Справа № 727/10073/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/10073/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Слободян Г.М.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

19 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

секретар судового засідання: Стаднік Л.В.,

за участю:

апелянта: ОСОБА_2,

представника Чернівецької міської ради: Остафійчука Яна В'ячеславовича,

представника позивача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Чернівецької міської ради та ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

30 грудня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, Чернівецька міська рада та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2016 року та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_2 та представник Чернівецької міської ради підтримали вимоги їх апеляційних скарг та просили суд задовольнити їх.

Представник позивача заперечувала проти задоволення поданих апеляційних скарг та просила суд відмовити в їх задоволенні.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційні скарги Чернівецької міської ради та ОСОБА_2 підлягають задоволенню, виходячи з наступного .

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, що 18 грудня 2015 року депутатами Чернівецької міської ради 2 сесії VІІ скликання на І пленарному засіданні було прийняте рішення № 38 "Про звернення депутатів Чернівецької міської ради VІІ скликання до Верховної Ради України та Президента України".

ОСОБА_5, вважаючи, що вищенаведене рішення Чернівецької міської ради було прийнято не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, всупереч вимогам чинного законодавства, а також порушує його законні права та інтереси як члена територіальної громади міста Чернівці та виборця депутатів Чернівецької міської ради звернувся до суду за захистом порушених прав.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача і наявність підстав для задоволення позову.

Cуд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

В призмі вищенаведеного суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.04.2012 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Санофі-Авентіс Франція» до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи - Державне підприємство «Державний фармакологічний центр Міністерства охорони здоров'я України», Відкрите акціонерне товариство «Фармак», Компанія «Мілі Хелскере Лімітед», Компанія «Новахім Індастріз Лімітед», про визнання протиправними та скасування рішень.

З огляду на вищевикладене, у справі, за якою розглядається дана апеляційна скарга, насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача (внаслідок прийняття оскаржуваного рішення).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України (а.с. 6-7), так як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, він є членом територіальної громади міста Чернівці, виборцем депутатів Чернівецької міської ради міської ради і вважає, що рішення від 18.12.2015 року порушує його особисті конституційні права, оскільки він, як виборець не уповноважував під час голосування депутатів міської ради на прийняття рішень, які на його думку виходять за межі повноважень органу місцевого самоврядування і вважає, що оскаржуване рішення суперечить вимогам чинного законодавства, порушує конституційні засади місцевого самоврядування, вказуючи на те, що в силу вимог ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили про підтвердження заявлених доводів ОСОБА_5, а саме про порушення його конституційних прав, свобод та інтересів з боку Чернівецької міської ради при прийняті оскаржуваного рішення.

Враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 69-70 КАС України та з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваним рішенням відповідача порушені права, свободи чи інтереси ОСОБА_5 в публічно-правових відносинах, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянтів дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення позовних вимог, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Чернівецької міської ради та ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Чернівецька міська рада про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 травня 2016 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.