Справа № 820/11047/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 травня 2016 р. № 820/11047/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

позивач - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

прокурора - Фещенко В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до Державної екологічної інспекції у Харківській області
про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень - Державної екологічної інспекції у Харківській області, що виявилися у проведенні позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ФОП ОСОБА_1, за адресою: 61145, м.Харків, вул. Клочківська, буд.337, результати якої відображені в акті №518/01-03/07-11 від 11.04.2013 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі наказу №518/01-03 від 09.04.2013 року Державної екологічної інспекції у Харківській області, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області ОСОБА_5 в період з 09.04.2013 року по 10.04.2013 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ФОП ОСОБА_1, за адресою: 61145, м. Харків, вул. Клочківська, 337. За наслідками перевірки складено акт №518/01-03/07-11 від 11.04.2013 року, згідно висновків якого встановлені наступні порушення: ст.17 Закону України "Про відходи", ст.55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.35 Закону України "Про охорону земель", які полягають в засміченні двох земельних ділянок: площею 232,12 м" та 86,66 м2 (розташованими по вул. Клочківській, 337 у м. Харкові) відходами віднесеними до 4 класу небезпеки. На підставі вказаного вище акту перевірки, Державною екологічною інспекцією у Харківській області 27.05.2013 року складено два розрахунки шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства зумовленої засміченням земельних ресурсів відходами на загальну суму 3515080,69 грн. (2861469,31 грн. за земельну ділянку площею 237,12 м2 та 653611,38 грн. за земельну ділянку площею 86,66 м2). Позивач вважає дії відповідача із проведення позапланової перевірки, результати якої відображені в акті №518/01-03/07-11 від 11.04.2013 року протиправними, тому просить суд позов задовольнити.

У судовому засідання позивач та його представник підтримав доводи позовної заяви, просив суд прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач - Державна екологічна інспекція в Харківській області, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (т. 1 а.с. 146-149) представник відповідача вказав, що вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню та дотримуючись вимог передбачених Порядком, Держекоінспекцією з 09.04.2013 року по 10.04.2013 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ФО-П ОСОБА_1, про що складено відповідний акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 518/01-03/07-11 та акт обстеження засміченої земельної ділянки від 10 квітня 2013 року як додаток до нього. Що стосується твердження позивача, що земельна ділянка, яка зазнала засмічення за адресою м. Харків, вул. Клочківська,337 йому не належить та жодний договір з Харківською міською радою ним не укладався, то відповідач вказав, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Держекоінспекції у Харківській області ОСОБА_5 10.04.2013 року проведено обстеження земельної ділянки, орендованої ФО-П ОСОБА_1, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 337. В ході обстеження виявлено розміщення відходів на відкритому ґрунті двох земельних ділянок (одна земельна ділянка - площею 86,66 м2, друга ділянка - площею 237,12 ім2), які розміщені біля приміщення яке належить ФО-П ОСОБА_1 та складено акт обстеження засміченої земельної ділянки, яким встановлено порушення вимог ст. 35 Закону України "Про охорону земель", ст. ст. 17, 33 Закону України "Про відходи" та ст. ст. 40, 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища". Вказані земельні ділянки знаходяться у межах земельної ділянки, наданої в оренду ФО-П ОСОБА_1, що підтверджується рішенням Харківської міської ради від 27.04.2005 року № 88/05 строком до 01.04.2030 року. З метою усунення порушень виявлених під час здійснення позапланового заходу (перевірки), Держекоінспекцією складено припис від 10.04.2013 року № 07-25/149. Враховуюче акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та акт обстеження засміченої земельної ділянки та у відповідності до норм ОСОБА_6 з охорони навколишнього природного середовища у Харківській області проведено розрахунок шкоди завданий державі ФО-П ОСОБА_1 загальний розмір шкоди, який становить 3515080,69 грн. Просив у позові відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на позов, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Харківська місцева прокуратура №1, що вступила у справу 02.03.2016 року, у судовому засіданні проти позову заперечувала. Прокурор зазначив що прокуратурою Дзержинського району м. Харкова 01.06.2013 року за фактом службової недбалості внесені відомості до ЄРДР за №0000102 за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України. Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №6220 від 12.07.2013, проведеної в рамках досудового розслідування, розрахунки розміру шкоди внаслідок засмічення земель, що знаходяться на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 337, підтверджується в загальній сумі 3515080,69 грн. Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 16.09.2014 року кримінальне провадження №0000102 відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України, закрито у зв'язку із звільненням від кримінальної відповідальності з підстав зміни обстановки, тобто з нереабілітуючих підстав. Зокрема, у судовому засіданні встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснив заходи з ліквідації засмічення відходами і привів земельну ділянку загальною площею 323,78 кв. м, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 337 у належний стан. Прокурор Дзержинського району м.Харкова 18.12.2014 р. звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до ФОП ОСОБА_1, щодо стягнення 3515080,69 грн. шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Заявлені позовні вимоги прокурора задоволені господарським судом Харківської області в повному обсязі та залишені постановою Харківського апеляційного господарського суду без змін. Позивач, заявляючи адміністративний позов до Державної екологічної інспекції в Харківській області про визнання дій протиправними, що виявилися у проведенні позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, посилається на те, що договір оренди на земельну ділянку за адресою: 61145, вул. Клочківська, 337 не зареєстрований, а також не надано доказів здійснення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності на вказаній земельній ділянці, або інших дій, як зазначає прокурор, внаслідок яких позивач міг скоїти забруднення даної земельної ділянки, а документація перевірки не є достатнім доказом для визначення і доведення факту засмічення, та не надано інших матеріалів. Проте, відповідно до п. 5.1 "ОСОБА_6 визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства" №149, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 року № 171, розміри шкоди внаслідок засмічення земель, обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт засмічення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення. Тобто законодавством не встановлено вичерпного переліку документів, що слугують підставою для обчислення уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, розмірів шкоди, заподіяної засміченням земель, не дано визначення й поняттю "матеріали, що підтверджують факт засмічення земель". Такими матеріалами можуть бути будь-які документи, які містять фактичні данні, на підставі яких, уповноважений орган встановлює наявність або відсутність певних обставин, в тому числі і відповідні висновки експертних досліджень тощо.

