Справа № 806/190/16
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" травня 2016 р. Справа № 806/190/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представника позивача Колодюк В.А., представника відповідача Самохвала А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "11" березня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" (далі - ТОВ "Золотий коровай") звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області ( далі - Житомирська ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області) від 02.02.2016 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 2224679,00 грн., у тому числі: 1483119,00 грн. - основний платіж та 741560,00 грн. - штрафна (фінансова) санкція.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 17.12.2015 по 06.01.2016 посадовими особами проведено планову документальну виїзну перевірку ТОВ "Золотий коровай", за результатами якої складено акт № 195/06-25-22/38373620 від 16.01.2016. На підставі даного акту контролюючим органом 02.02.2016 прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Позивач вважає, що висновки відповідача про заниження податку на прибуток за рахунок не включення до складу інших доходів вартості послуг безоплатно отриманих від контрагентів, які визнано банкрутом, які не знаходяться за місцезнаходженням, не подають звітності та не проводять господарські операції на загальну суму 9972605 грн., є безпідставними. Зазначає, що у 2013 році позивач перебував у господарських відносинах з ТОВ "Будресурс-К", ТОВ "Світком-торг", ТОВ "Готика ЛТД". Вказані контрагенти надавали позивачеві консультаційні та агентські послуги. У 2014 році зазначені підприємства відступили своє право вимоги до ТОВ "Золотий коровай" за надані послуги ТОВ"Дівілон". Договори про відступлення права вимоги укладені уповноваженими особами та відповідно до діючого законодавства, є чинними. Заборгованість позивача за вказаними договорами не може бути віднесена до безнадійної, оскільки новий кредитор ТОВ "Дівілон" не є припиненим. Посилання контролюючого органу на акти зустрічних звірок первісних кредиторів позивача не можуть свідчити про порушення останнім чинного законодавства. Крім того, звертає увагу, що по господарським договорам із вказаними контрагентами було досягнуто податковий компроміс, а тому податкові зобов'язання за цими договорами не підлягають оскарженню.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 березня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 02 лютого 2016 р. № в частині збільшення грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1461585,09 грн., в тому числі за основним платежем - 974390,06 грн. та штрафними санкціями - 487195,03 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" 21923,78 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в засіданні суду заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи убачається, що у період з 17.12.2015 по 11.01.2016 на підставі направлень на перевірку від 17.12.2015 №№554, 555, 556, 557 посадовими особами Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Золотий коровай" з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 та з питань дотримання вимог законодавства по єдиному соціальному внеску за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт № 195/06-25-22/38373620 від 16.01.2016 (т.1 а.с. 21-56).

Актом перевірки, серед іншого встановлено порушення ТОВ "Золотий коровай" пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.2, п. 138.8, п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 1483119,00 грн. за 2014 рік.

За результатами розгляду акту перевірки, 02.02.2016 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2224679,00 грн., у тому числі: 1483119,00 грн. - основний платіж та 741560,00 грн. - штрафна (фінансова) санкція (т.1 а.с. 18).

Водночас, як слідує з акту перевірки ревізорами позивача проведено перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства за період діяльності 2014 року. Таким чином, внаслідок перевірки позивача встановлено обставини щодо заниження валового доходу за 2014 рік внаслідок не віднесення до його складу доходу отриманого внаслідок безоплатно наданих послуг контрагентам ТОВ "Готика ЛТД", ТОВ "Будресурс-К", ТОВ "Світком-Торг".

Дослідивши доводи апеляційної скарги стосовно безпідставно визначеного валового доходу за операціями позивача з ТОВ "Будресурс-К", судом встановлено, що:

- позивач отримав від ТОВ "Будресурс-К" послуги на суму 2991402,86 грн. за договорами № В02/09/13 від 02.09.2013 на суму 694479,0 грн., №0110/13-3к від 01.10.2013 на суму 284590,52, № 1610/13-3К від 16.10.2013 на суму 523438,22 грн., №Л01/11/13 від 01.11.2013 на суму 714191,73 грн., №Л21/11/13 від 21.11.2013 на суму 205584,98 грн., №0212/13-3К від 02.12.2013 на суму 569118,41 грн. За надані послуги позивач з ТОВ "Будресурс-К" не розрахувався.

- 11.02.2014 року ТОВ "Будресурс-К" та ТОВ "Дівілон" уклали договір про відступлення права вимоги №110214/3-ПБ, відповідно до умов якого первісний кредитор - ТОВ "Будресурс-К" передало новому кредитору - ТОВ "Дівілон" право вимоги до ТОВ "Золотий коровай" за договорами № В02/09/13 від 02.09.2013 р., № 0110/13-3к від 01.10.2013 р., № 1610/13-3K від 16.10.2013, № Л01/11/13 від 01.11.2013, № Л21/11/13 від 21.11.2013, №0212/13-3K від 02.12.2013 на загальну суму 2991402,85 грн. (т.1, а.с.60-61).

Від ТОВ "Будресурс-К", як зазначено у договорі, підписав генеральний директор ОСОБА_5 11.02.2014 ТОВ"Золотий коровай" було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги, яке також підписав директор ТОВ"Будресурс-К" ОСОБА_5 (т.1, а.с.62)

Водночас, згідно із вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04.12.2014 встановлено, що ОСОБА_5 після реєстрації ТОВ "Будресурс-К" (код 38688468) самостійно підприємницьку діяльність не здійснював, угод фінансового характеру не складав, печатками підприємств не користувався, а реєстраційні і установчі документи зазначених підприємств передав невстановленим досудовим слідством особам, що надало змогу невстановленим особам вести незаконну господарську діяльність, а саме: складати від імені нього, як директора ТОВ "Будресурс-К" (код 38688468) необхідні документи фінансово-господарської діяльності (договори, податкові, видаткові накладні, акти виконаних робіт та інші документи), звітні документи зазначених підприємств по сплаті податків, які зовні складені вірно, але фактично не відповідали дійсності, та надало змогу перераховувати грошові кошти без фактичного проведення фінансово-господарських операцій, тобто в подальшому невстановлені слідством особи використали печатки, статутні документи та реквізити ТОВ "Будресурс-К" (код 38688468) для здійснення удаваних (безтоварних) операцій та незаконного одержання доходів.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст.205 КК України. Вирок набрав законної сили (т.1, а.с.207-209).

Відповідно до частини 1 ст. 205 КК України фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб'єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства виключно з метою здійснення злочинної діяльності.

Відповідно до частини 4 статті 72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку ( постанова ВС України від 01.12.2015 року у справі №826/15034/14).

Відповідно до ч.2 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд вважає встановленою обставиною, що ОСОБА_5 як керівник ТОВ "Будресурс-К" ніякої діяльності від імені товариства від моменту його реєстрації не здійснював, в тому числі не підписував договір про відступлення права вимоги №110214/3-ПБ від 11.02.2014, повідомлення про відступлення права вимоги від 11.02.2014.

Отже, договір про відступлення права вимоги №110214/3-ПБ від 11.02.2014 фактично не укладався.

З огляду на наявні у справі докази колегія суддів встановила, що боргові зобов'язання позивача перед ТОВ "Будресурс-К" за договорами № В02/09/13 від 02.09.2013 на суму 694479,0 грн., №0110/13-3к від 01.10.2013 на суму 284590,52, № 1610/13-3К від 16.10.2013 на суму 523438,22 грн., №Л01/11/13 від 01.11.2013 на суму 714191,73 грн., №Л21/11/13 від 21.11.2013 на суму 205584,98 грн., №0212/13-3К від 02.12.2013 на суму 569118,41 грн. є такими, що не підлягають оплаті.

Відповідно до п.п. 135.5.4 п.135.5 ст. 135 Податкового Кодексу України до складу доходу включається вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

З огляду на зазначене, позивач безпідставно не відніс до складу доходу 2014року боргові зобов'язання позивача перед ТОВ "Будресурс-К", які не підлягають оплаті в розмірі 2 826 269,88грн.

Водночас, як слідує з акту перевірки у звітному періоді мало місце заниження позивачем витрат на суму 1 733 057грн, які повинні бути враховані при визначенні об'єкта оподаткування.

Враховуючи викладені обставини та пояснення представника відповідача, сума заниженого грошового зобов'язання з податку на прибуток внаслідок вивленого порушення становить196778,24грн, з якої штрафна санкція складає 98389,12грн.

Розрахунок:

занижений валовий дохід у розмірі 2 826 269,88грн. зменшений на суму занижених валових витрат у розмірі 1 733 057грн = 1 093 212,88грн х 18% (ставка податку) = 196 778,24грн (сума заниженого грошового зобов'язання з податку на прибуток).

196 778,24грн х50% (ставка штрафу) = 98389,16грн.

Відтак, відповідачем правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення -рішення у розмірі 196778,24грн - суми заниженого грошового зобов'язання з податку на прибуток та штрафної санкції у розмірі 98389,12грн.

Що ж до решти суми, визначеної у оскаржуваному податковому повідомленні- рішенні у розмірі 1 286 340,76грн (основний платіж з податку на прибуток) та 643 170,88грн- штрафної санкції, то обумовлені грошові зобов'язання визначені внаслідок заниження доходу за 2014 рік внаслідок не віднесення до його складу доходу отриманого по операціях позивача з ТОВ "Готика ЛТД", ТОВ "Світком-Торг" у зв'язку з наданням безоплатних послуг переліченими контрагентами.

Зокрема наявних у справі доказів вбачається, що 17.02.2014 року ТОВ "Готика ЛТД" та ТОВ "Дівілон" уклали договір про відступлення права вимоги №170214/12-ПБ, відповідно до умов якого первісний кредитор - ТОВ "Готика ЛТД" передало новому кредитору - ТОВ "Дівілон" право вимоги до ТОВ "Золотий коровай" за договором № 2905/13-ПБ від 29.05.2013 р. у сумі 1199637,34 грн., зокрема за основними договорами, укладеними між ТОВ "Золотий коровай" та ТОВ"Південьгрупп" №3/13 від 01.02.2013, №04/13 від 01.02.2013, №0103-Ц від 01.03.2013, №01/3 від 01.03.2013, №01/03-П від 01.03.2013, №05/3-П від 05.03.2013, №08/3 від 08.03.2013 (т.1 а.с.63-64).

12.02.2014 року ТОВ "Світком-торг" та ТОВ "Дівілон" уклали договір про відступлення права вимоги №120214/7-ПБ, відповідно до умов якого первісний кредитор - ТОВ "Світком-торг" передало новому кредитору - ТОВ "Дівілон" право вимоги до ТОВ "Золотий коровай" за договорами: №№ 0306-3K від 03.06.2013, №0706-ЗК від 03.07.2013, №0306-ЗK/2 від 03.06.2013, № 0107-ЗК від 01.07.2013, №0207-ЗК від 02.07.2013, №0108-ЗК від 01.08.2013, №0209-ЗК від 02.09.2013, №0110-ЗК від 01.10.2013, №0111-ЗК від 01.11.2013, № 2011-ЗК від 20.11.2013, №1412-ЗК від 14.12.2013, №3012-ЗK/2 від 30.12.2013 на загальну суму 5946697,78 грн. (т.1, а.с.57-58)

Первинні договори, за якими відступалося право вимоги досліджувались в межах розгляду справи Житомирського окружного адміністративного суду №806/5010/14. У постанові від 26.01.2015 року, яка набрала законної сили, суд прийшов до висновку про товарність і реальність здійснення господарських операцій між ТОВ "Золотий коровай" та ТОВ "Світком-торг" та відповідність договорів чинному законодавству.

З урахуванням наведеного, суд у даній справі не здійснює повторної оцінки цих договорів.

Крім того, згідно заяв ТОВ"Золотий коровай" про застосування податкового компромісу №153 від 03.04.2015 (т.1,а.с.155) та №167 від 08.04.2015 (т.1, а.с.165) позивачем заявлено до податкового компромісу зобов'язання, що виникли на підставі вищевказаних договорів, укладених з ТОВ"Південьгрупп", ТОВ"Будресурс-К" та ТОВ "Світком-торг".

Рішеннями Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області №13057/06-25-22-01 від 15.04.2015 (т.1, а.с.158) та №13711/06-25-15-01 від 22.04.2015 (т.1, а.с.167) погоджено застосування податкового компромісу щодо 2186270 грн. податкових зобов'язань, визначених контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні № від 24.10.2014, яке було предметом розгляду у справі Житомирського окружного адміністративного суду №806/5010/14 та щодо 3993845,00 грн. податкових зобов'язань згідно із договорами, укладеними з контрагентами - ТОВ "Салкон -2012" та ТОВ "Південьгруп".

