Справа № 2а/2370/4986/2012
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Київ К/800/26222/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 до Державної податкової інспекції у місті Черкасах, Державної податкової служби України про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у місті Черкасах і Державної податкової служби України на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року, -

встановив:

У лютому 2008 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2013 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано Державну податкову службу України скасувати ідентифікаційний номер присвоєний ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 Зобов'язано Державну податкову службу України виключити ідентифікаційний номер ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 та всю інформацію про них з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів. Зобов'язано Державну податкову службу України та Державну податкову інспекцію у місті Черкасах здійснювати в подальшому облік ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, як платників податків та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера. Зобов'язано Державну податкову службу України знищити облікову картку із ідентифікаційним номером ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 Зобов'язано Державну податкову інспекцію у місті Черкасах проставити в паспортах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 на сторінці 7 або 8 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у місті Черкасах видати довідки ОСОБА_22 та ОСОБА_17 про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2013 року в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Державної податкової інспекції у місті Черкасах видати довідки ОСОБА_22 та ОСОБА_17 про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера - скасовано, прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено в задоволенні вказаних позовних вимог. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представники Державної податкової інспекції у місті Черкасах і Державної податкової служби України, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року в частині задоволення позовних вимог і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивачів подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - в силі.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені

в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є віруючими громадянами, сповідують православну релігію та є прихожанами Української Православної Церкви, а тому не бажають мати ідентифікаційні номера і просять суд зобов'язати відповідачів: скасувати присвоєні їм ідентифікаційні номера; виключити ідентифікаційні номера та всю інформацію про них з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; здійснювати в подальшому їх облік, як платників податків та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційних номерів; знищити облікові картки з ідентифікаційними номерами; видати певні документи та проставити відповідні відмітки у їх паспортах з метою здійснення будь-яких платежів без ідентифікаційних номерів.

Позивачі вказують, що з такими вимогами вони зверталися до відповідачів, однак останні неправомірно відмовили у їх задоволенні, посилаючись на процедуру відмови від ідентифікаційного номера, передбачену Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, затвердженим спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2004 року за № 1345/9944, та на необхідність подання певного переліку документів.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Вищий адміністративний суд України перевіряє законність і обґрунтованість постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2013 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року в частині задоволення позовних вимог у межах касаційної скарги, оскільки в частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення судів першої та апеляційної інстанцій не оскаржуються.

Так, статтею 35 Конституції України кожному гарантоване право на свободу світогляду і віросповідання.

Обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, визначено у статті 67 Основного Закону.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР (чинного на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 320/94-ВР) для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Частиною 2 статті 5 вказаного Закону, яка регламентує порядок реєстрації фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, передбачено, що до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Обсяг інформації про фізичних осіб, яка включається до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, встановлено статтями 3, 5 Закону № 320/94-ВР. Зокрема, визначено, що до інформаційного фонду Державного реєстру включаються такі дані: індивідуальні ідентифікаційні номери, що надаються фізичним особам - платникам податків та інших обов'язкових платежів і зберігаються за ними протягом усього їх життя; інформація про сплату фізичними особами податків та інших обов'язкових платежів; прізвище, ім'я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання; місце основної роботи; види сплачуваних податків та інших обов'язкових платежів; інформація про сплату фізичними особами податків та інших обов'язкових платежів.

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону № 320/94-ВР фізичні особи - платники податків та інших обов'язкових платежів, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи, зобов'язані: зареєструватись у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів з моменту виникнення об'єкта оподаткування чи сплати податків та інших обов'язкових платежів; подавати до державних податкових інспекцій по районах, районах у містах і містах без районного поділу відомості про зміну даних відповідно до частини 3 статті 5 цього Закону протягом місяця з дня виникнення таких змін.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дає колегії суддів Вищого адміністративного суду України підстави для висновку, що у випадку, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовлялася від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляла про це органи державної податкової служби, з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів підлягала виключенню вся інформація про таку особу.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI , який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з Податковим кодексом України Закон № 320/94-ВР з 1 січня 2011 року втратив чинність.

Відповідно до вимог абзацу третього пункту 63.6 статті 63 Податкового кодексу України облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом державної податкової служби.

За правилами абзацу шостого пункту 70.1 статті 70 Податкового кодексу України облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Згідно з наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 17 грудня 2010 року № 955/628 спільний наказ Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226 «Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2004 року за № 1345/9944, втратив чинність, і надалі відповідно до статей 63 та 70 Податкового кодексу України затверджувалося не одне Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

За таких обставин, оскільки позивачі прийняли рішення про відмову від ідентифікаційного номера та повідомляли про це органи податкової служби, однак їм було в цьому неправомірно відмовлено, при цьому за період виникнення спірних відносин та розгляду судами даної справи законодавство щодо врегулювання спірного питання змінювалось, то колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає за доцільне погодитись з висновком судів, що для повного захисту порушених прав позивачів необхідно було прийняти рішення про зобов'язання відповідачів до вчинення певних дій, частково задовольнивши позовні вимоги.

Згідно частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

У частині 2 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків в частині задоволення позовних вимог, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Виходячи з викладеного суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Черкасах і Державної податкової служби України слід залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року та постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2013 року в нескасованій частині - без змін.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Черкасах і Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року та постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2013 року в нескасованій частині - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.