Прокурор у судовому засіданні підтримав свої письмові пояснення та просив у позові відмовити.

Вислухавши представників сторін, прокурора, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та заперечень на позов, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі й в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі наказу №518/01-03 від 09.04.2013 року (т. 1 а.с. 52) та направлення на проведення позапланового заходу (т. 1 а.с. 53) Державної екологічної інспекції у Харківській області, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області ОСОБА_5 в період з 09.04.2013 року по 10.04.2013 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ФОП ОСОБА_1, за адресою: 61145, м. Харків, вул. Клочківська, 337.

Юридичною підставою для проведення перевірки відповідачем зазначено ст. ст. 4, 6, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Фактичною підставою для проведення спірної перевірки слугував лист прокуратури Дзержинського району м. Харкова від 25.03.13р. № 04-28.1081 вих. 13 щодо можливих порушень природоохоронного законодавства під час здійснення діяльності з боку ФО-П ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт №518/01-03/07-11, в якому викладені власні судження інспекції про порушення позивачем: ст.17 Закону України "Про відходи", ст.55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.35 Закону України "Про охорону земель", які полягають в засміченні двох земельних ділянок: площею 232,12 м" та 86,66 м2 (розташованими по вул. Клочківській, 337 у м. Харкові) відходами віднесеними до 4 класу небезпеки, які були зафіксовані актом обстеження земельної ділянки № 518/01-03/07-11засм. від 09.04.2013 року (т. 1 а.с. 11-22) та актом обстеження засміченої земельної ділянки від 10 квітня 2013 року як додаток до нього (т. 1 а.с. 10).

На підставі вказаного вище акту перевірки, Державною екологічною інспекцією у Харківській області винесено припис від 10.04.201 року №07-25/149, яким позивачу надано 10 денний термін для усунення порушень ст.20-2, ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.35 Закону України "Про охорону земель", ст.17 Закону України "Про відходи" (т. 1 а.с. 23-24).

27.05.2013 року відповідачем видано два розрахунки шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства зумовленої засміченням земельних ресурсів відходами на загальну суму 3515080,69 грн. (2861469,31 грн. за земельну ділянку площею 237,12 м2 та 653611,38 грн. за земельну ділянку площею 86,66 м2), котрі були предметом розгляду у господарському суді.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовані положеннями Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року, № 877-V.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Статтею 6 згаданого закону визначений вичерпний перелік підстав для здійснення позапланових заходів:

- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю);

- обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення субєктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення;

- неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів;

- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу, як встановлено даною нормою закону, з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення субєктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом.

Окрім того, частиною 2 статті 6 Закону встановлено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 року № 429 "Про затвердження положень про територіальні органи Держекоінспекції України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2007 року за №120/13387, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, зокрема:

б) законодавства про використання та охорону земель;

в) законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів;

л) законодавства про поводження з відходами.

Згідно до ст. 17 Закону України "Про відходи" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані, зокрема: а) запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; б) забезпечувати приймання та утилізацію використаних пакувальних матеріалів і тари, в яких знаходилася продукція цих підприємств, установ та організацій - суб'єктів господарської діяльності, або укладати угоди з відповідними організаціями на їх збирання та утилізацію; в) визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров'я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; г) на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку; д) забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки; т) виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення.

Згідно ст.35 Закону України "Про охорону земель" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов'язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів; сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Аналізуючи вищевказані норми чинного законодавства, суд доходить висновку, що обов'язковим чинником для відповідальності суб'єкта господарювання, має бути право власності чи користування, у тому числі на підставі оренди, земельної ділянки.

Разом з тим, як вбачається з акту перевірки у перевіряючого були відсутні право встановлювані документи на земельну ділянку, що перевірялася.

Статтями 125 та 126 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Однак, згідно ч.2 ст.125 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла на момент винесення Рішення Харківської міської ради від 27.04.2005 року №88/05) право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Суд зауважує, що частиною 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Судовим розглядом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не зареєстровано ні право власності, ні право постійного користування, ні право оренди земельної ділянки, що розташована по вул. Клочківській, 337 у м. Харкові.

