Енергетичною митницею ДФС», листа ДФС від 15.06.2015 №21191/99-99-24-02-02-17 складено акт №1 прийому-передачі документів за 2014-2015 роки сектору митного оформлення №1 митного поста «Західний» Київської міської митниці ДФС до митного поста «Коростень-Енергетичний» Енергетичної митниці ДФС, у зв'язку з чим у судовому засіданні 19.06.2015 судом першої інстанції в якості другого відповідача залучено Енергетичну митницю ДФС.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зняття митного забезпечення (відкриття запірного обладнання) можливе лише за умови завершення митного оформлення нафтопродуктів згідно з періодичними та додатковими деклараціями. У той же час, посилаючись на те, що на позивача в силу договору про надання послуг по транспортуванню нафтопродуктів по території України від 20.12.2010 №811/13/11 покладено виконання зобов'язань лише по транзитному переміщенню нафтопродукту, а вирішення питання щодо завершення митного оформлення знаходиться в межах правовідносин, що виникли між третьою особою (декларантом) та митним органом, суд першої інстанції вказав, що позивач не наділений правом оскарження рішень, дій чи бездіяльності митних органів що прийняті (допущені) під час митного оформлення таких товарі. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту його прав та відмовив у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов виходив з наявності факту порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача у сфері публічних правовідносин та відповідності обраного позивачем способу захисту прав вимогам процесуального законодавства. Також судом апеляційної інстанції вказано на помилковість позиції суду першої інстанції щодо необхідності завершення митного оформлення нафтопродуктів для зняття митного забезпечення. Судом встановлено, що підставою для накладення заходів митного забезпечення були заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.12.2014, а також інформація про наявність попереднього розслідування, що ведеться головним слідчим управлінням МВС України у кримінальному провадженні №000000259. У той же час, враховуючи те, що заходи забезпечення позову скасовано ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27.04.2015, а ГСУ МВС України повідомило про відсутність будь-який процесуальних документів або судових актів, що накладають заборону на транспортування нафтопродуктів позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідачі незаконно ухиляються від виконання відповідних митних дій по зняттю митного забезпечення.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із позицією суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, вважаючи при цьому за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 Митного кодексу України митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Частиною першою статті 248 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина п'ята статті 255 Митного кодексу України передбачає, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до пункту 21 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 (далі - Положення №450), періодична митна декларація подається для декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України суднами закордонного плавання, трубопровідним транспортом або лініями електропередачі, припасів, періодичних друкованих видань та товарів, переміщення яких через митний кордон України планується з періодичністю не рідше ніж два рази протягом строку її дії.

Подана митному органу періодична митна декларація підтверджує взяття декларантом або уповноваженою ним особою зобов'язання подати митному органу додаткові декларації на товари, переміщені за періодичною митною декларацією протягом попереднього календарного місяця.

Абзацом першим пункту 25 Положення №450 встановлено, що товари, що ввозяться на митну територію України за періодичною митною декларацією трубопровідним транспортом, можуть бути випущені митним органом після оформлення періодичної митної декларації.

Абзацом п'ятим пункту 25 Положення №450 передбачено, що інші, ніж зазначені у цьому пункті товари, що ввезені на митну територію України за періодичною митною декларацією, можуть бути випущені лише після здійснення у повному обсязі їх митного оформлення відповідно до пункту 26 цього Положення.

Так, згідно з пунктом 26 Положення №450 до 15 числа місяця, що настає за кожним календарним місяцем переміщення товарів через митний кордон України за періодичною митною декларацією, декларант або уповноважена ним особа зобов'язані:

подати додаткову декларацію із зазначенням точних відомостей про товари, переміщені через митний кордон України за періодичною митною декларацією відповідно до заявленого митного режиму протягом попереднього календарного місяця;

подати передбачені законодавством документи, необхідні для здійснення митного оформлення товарів, крім документів, поданих разом з періодичною митною декларацією;

сплатити митні платежі, що справляються під час переміщення або у зв'язку з переміщенням товарів через митний кордон України.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що для товарів, які ввозяться на митну територію України за періодичною митною декларацією трубопровідним транспортом, митне оформлення (як сукупність митних формальностей, визначених Митним кодексом України у відповідності до заявленого митного режиму), на відміну від інших товарів, є завершеним після оформлення періодичної митної декларації.

При цьому зазначене не звільняє декларанта від виконання обов'язку з подання додаткової декларації, визначеного пунктом 2.6 Порядку та строків митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються трубопровідним транспортом, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №629 (далі - Порядок №629), відповідно до якого після переміщення товарів через митний кордон України трубопровідним транспортом протягом попереднього календарного місяця за періодичною митною декларацією декларант або уповноважена ним особа повинні подати митниці (митному посту) додаткову декларацію у строки та порядку, встановленими законодавством.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин товар, на який накладено митне забезпечення, ввозився на митну територію України трубопровідним транспортом за періодичними митними деклараціями; зазначені митні декларації оформлені митним органом; товар випущено в режим "транзиту".

Таким чином, митне оформлення товару є завершеним після оформлення періодичної митної декларації та поміщення товару в режим "транзиту".

У свою чергу, відповідно до положень частин першої, другої статті 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

При вивезенні за межі митної території України товарів, поміщених у митний режим транзиту, окремими партіями митний режим транзиту вважається завершеним після фактичного вивезення за межі митної території України останньої з таких окремих партій.

