Справа № 537/2236/13-а
Суддя: Зоріна Д. О.
Дата ухвалення: 2013-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/2236/13-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2013 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС прапорщика міліції взводу №2 Кобеляцької РДПС ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом, згідно якого просив суд винести постанову, якою визнати незаконною та скасувати постанову ІДПС ОСОБА_2. від 12 квітня 2013 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що постановою інспектора ДПС ОСОБА_2 від 12 квітня 2013 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В оскаржуваній постанові інспектор вказує, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем Пежо-607, близько 11.46 год. в селі Бугаївка Глобинського району, рухався зі швидкістю 86 км.год., тобто перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті. Позивач не згоден із зазначеною постановою, оскільки, як він пояснює, відсутні докази належності виміряної швидкості саме його автомобіля, оскільки у момент, близький до вимірювання швидкості та зупинки його транспортного засобу, поряд рухались інші автомобілі. Також позивач вказує про відсутність документів про допуск засобу вимірювальної техніки для використання в України та повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки, яким інспектором вимірювалась швидкість автомобіля ОСОБА_1 Відповідачем не було повідомлено розмір похибок вимірювань. Позивач зазначає, що інспектор Шевель В.О. знаходився та проводив вимірювання, а також зупинив транспортний засіб позивача у межах дії відповідного обмеження швидкості в населеному пункті, але саме в момент вимірювання його автомобіль знаходився до знаку 5.45, що означає початок населеного пункту. Тобто, як вважає відповідач, дія зазначеного обмеження швидкості на нього у даному випадку не розповсюджується. ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В ході розгляду справи відповідачем, інспектором ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №2 роти ДПС, підпорядкованої УМВС України в Полтавській області, ОСОБА_2, надано до суду заперечення, згідно якого останній просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити з тих підстав, що по-перше, під час складання протоколу правопорушнику було розяснено його права та обовязки, про що позивач засвідчив своїм особистим підписом та надав пояснення по факту порушення. По-друге, вимірювач швидкості Візир, на відміну від спідометру, є сертифікованим та перевіреним вимірювачем швидкості, який використовується підрозділами ДПС по всій території України і входить до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС України для виявлення та фіксування порушень ПДР, затверджений наказом МВС України №33 від 1 березня 2010 року. Таким чином відповідач вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, згідно якої простив суд розгляд справи провести без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, інспектор ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №2 роти ДПС, підпорядкованої УМВС України в Полтавській області, ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки.

Представник третьої особи, УДАІ ГУ МВС України в Полтавській області, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі документів, наявних в матеріалах справи.

Ретельно вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

12 квітня 2013 року інспектором дорожньо-патрульної служби взводу №2 прапорщиком міліції ОСОБА_2, складено протокол про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 574988 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із вказаного вище протоколу, 12 квітня 2013 року об 11.45 годині в селі Бугаївка Глобинського району ОСОБА_1, керуючи автомобілем Пежо-607 державний номер транз. 24 АІ 8311, перевищив швидкість руху в населеному пункті, допустив порушення дорожнього знаку 5.45 ПДР України, рухався зі швидкістю 86 км/год., чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

12 квітня 2013 року інспектором дорожньо-патрульної служби взводу №2 прапорщиком міліції ОСОБА_2 винесено постанову серії СЕ1 № 097261, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення, крім випадків, передбачених статтею 72 цього Кодексу.

Твердження ОСОБА_1 стосовно того, що йому не було розяснено інспектором права, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення спростовуються наявністю його підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, з якого вбачається ,що позивачу, ОСОБА_1, було розяснено його права та обовязки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить його підпис у протоколі.

Позивачем не надано жодного доказу на обґрунтування викладених ним у позовній заяві обставин, окрім того, вимірювач швидкості Візир є сертифікованим радіолокаційним відеозаписувальним вимірювачем швидкості, і входить до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС України для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затверджений наказом МВС України №33 від 1 березня 2010 року.

Таким чином, оцінюючи наявні докази по справі, суд вважає достовірно доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд вважає незаконними та необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання незаконною та скасування постанови інспектора ДПС взводу №2 прапорщика міліції ОСОБА_2О про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у звязку з чим в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 6-14, 71, 72, 94, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України статями 122, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС прапорщика міліції взводу №2 Кобеляцької роти ДПС ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.О. Зоріна