Відповідачем під час розгляду справи не було доведено, яку саме земельну ділянку було перевірено та кому вона належить. Останній лише зазначив, що перевірявся ФОП ОСОБА_7

Суд також зауважує, що у матеріалах перевірки відсутні відомості щодо порядку та методики визначення площі засмічених земельних ділянок та об'ємів відходів при здійснені перевірки на території, що перевірялась.

Окрім того, землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Сам факт наявності сміття не є достатнім для того, щоб вважати землю засміченою і як наслідок виникнення обов'язку відшкодувати шкоду. Обов'язковою ознакою засмічення в розумінні методики - є приведення до забруднення навколишнього природного середовища або ймовірність такого забруднення.

Дослідивши акт перевірки №518/01-03/07-11, який слугував підставою в подальшому для винесення припису та видання розрахунків спричиненої шкоди, судом встановлено, що перевіряючі відповідача на підтвердження показників площ засмічених земельних ділянок не вказують засоби, за допомогою яких проводилось вимірювання та відсутня інформація щодо проведення їх перевірки, відсутній протокол вимірювань та додатки до акту перевірки зі схематичним та візуальним зображенням. Водночас, показник нормативної грошової оціни земельної ділянки, що зазнала засмічення також не підтверджується належними доказами, зокрема, витягом з технічної документації про нормативно-грошову оцінку землі.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості:

дату складення акта;

тип заходу (плановий або позаплановий);

вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);

предмет державного нагляду (контролю);

найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;

найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи -підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Доказів дотримання вказаних вище вимог закону, відповідачем суду не надано.

Окрім того, у судовому засіданні позивач пояснив, що на виділеній йому в оренду земельній ділянці раніше знаходилося сміттєзвалище. Частина території ділянки є покритою асфальтом, частина - бетонною плиткою.

Згадані обставини перевіряючими до уваги не брались, та в акті перевірки дані обставини не відображені.

Також, суд зауважує, що в порушення п.п.3.5.1 п.3.5 ОСОБА_6 №149, ні акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 518/01-03/07-11, ні розрахунки не містять даних про те, яким чином був здійснений розрахунок площі засмічення та об'єм відходів, розміщених на земельних ділянках, як і вихідних даних для здійснення такого розрахунку - ширину та довжину кожної із засмічених ділянок та товщину шару відходів, розміщених на них.

Між іншим, суд зазначає, що процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів врегульовано положеннями наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 року №464 "Про затвердження Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства".

Так, відповідно до п.4.11 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, перевірка проводиться за оригіналами або належним чином оформленими копіями документів, наданими керівником або уповноваженою ним особою суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюється перевірка.

Приписами п.4.14 вищевказаного Порядку визначено, що не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально, пропозицій, а також інформації, наданої правоохоронними органами.

Згідно до п..4.15 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, до акта перевірки додаються (за наявності) порівняльні таблиці, графіки, схеми, оформлені належним чином, підписані та надані посадовими особами суб'єкта господарювання, що перевіряється.

Відповідачем до справи не надано жодних таблиць, графіків, схем, що використовувались спеціалістами державної екологічної інспекції під час вимірювання розміру шкоди та встановлення меж засмічення земельних ділянок. Також відсутні посилання на прилади, якими проводилось вимірювання площ засмічених ділянок та відсутня інформація щодо проведення їх перевірки.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що наявність самого акту перевірки, акту обстеження земельної ділянки та припису, не є беззаперечним та достатнім доказом для визначення належності події, виявленої та зафіксованої у такому акті.

Між іншим, суд не бере до уваги посилання прокурора у судовому засіданні, що усунення засмічення є обов'язком саме ФОП ОСОБА_1, оскільки факт безпосередньо невиконання вимог законодавства ФОП ОСОБА_1 є не доведеним.

Під час розгляду судової справи № 922/5169/13 господарським судом Харківської області та Харківським апеляційним господарським судом, на які посилається прокурор, підстави та порядок проведення спірної перевірки не були предметом розгляду.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач за правилами, визначеними ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не довів перед судом правомірність та законність проведення ним позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ФОП ОСОБА_1, за адресою: 61145, м.Харків, вул. Клочківська, буд.337, результати якої відображені в акті №518/01-03/07-11 від 11.04.2013 року, відтак суд знаходить позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 ОСОБА_8 та таким, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161 ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання дій протиправними - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Харківській області, що виявилися у проведенні позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ФОП ОСОБА_1, за адресою: 61145, м.Харків, вул. Клочківська, буд.337, результати якої відображені в акті №518/01-03/07-11 від 11.04.2013 року.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцепроживання: 61003, м.Харків, вул.Університетська, буд. 2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань державної екологічної інспекції у Харківській області (місцезнаходження: 61022, м.Харків, пл.Свободи, буд.5, Держпром, 1 під'їзд, 2 поверх, ).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 23 травня 2016 року.

Суддя О.В. Панченко