Справа № 814/296/16
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2016 р. Справа № 814/296/16

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В, розглянув в порядку письмового провадження

за позовомОСОБА_1,
доВідділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,
проскасування постанови від 22.05.2015 р. та зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області про: 1) визнання протиправною та скасування постанови підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Миколаївській області про закінчення виконавчого провадження від 22.05.15; 2) зобовязати відповідача відновити виконавче провадження.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка вказує на те, що державним виконавцем, порушуючи вимоги чинного законодавства повторно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, що перешкоджає подальшому повному виконанню судового рішення.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію представник відповідача аргументував тим, що у звязку з набуттям чинності Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень він позбавлений компетенції виконувати судові рішення та виконавчі документи про стягнення коштів з державних органів.

Враховуючи заявлені сторонами клопотання про розгляд справи за їх відсутності, та керуючись приписами ст. 122 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справ, суд встановив наступне.

У підрозділі виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції Миколаївської області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-а-288/08, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 02.03.09, про зобов'язання УПФУ в Снігурівському районі Миколаївської області виплатити ОСОБА_1 підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 до кінця 2007 року та з 22.05.2008 по серпень 2008 року включно.

08.05.2009 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС ГУ юстиції у Миколаївській області відкрито виконавче провадження №12745465 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.

26.06.2009р. державний виконавцем винесено постанов про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.10.2011 року по справі № 2а-4763/11/1470 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2009р.

В зв'язку із цим 13.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 12745465 з примусового виконання виконавчого листа Снігурівського районного суду від 02.03.09 по справі № 2-а-288/08 (арк. спр. 31).

09.04.2015 року УПФУ в Снігурівському районі Миколаївської області повідомило відділ примусового виконання рішень Управління ДВС про перерахування та виплату доплати «дітям війни» за період з 09.07.07 по 31.12.07 та з 22.05.08 по 31.08.08р. (арк. спр. 32).

22.05.2015 р. державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у звязку з набуттям чинності Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, неможливістю виконання стягнення, оскільки наявна встановлена заборона на звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення, відповідно до п.9 ч.1 ст.47 Закону України Про виконавче провадження. Зазначена постанова затверджена заступником директора Департамента начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (арк. спр. 38-39.).

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України Про виконавче провадження рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, з 01.01.13 з моменту набрання чинності Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень органи державної виконавчої служби позбавлені повноважень щодо виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу.

При цьому, Закони України Про виконавче провадження та Про гарантії держави щодо виконання судових рішень не передбачають виключень для виконання рішень, які були видані або ухвалені до 01.01.13. Вони також повинні виконуватися органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не державним виконавцем.

Відмінність виконання судових рішень, які ухвалені до 01.01.13, від тих, які ухвалені після цієї дати, регламентовані п.3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.14.

Якщо у разі виконання рішень, ухвалених після 01.01.13, стягувач повинен звертатися з заявою про виконання рішення суду безпосередньо до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (ч.2 ст.3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень), то у разі виконання рішення суду, ухваленого до набрання чинності цього Закону, стягувач повинен звертатися до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника, який в подальшому передає їх до органів казначейства (п.3 розділу ІІ Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, п.3 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду).

Необхідно розуміти, що відповідно до п.3 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, судові рішення, ухвалені до 01.01.13, подаються до органів державної виконавчої служби не для їх виконання в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження, а лише для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Під час прийняття цих заяв, їх обліку, інвентаризації, перевірки та подальшої передачі органам казначейства, відповідні органи виконавчої служби діють не у процесуальний спосіб, не в межах виконавчого провадження, не у порядку Законом України Про виконавче провадження, а у адміністративний спосіб, як уповноважений орган виконавчої влади, відповідно до постанови кабінету Міністрів України №440 від 03.09.14.

Враховуючи викладені вище обставин, суд дійшов висновку, державним виконавцем було правомірно ухвалене рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на п.9 ч.1 ст.47 Закону України Про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного, суд прийшов дійшов висновку, про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Одночасно з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що у цьому випадку Держава не відмовилась від виконання своїх зобовязань перед позивачем, не заперечує можливість сплати заборгованості відсутністю коштів, а лише змінила Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень процедуру їх стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 153-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко