Справа № 2а-190/10
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2010 року м.Кузнецовськ

о 11 годині 55 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І., з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

- представника позивачки - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок пенсії та її ви плату, -

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2010 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, про зобов'язання відповідача здійснити відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок і виплату державної пенсії - в розмірі не нижчому 6 (шести) мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, - в розмірі 50 (п'ятдесяти) процентів мінімальної пенсії за віком, та про зобов'язання відповідача здійснити відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок і виплату збільшення пенсії на 1 (один) процент заробітку за кожен рік роботи понад 15 років, починаючи з 25 листопада 2009 року. Такі вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що вона належить до першої категорії осіб, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана інвалідом третьої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи. Згідно доводів позивачки на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй призначено державну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір яких, на її думку, повинен визначатися, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З наведених підстав ОСОБА_2 просить суд визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області щодо непроведення нарахування та виплати пенсії у відповідності до ст.50, ч.4 ст.54, ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до ст.50, ч.4 ст.54, ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

01 жовтня 2010 року ОСОБА_2 подала в суд клопотання про залишення без розгляду її позову в частині вимог про перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На підставі п.5 ч.І ст.155 КАС України адміністративний позов ОСОБА_2 в-

цій частині позовних вимог судом залишено без розгляду, про що 01 жовтня 2010 року прийнято ухвалу.

В судове засідання на розгляд справи позивачка не з'явилася, подавши ЗО вересня 2010 року клопотання від 03 вересня 2010 року про розгляд справи у її відсутність з участю представника - адвоката ОСОБА_1

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 в новій редакції від 03 вересня 2010 року, яка надійшла в суд 30 вересня 2010 року, слідує, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги, заявлені до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та про зобов'язання відповідача здійснити відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок і виплату державної пенсії - в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, - в розмірі 50 (п'ятдесяти) процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 25 листопада 2009 року.

У судовому засіданні представник позивачки - адвокат ОСОБА_1 повністю підтримав вказані позовні вимоги і просив суд задоволити позов ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області щодо непроведення перерахунку і виплати державної і додаткової пенсії та про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області провести перерахунок і виплату пенсії по інвалідності позивачки відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 25 листопада 2009 року і в майбутньому часі до віку.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подавши 01 жовтня 2010 року заяву про розгляд справи без її участі та заперечення проти позову ОСОБА_2 Невизнання відповідачем позовних вимог ОСОБА_2 грунтується на тому, що нарахування і виплата пенсії позивачці здійснюється управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області згідно з ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року і №654 від 16 липня 2008 року, а застосування в даному випадку мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є неможливим в силу дії ч.З ст.28 цього ж Закону. З наведених підстав в поданих запереченнях відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 повністю.

Заслухавши пояснення представника позивачки, доводи заперечень відповідача проти позову та дослідивши докази справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та перерахунок пенсії підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорій 1, 2, 3 та 4, це

зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1 постраждалих від Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам третьої групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, її визнано інвалідом третьої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, серії А №106971 с, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 30 липня 2009 року, довідкою-висновком Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №083803 від 26 жовтня 2005 року та експертним заключенням Рівненської обласної спеціалізованої ЛКК №891 від 06 жовтня 2005 року.

Згідно посвідчення серії АГ №336431, виданого управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області 22 листопада 2004 року, позивачка ОСОБА_2 є пенсіонеркою і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, що підтверджується матеріалами пенсійної справи №115150. З 19 серпня 2004 року згідно заяви від 15 вересня 2004 року вперше їй була призначена пенсія по інвалідності в зв'язку із загальним захворюванням. В подальшому з 25 листопада 2009 року ОСОБА_2 на підставі ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначена пенсія по інвалідності згідно із її заявою від 25 листопада 2009 року, як інваліду третьої групи, інвалідність якого пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи. Вказаний вид пенсії ОСОБА_2 отримує з 25 листопада 2009 року по теперішній час, про що свідчать розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №115150 від 01 грудня 2009 року, №115150 від 25 лютого 2010 року, №115150 від 06 серпня 2010 року і довідка управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №3 від 11 січня 2010 року.

Матеріали пенсійної справи №115150 також свідчать, що на підставі ст.ст.49, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач призначив ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 25 листопада 2009 року - як інваліду третьої групи, інвалідність якого має причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою. Проте розмір державної і додаткової пенсій, призначених позивачці, обчислений відповідачем згідно з постановами Кабінету Міністрів України України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16 липня 2008 року.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачці застосуванню підлягали ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. При визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Помилковою є позиція відповідача про неможливість застосування в даному випадку ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в силу положень ч.З ст.28 вказаного Закону, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч.З ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачці має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії та її виплата ОСОБА_2 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило протиправну бездіяльність, так як не здійснило перерахунку і виплату ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідачем не доведено, що допущена ним бездіяльність є правомірною. Отже, позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в межах обгрунтованості заявлених вимог.

Підпунктами 12, 15 і 17 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені зміни, відповідно до яких інвалідам III групи, віднесеним до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та державна пенсія призначаються відповідно в розмірі 15 процентів і 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказаним Законом також змінено статтю 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22 травня 2008 року статті 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діють в попередній редакції.

Згідно з ч.І ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, адміністративний суд не може розглядати вимоги щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір пенсій буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати пенсії ОСОБА_2 При цьому суд також врахував, що в майбутньому можливі зміни групи інвалідності позивачки, що впливає на результат вирішення справи.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов'язання відповідача в подальшому проводити виплату пенсії згідно з ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.ст.19, 46 Конституції України, ст.ст.49, 50, 54, ч.З ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ч.І ст.2, ч.І ст.8, ч.4 ст.9, ч.ч.2, 6 ст.71, ч.І ст.158, ст.159, ч.ч.1-3 ст.160, ст.ст. 161-163, ч.ч.І, 2 ст.186, п.1 ч.І ст.256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фондуУкраїни в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок пенсії та її виплату задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області щодо непроведення перерахунку і виплати державної і додаткової пенсій ОСОБА_2 як інваліду 3 групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію, як інваліду 3 групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі не меншому 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, починаючи з 25 листопада 2009 року до теперішнього часу.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію, як інваліду 3 групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50 (п'ятдесяти) відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 25 листопада 2009 року до теперішнього часу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2, заявлених до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, відмовити за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_2 суми виплат державної і додаткової пенсій у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання - з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів позивачкою та її представником - з дня отримання її копії, а відповідачем - з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд