Справа № 2а-423/11 (2а/1226/4401/11)
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Київ К/800/36173/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Свердловського міського суду Луганської області від 30 листопада 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року, -

встановив:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила визнати неправомірними дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області щодо відмови у нарахуванні і виплаті пенсії у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 50% від 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з 75% мінімальної пенсії за віком, зобов'язати відповідача нараховувати і виплачувати їй таку пенсію з 1 серпня 2012 року з урахуванням положень частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 30 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Свердловського міського суду Луганської області від 30 листопада 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року і прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є дружиною померлого 16 грудня 2011 року ОСОБА_5, що мав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Експертним висновком від 3 липня 2012 року № 268 підтверджується, що захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_5, пов'язано з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

6 серпня 2012 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою довільної форми про нарахування їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника, встановивши її у розмірі 50% від 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з 75% мінімальної пенсії за віком, однак отримала відмову.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з відсутності підстав для здійснення ОСОБА_4 нарахування пенсії у зв'язку з втратою годувальника, оскільки вона отримує пенсію за віком, із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший у встановленому порядку до відповідача не зверталася.

Згідно статті 36 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині 2 статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (пункт 1 частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV).

За правилами частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846. Пунктом 37 цього Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 4). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, при наявності в особи всіх необхідних документів.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи і це вірно встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 отримує пенсію за віком та при зверненні до Управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області з питання нарахування пенсії у зв'язку із втратою годувальника заява встановленої форми про переведення з одного виду пенсії на інший нею не подавалась, як і не надавались інші необхідні документи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з того, що позивачем не було дотримано порядку подання документів для переведення з одного виду пенсії (пенсія за віком) на інший (пенсія у зв'язку із втратою годувальника), а відповідачем не прийнято відповідного рішення з цього питання.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Свердловського міського суду Луганської області від 30 листопада 2012 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Свердловського міського суду Луганської області від 30 листопада 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.