Справа № 2а-11555/09/2670
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2010-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 січня 2010 року < Час проголошення > № 2а-11555/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Донця В.А., за участю секретаря судового засідання Венгер А.В. вирішив адміністративну справу за позовом заступника прокурора Дарницького району м. Києва в інтересах держави в особі Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Панта Рей Капітал" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 1700,00 грн.

Заступник прокурора Дарницького району м. Києва звернувся з позовом в інтересах держави в особі Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі -Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Панта Рей Капітал" (далі -Відповідач) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 1700,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем не сплачено штрафні санкції за порушення на ринку цінних паперів згідно з постановою від 01.12.2008 р. №1183-ДМ, яка не була оскаржена.

Представники прокуратури, Позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник Відповідача проти позову заперечив. На думку Відповідача, застосування штрафних санкцій за неподання до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку регулярної річної інформації за 2007 рік є безпідставним, оскільки товариство щорічно розкриває інформацію стосовно своєї діяльності в друкованих органах та регулярно надає відповідні звіти до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо обігу сертифікатів Фонду операцій з нерухомістю. Окрім того Відповідач вважає, що Позивачем пропущено строк застосування адміністративно-господарської санкції відповідно до положень статті 250 Господарського кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Уповноваженою особою Відповідача -ОСОБА_2 на підстав доручення члена Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.03.2008 р. №9-ДМ ОСОБА_3 за результатами моніторингу діяльності емітентів цінних паперів, встановлено факт порушення Позивачем вимог пункту 1 глави 7 розділу V "Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів" в частині неподання до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку регулярної річної інформації за 2007 рік, про що було складено акт від 09.09.2008 р. №361.

Постановою від 01.09.2008 р. порушено справу про правопорушення на ринку цінних паперів. Згідно з постановою від 15.09.2008 р. розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів призначено на 24.09.2008 р. за участю керівника та/або юридичної особи, яка притягається до відповідальності. У зв'язку з відсутністю інформації про місцезнаходження Відповідача провадження у справі було зупинене (постанова від 24.09.2008 р.), а постановою від 20.11.2008 р. провадження було відновлене та призначено справу на 01.12.2008 р.

За результатами розгляду справи постановою від 01.12.2008 р. №1183-ДМ на Відповідача накладено санкції за правопорушення на ринку цінних паперів за ненадання річної інформації за 2007 р. в розмірі 1700 грн.

Відповідачем вказана постанова не оскаржувалась, штрафні санкції сплачені не були.

Розглядаючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" від 30 жовтня 1996 року №448/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право, зокрема: здійснювати контроль за достовірністю і розкриттям інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, і саморегулівними організаціями, та її відповідністю встановленим вимогам (пункт 8 частини першої); накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів (пункт 14 частини першої). Штрафи, накладені Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, стягуються у судовому порядку (частина третя).

Підпунктом 1.3 пункту 1 Розділу XVII "Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій", затверджених рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11 грудня 2007 р. №2272, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 12 лютого 2008 р. за №120/14811 за правопорушення на ринку цінних паперів до юридичних осіб застосовується штраф у розмірі до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -за ненадання, несвоєчасне надання або надання завідомо недостовірної інформації.

Водночас згідно з пунктом 1 Глави 7 "Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів" затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19 грудня 2006 р. №1591, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2007 р. за №97/13364 розкриття річної інформації здійснюється у такі строки: розміщення в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії -у строк не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним; опублікування у офіційному друкованому виданні -у строк не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним; подання до Комісії -не пізніше 1 червня року, наступного за звітним.

Статтею 238 Господарського кодексу України (далі -ГК України) встановлено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно до статті 239 ГК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в тому числі, адміністративно-господарський штраф (абзац третій). Визначення адміністративно-господарського штрафу надано у статті 241 ГК України, за якою це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Таким чином штрафні санкції, застосовані до Відповідача, за своєю правовою природою є адміністративно-господарським штрафом.

Згідно зі статтею 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи положення частини шостої статті 41 Конституції України, за якою конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом, частини третьої статті 11 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", застосування штрафних санкцій, які мають конфіскаційну природу, може бути здійснене лише за рішенням суду. Відтак контролюючий орган може звернутись до суду з позовом про стягнення адміністративно-господарської санкції, в разі відмови суб'єкта господарювання від їх сплати в добровільному порядку, в межах строків, встановлених статтею 250 ГК України.

Проте, як свідчать матеріали справи, Позивач звернувся до суду про стягнення штрафних санкцій 16.09.2009 р., в той час як граничний термін розкриття річної інформації за 2007 рік шляхом подання звіту до Комісії встановлено -не пізніше 1 червня 2008 року, таким чином пропустивши строки застосування адміністративно-господарських санкцій.

Окрім того суд не бере до уваги твердження Позивача про те, що до правовідносин стосовно застосування штрафних санкцій за нерозкриття річної інформації необхідно застосовувати "Правила розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій", якими передбачено трирічний строк притягнена до відповідальності за вчинення правопорушення, оскільки даний правовий акт є підзаконним і в цій частині суперечить ГК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак адміністративний позов задоволенню не підлягає .

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.А. Донець