Відповідно до частини п'ятої статті 102 Митного кодексу України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 24 Положення №450 товари, що вивозяться за межі митної території України за періодичною митною декларацією трубопровідним транспортом або лініями електропередачі, та періодичні друковані видання, можуть бути переміщені через митний кордон України після оформлення митним органом періодичної митної декларації.

Зазначене свідчить про те, що завершення митного режиму "транзит" знаходиться у прямій залежності від зняття митного забезпечення. Тобто, зняття митного забезпечення не може ставиться в залежність від завершення митного режиму, оскільки накладення митного забезпечення на прилади обліку та засувну арматуру позивача перешкоджає фактичному переміщенню товарів.

За вказаних обставин, колегія суддів вказує на безпідставність доводів касаційних скарг щодо необхідності завершення митного оформлення товару для зняття митного забезпечення.

Аналізуючи доводи суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для знаття митного забезпечення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 4 Митного кодексу України митне забезпечення - це одноразові номерні запірно-пломбові пристрої, печатки, штампи, голографічні мітки, засоби електронного цифрового підпису та інші засоби ідентифікації, що використовуються органами доходів і зборів для відображення та закріплення результатів митного контролю та митного оформлення.

За змістом пунктів 1.2 та 3.4 Порядку №629 накладення митного забезпечення є однією із форм фактичного контролю.

Так, відповідно до пункту 3.4 Порядку №629 під час здійснення фактичного контролю залежно від виду товарів, що переміщуються трубопровідним транспортом, визначаються фактичний обсяг та фізико-хімічні показники товару, перевіряються показники приладів обліку та дані документів обліку обсягів товару, здійснюються контрольні вимірювання, відбір проб (зразків) товару (у разі потреби), накладається митне забезпечення.

Згідно з пунктом 3.7 Порядку №629 накладення чи зняття митного забезпечення проводиться посадовими особами митниці (митного поста), у зоні діяльності якого розташоване місце митного контролю, в присутності відповідальних осіб підприємств трубопровідного транспорту, при цьому складається акт про накладення митного забезпечення чи акт про зняття митного забезпечення у двох примірниках за формами, наведеними у додатках 2, 3 до цього Порядку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для накладення митного забезпечення були:

- заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.12.2014 у справі № 918/1873/14;

- попереднє розслідування, що ведеться головним слідчим управлінням МВС України у кримінальному проваджені № 00000259, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2015.

Рішенням суду у справі № 918/1873/14, яке набрало законної сили, у задоволенні позову заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави Україна стосовно нафтопродуктів, що знаходяться в магістральному нафтопродуктопроводі, що експлуатує ДП «ПрикарпатЗахідтранс», відмовлено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заходи забезпечення позову стосовно заборони витіснення обсягів технологічного дизельного палива скасовані ухвалою Господарського суду Рівненської області 27.04.2015. Ухвала Господарського суду Рівненської області 27.04.2015 набрала законної сили і є чинною.

Судом апеляційної інстанції також зазначено, що на запит суду ГСУ МВС України листом від 02.06.2015 повідомило, що ніяких процесуальних документів або судових актів, що накладають заборону на транспортування позивачем палива, ГСУ МВС України у рамках кримінальних розслідувань не приймало і не ініціювало.

Колегія суддів вказує на необґрунтованість посилання касаційних скарг на неможливість зняття митного забезпечення з мотивів закінчення строку дії періодичної митної декларації та винесення органом доходів і зборів карток відмови у прийнятті додаткових митних декларацій, оскільки зазначене не було підставою для накладення митного забезпечення. Також органом доходів і зборів не обґрунтовано, яким чином закінчення строку дії періодичної митної декларації, за якою товар ввозився на митну територію України, унеможливлює завершення режиму "транзит" та вивезення товару, який вже оформлено за вказаною декларацією, що за посиланням органу доходів і зборів зумовлює необхідність продовження дії митного забезпечення.

Інших обставин, з якими законодавство пов'язує наявність підстав для накладення митного забезпечення на прилади обліку та засувну арматуру, відповідачами не обґрунтовано.

Ухилення відповідачів від зняття митного забезпечення у зв'язку з відсутністю обставин, що були підставою для їх накладення, унеможливлює належне виконання позивачем власних господарських зобов'язань з транспортування нафтопродуктів по території України згідно з договором від 20.12.2010 №811/13/11.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його бездіяльності.

Пунктом 2 частини третьої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Дочірнє підприємство "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Київської міської митниці про зобов'язання вчинити певні дії з митного забезпечення транспортування нафтопродуктів у напрямку Угорщини згідно митних декларацій, а саме зняття митного забезпечення (пломб) із запірної арматури об'єктів магістрального нафтопродуктопроводу (МНПП) та здійснення митного контролю за прийманням, відкачуванням і здаванням дизельного палива, що знаходиться в МНПП, і яке транспортується ДП "ПрикарпатЗахідтранс".

Враховуючи викладене, зважаючи на наявність факту порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача у сфері публічно-правових відносин, колегія суддів вказує на обґрунтованість позиції суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для вжиття заходів судового захисту таких прав. При цьому, колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав відповідає як вимогам частини третьої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, так і положенням частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

За вказаних обставин, позиція суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову є обґрунтованою.

Доводи касаційних скарг висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення судом не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України, прокуратури Житомирської області, Київської міської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: