Справа № 439/611/16-а
Суддя: Бородійчук О. І.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 439/611/16-а
УХВАЛА

іменем України

25 травня 2016 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі судді Бородійчук О.І., секретя судового засідання ОСОБА_1, розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів до забезпечення адміністративного позову,

встановив:

17.05.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Бродівської міської ради, в якому просить визнати незаконним і скасувати (визнати недійсним) рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області від 14.03.2016 року № 62 «Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (перетворення)» з часу його прийняття. Заборонити, створеній виконкомом Бродівської міської ради комісії з реорганізації ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» приймати будь-які рішення щодо звільнення працівників ТзОВ без їхньої на те згоди. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

20.05.2016 року відкрито провадження у справі.

24.05.2016 року від ОСОБА_2 надійшла заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а саме: зупинити дію рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради від 14.03.2016 року № 62 «Про припинення ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» шляхом реорганізації (перетворення)» і заборони виконкому та створеній ним комісії з реорганізації ТзОВ «Бродиавтошляхсервіс» здійснювати будь-які заходи по реорганізації підприємства, продажі його майна та увільненні працівників.

Забезпечення адміністративного позову регламентовано ст. 117, 118 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно роз»яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та п. 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, суд вважає, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зважаючи на обставини, викладені у мотивувальній частині позову, де жодним чином не йдеться про порушення прав позивача ОСОБА_2, оскільки зазначено про ОСОБА_3, який працював на підприємстві з 1999 року, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що наведені заявником обставини не є послідовними, обґрунтованими (підтверджені доказами) та такими, що потребують з»ясування в ході судового розгляду справи, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.117, 118, 165, 185 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4