Позивач згідно платіжних доручень №14663 від 14.04.2015 та №15008 від 28.04.2015 сплатив суму податкового компромісу (5% від суми зобов'язань) в розмірі 109313,50 грн. та 39938,45 грн. відповідно.

Відповідно до п.1 підрозділу 9-2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно п. 2 підрозділу 9-2 Перехідних положень ПК України сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Враховуючи п.8 підрозділу 9-2 розділу XX Податкового кодексу України, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

З урахуванням того, що між сторонами досягнуто податковий компроміс за зобов'язаннями, які виникли на підставі первинних договорів, які укладались між ТОВ"Золотий коровай" та ТОВ "Південьгруп" (право вимоги за яким в подальшому перейшло до ТОВ "Готика ЛТД"), що не заперечується представником відповідача, суд у даній справі не здійснює повторної оцінки цих договорів, а досліджуватиме договори про відступлення права вимоги.

Надаючи оцінку договорам про відступлення права вимоги №170214/12-ПБ від 17.02.2014, укладеного між ТОВ "Готика ЛТД" та ТОВ "Дівілон" та №120214/7-ПБ від 12.02.2014, укладеного між ТОВ "Світком-торг" та ТОВ "Дівілон", на підставі яких у 2014 році позивачем було віднесено до складу витрат вартість послуг в сумі 1199637,34 грн. та 5946697,78 грн. відповідно, суд враховує наступне.

Від ТОВ "Готика ЛТД" вказаний договір було підписано генеральним директором ОСОБА_6 Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.02.2014 року (день укладення договору) керівником ТОВ "Готика ЛТД" був ОСОБА_6

Від ТОВ "Світком-торг" вказаний договір було підписано генеральним директором ОСОБА_7 Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.02.2014 року (день укладення договору) керівником ТОВ "Світком-торг" був ОСОБА_7,

Враховуючи, що вказані особи дійсно на момент укладення договорів були керівниками підприємств, у них були наявні повноваження на підписання вказаних договорів від імені підприємства. Договори укладено відповідно до ст.512-519 ЦК України, наявні усі обов'язкові реквізити, у судовому порядку їх не визнано недійсними, враховуючи презумпцію правомірності правочину, відсутні підстави для висновку про їх невідповідність вимогам закону.

Крім того, на момент укладення даних договорів ці товариства не були визнані банкрутами, подавали податкову звітність, зворотнього відповідачем не доведено.

03.03.2014 ТОВ"Дівілон" на підставі договорів №0303/14-ПБ, №0303/41-ПБ відступило право вимоги за вказаними договорами ТОВ"ПКФ"Орбіта" (т.1, а.с.66-71).

ТОВ"Дівілон" та ТОВ"ПКФ"Орбіта" на момент укладення договорів про відступлення права вимоги не були припиненими.

Слід зазначити, що у судовому засіданні представник відповідача підтвердив помилковість висновків податкового органу, викладених у акті перевірки щодо того, що договори про відступлення права вимоги, укладені позивачем із контрагентами, які визнано банкрутом, які не знаходяться за місцезнаходженням, не подають дані до Єдиного державного реєстру підприємств, організацій та установ тощо.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку про безпідставність висновку податкового органу про заниження позивачем доходу шляхом включення заборгованості за вказаними договорами про відступлення права вимоги до складу витрат.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, відповідачем протиправно визначено податковим повідомленням-рішенням від 02 лютого 2016 р. № для позивача грошові зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем - 1286340,76 грн. та за штрафними санкціями - 643170,88 грн. Відтак, адміністративний позов підлягає до задоволення саме у вказаній частині.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні який позивачеві відмовлено.

З урахуванням наведеного з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "11" березня 2016 р. скасувати та прийняти нову постанову.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 02 лютого 2016 р. № в частині збільшення грошового зобов'язання по податку на прибуток за основним платежем - 1286340,76 грн., за штрафними санкціями - 643170,88 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" 60778,13 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" травня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" вул.Радонова,11,м.Житомир,10005

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,