Справа № 411/227/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Київ К/800/26930/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Кочан В.М., Мойсюк М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровську Луганської області на постанову Кіровського міського суду Луганської області від 29.03.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.04.2013р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровську Луганської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання рішення УПФУ в м. Кіровську Луганської області від 02.08.2010р. про відмову у призначенні їй дострокової пенсії за віком на підставі абзацу шостого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправним та зобов'язання призначити зазначену пенсію з 30.07.2012р.

Постановою Кіровського міського суду Луганської області від 29.03.2013р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.04.2013р., позов задоволено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до абзацу шостого пункту 3 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов'язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов'язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов'язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Статтею 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років мають, зокрема, дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986- 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988- 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

При цьому згідно з приміткою до цієї статті до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов'язані, призвані на військові збори.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дружиною ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов'язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На час смерті чоловіка загальний трудовий стаж позивача становив більше 20 років.

30.07.2012р. позивач звернулась до УПФУ в м. Кіровську Луганської області із заявою про призначення їй дострокової пенсії за віком як дружині військовослужбовця, який помер внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Рішенням УПФУ в м. Кіровську Луганської області від 02.08.2012р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки її чоловік не мав статусу військовослужбовця, а мав статус військовозобов'язаного, який перебував на військових зборах.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач має право на призначення їй дострокової пенсії за віком відповідно до абзацу шостого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що позивач є дружиною військовозобов'язаного, який був призваний на військові збори та помер внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, досягла 50-річного віку, має загальний стаж роботи більше 20 років, після смерті чоловіка повторний шлюб не брала, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Також безпідставним є посилання відповідача в обгрунтування касаційної скарги на те, що чоловік позивача не був військовослужбовцем, оскільки згідно примітки до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» військовозобов'язані, призвані на військові збори для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є військовослужбовцями.

Можливість отримання пільги, передбаченої абзацом шостим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, для дружини, якщо вона не взяла повторний шлюб, військовослужбовця, який помер після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, законодавець не пов'язує з видом військової служби, тривалістю її проходження, військовим званням та посадою, а також часом, що сплинув після звільнення особи з військової служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.03.2016р. (№21-1887а15).

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровську Луганської області залишити без задоволення, а постанову Кіровського міського суду Луганської області від 29.03.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.04.2013р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

В.М. Кочан

М.І. Мойсюк