Справа № 820/2783/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 травня 2016 р. № 820/2783/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за поданням

Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
до Суб'єкта господарювання - фізичної особи ОСОБА_1
про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

Суб'єкт владних повноважень - Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з поданням, в якому просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту суб'єкта господарювання фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. 278/6217679), застосованого на підставі рішення Голови комісії з проведення реорганізації Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в.о.начальника І.С. Орєхова від 17.05.2016 №1395.

В обґрунтування подання заявник зазначив, що в ході здійснення повноважень, покладених на органи ДФС, встановлені фактичні обставини стосовно платника податків - ОСОБА_1, що підтверджують наявність обставини, передбаченої п. 94.1 ст. 94 ПК України. Так, на підставі пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп.80.2.7 п.80.2 ст.80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України та у зв'язку з надходженням від в.о. начальника ГУ ДФС у Харківській області листа "Про направлення звернення та залучення фахівців до перевірки" було прийнято рішення про проведення фактичної перевірки СГ-ФО ОСОБА_1 16.05.2016 року був виданий наказ №154 та направлення №111, №112, №113 на проведення фактичної перевірки СГ-ФО ОСОБА_1 щодо використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету за період з 01.01.2013 року по дату складання акту (довідки) про результати фактичної перевірки. Однак, представник відповідача ОСОБА_3 не допустила працівників органів ДФС до перевірки, про що зазначив у направленні на перевірку. У зв'язку з цим, 16.05.2016 року ДПІ складено акт № 133/20-34-13-03/НОМЕР_1 про не допуск до фактичної перевірки. Таким чином, СГ-ФО ОСОБА_1 було порушено передбачене чинним законодавством право ДПІ на проведення фактичної перевірки платника податків. Рішенням голови комісії з проведення реорганізації ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 17.05.2016 року №1395 до відповідача застосований умовний адміністративний арешт майна платника податків. 18.05.2016 року дане рішення направлено СГ-ФО ОСОБА_1 поштою. Оскільки п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено, що обґрунтованість рішення про арешт майна має бути протягом 96 годин перевірена судом, ДПІ звернулась з даним поданням до суду. Посилаючись на викладені вище мотиви, суб'єкт владних повноважень просив суд ухвалити рішення про задоволення подання.

Представник ДПІ у Московському районі м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області прибув у судове засідання, склав на адресу суду клопотання, в якому просив суд розглядати подання в порядку письмового провадження. (а.с.20).

Відповідач - Суб'єкт господарювання-фізична особа ОСОБА_1, у судове засідання не прибув, повноважного представника не направив, на виклик секретарем судового засідання за тел. 759-08-28 не відповідав, про що вкладено акт від 23.05.2016 року. (а.с.19).

За правилами, встановленими ч. 8 ст. 183-3 КАС України, розгляд подання здійснюється судом у триденний строк з моменту постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Розглянувши відомості про належне повідомлення сторін про час, дату та місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши доводи подання, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з 15.10.2008 року.

У зв'язку з отриманням інформації щодо використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету СГ-ФО ОСОБА_1, та керуючись пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.7 п.80.2 ст.80, п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України, Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Головою комісії з проведення реорганізації ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області 16.05.2016 року видано наказ № 154 про призначення фактичної перевірки СГ-ФО ОСОБА_1 (р.о.к.п.п.) (а.с.9).

Фактичною підставою для видання згаданого вище наказу на проведення перевірки, слугував лист Головного управління ДФС у Харківській області №7743/7/20-40-13-04-10 від 21.04.2016 р. "Про направлення звернення та залучення фахівців до перевірки" (а.с.21).

На підставі направлень на перевірку від 13.05.2016 року №111, №112, №113 (а.с.6, 7, 8), виданого ДПІ у Московському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, та наказу №154 від 16.05.2016 року, посадовими особами ДПІ у Московському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області здійснено вихід за фактичною адресою проведення господарської діяльності відповідача: Харківська обл., Дергачівський р-н, смт. Вільшани, вул. Радянська, буд.78.

При виході за вищевказаною адресою довіреній особі відповідача ОСОБА_3 пред'явлено направлення на перевірку від 13.05.2016 року №111, №112, №113 та вручено копію наказу № 154 від 16.05.2016 року

Довіреною особою відповідача ОСОБА_3 отримано наказ на проведення перевірки, про що свідчить особистий підпис на наказі, однак у допуску до перевірки відмовлено, про що зазначено у направленні (а.с.9).

У зв'язку з не допуском до перевірки, ДПІ складено акт від 16.05.2016 року №133/20-34-13-03/НОМЕР_1 про не допуск до проведення фактичної перевірки СГ-ФО ОСОБА_1(а.с.10).

Вирішуючи спір суд відзначає, що підпунктом 20.1.4. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів, до яких належить заявник, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Підп.16.1.9 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, на платника податків покладено обов'язок не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Відповідно до пп.16.1.13 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Проте, представником відповідача за довіреністю - ОСОБА_3, було відмовлено в допуску до перевірки представникам ДПІ, про що контролюючим органом складено акти відмови від допуску до перевірки від 16.05.2016 року №133/20-34-13-03/НОМЕР_1.

Відповідно до п.80.1 та п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Згідно п.80.5 ст.80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Судом встановлено, що наказ про проведення перевірки №154 від 16.05.2016 року та направлення №111, №112, №113 від 13.05.2016 року оформлені з дотриманням приписів Податкового кодексу України, порушення вимог якого щодо оформлення зазначених документів є підставою для недопущення посадових осіб податкової інспекції до проведення перевірки.

Обставини, які відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України є підставами для недопущення посадових осіб податкової інспекції до проведення перевірки СГ-ФО ОСОБА_1 судовим розглядом не встановлені.

Судом взято до уваги, що п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України містить вичерпний перелік підстав для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників) від допуску до перевірки на інших підставах не дозволяється.

За таких підстав, суд дійшов висновку про безпідставність відмови представника СГ-ФО ОСОБА_1 від допуску посадових осіб податкової інспекції до проведення перевірки.

Пунктом 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків (арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

За приписами п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Арешт майна може бути повним або умовним. (Пункт 94.5 ст.94 Податкового кодексу України.). Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. (Пункт 94.10 ст.94 Податкового кодексу України.).

Відповідно до п.4.1 п.4 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011р. №1398, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 січня 2012р. за №9/20322, керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Судом встановлено, що Головою комісії з проведення реорганізації ДПІ у Московському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення від 17.05.2016 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків (а.с.11), відповідно до якого було застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків СГ-ФО ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1).

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що рішенням Голови комісії з проведення реорганізації ДПІ у Московському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 17.05.2016 року було обґрунтовано застосовано умовний адміністративний арешт майна СГ-ФО ОСОБА_1

Відповідно до ч. 8 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 159-163, 183-3, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Суб'єкта господарювання-фізичної особи ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна - задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту суб'єкта господарювання фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), застосованого на підставі рішення Голови комісії з проведення реорганізації Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в.о.начальника І.С. Орєхова від 17.05.2016 року №1395.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Панченко О.В.