Справа № 804/13132/13-а
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О, при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю представника позивача - Міщук Н.П. та представника відповідача - Карпенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом прокуратури Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства «Євраз -Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-
04.10.2013 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дніпропетровської міжрайонної екологічної прокуратури до Публічного акціонерного товариства «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського, в якому позивач просить, з врахування заяви про уточнення позовних вимог:
- визнати незаконними дії публічного акціонерного товариства «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» щодо відмови в задоволенні вимог Дніпропетровської міжрайонної екологічної прокуратури про вжиття заходів до усунення виявлених прокурорською перевіркою порушень вимог чинного природоохоронного законодавства, викладених у поданні прокуратури № 52-1323 від 22.08.2013 р.;
- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» обладнати організовані джерела викидів забруднюючих речовин підприємства пилогазоочисними спорудами;
- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» дотримуватись рівня ГДК для атмосферного повітря в санітарно-захисній зоні на межі з житловою забудовою від коксохімічного та металургійного виробництва;
- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» встановити санітарно-захисну зону підприємства;
- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» дотримуватись нормативів встановлених ГДВ забруднюючих речовин та умов дозволів на викиди;
- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» забезпечити обладнання випусків стічних вод підприємства, які скидаються до річки Дніпро очисними спорудами;
- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» дотримуватись нормативів скидів забруднюючих речовин у зворотних водах підприємства та умов дозволів на спеціальне водокористування;
- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» здійснювати облік та контроль якості скинутих зливових стоків з території підприємства;
- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» обладнати територію підприємства зливовою каналізацією;
- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» обладнати точки відбору проб стічних вод для інструментально-лабораторного контролю за додержанням нормативів скидів забруднюючих речовин підприємства;
- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» обладнати територію підприємства твердим суцільним покриттям;
- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» обладнати три шламові карти-відстійники підприємства площею 0,011 км-2, кожна, які розміщені на березі річки Дніпро, в районі прокатного стану «550», для тимчасового зберігання рідкого залізовмісного шламу, твердим суцільним покриттям бортових стінок та дна карт.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Дніпропетровською міжрайонною екологічною прокуратурою, разом із залученням певних спеціалістів контролюючих органів, проведено перевірку дотримання публічним акціонерним товариством «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» вимог природоохоронного законодавства при здійсненні господарської діяльності. За результатами виявлених порушень Дніпропетровською міжрайонною екологічною прокуратурою винесене подання за № 52-1323 від 22.08.2013р. про вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень та вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних осіб. Проте, відповідачем подання прокурора відхилено, винних осіб до відповідальності не притягнуто, сама відповідь надана поверхово, що і спричинило звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2013 р., (з урахуванням ухвали від 23.10.2013р. про виправлення описки), відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.
19.01.2014р. ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання представника відповідача про проведення судової екологічної експертизи в даній справі, проведення якої було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України. Провадження по справі було зупинено до закінчення судової експертизи та надходження її висновку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
12.03.2014р. до суду надійшли матеріали адміністративної справи разом із супровідним листом № 2/532 від 18.02.2014, в якому Харківський науково - дослідний інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України повідомив, що виконання експертизи є неможливим, у зв'язку з відсутністю в інституті відповідних фахівців та спеціального обладнання, які необхідні для вирішення поставлених питань.
13.03.2014 р. ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду провадження у справі було поновлено.
14.04.2014р. в судовому засіданні представником відповідача було повторно заявлено клопотання про призначення судової екологічної експертизи, проведення якої просив доручити Товариству з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз».
18.06.2014р. представник відповідача у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав. Позивач у судовому засідання проти задоволення вищезазначеного клопотання не заперечував. У клопотанні від 07.05.2014р. позивачем були викладенні питання, які необхідно поставити на вирішення експертам.
22.10.2015р. до суду надійшли матеріали адміністративної справи разом із висновком судової екологічної експертизи № 8289 від 15.10.2015р. з приводу питань, винесених сторонами на експертизу.
23.10.2015р. ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду провадження по справі було поновлено.
У судовому засіданні 23.12.2015р. судом було задоволено клопотання позивача про заміну сторони по справі - Дніпропетровської міжрайонної екологічної прокуратури на прокуратуру Дніпропетровської області.
У судовому засіданні 02.03.2016 р. позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Дніпропетровською міжрайонною екологічною прокуратурою, разом із залученням спеціалістів державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області, головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами; земельного законодавства; санітарного законодавства при здійсненні господарської діяльності публічним акціонерним товариством «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського».
Прокурорською перевіркою встановлено, що в діяльності відповідача мають місце порушення вимог природоохоронного, земельного та санітарного законодавства.
В підтвердження виявлених порушень позивачем наданий суду акт перевірки державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 22.04.2013р. № 529 дотримання публічним акціонерним товариством «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, проведеної в період 09.04.2013р. - 22.04.2013 р.. Перевірка позапланова, здійснена згідно з направленням на перевірку від 08.04.2013 № 4-3136-7-3 та від 12.04.2013р. № 4-3343-11-3. Остання планова перевірка була проведена в період з 29.06.2011 р. по 08.07.2011р. , позапланова - в період з 21.05.2012 р. по 01.06.2012 р.
Результати проведених перевірок підприємства відповідача іншими державними органами, залученими до перевірки позивачем суду не надані та ними позивач свої позовні вимоги не обґрунтовує.
За результатами проведеної перевірки позивач зазначає, що відповідачем порушуються вимоги ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. ст. 4, 9, 10, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»: не забезпечено обладнання всіх організованих джерел викидів забруднюючих речовин підприємства пилогазоочисними спорудами; не вживаються заходи щодо обладнання джерел викидів підприємства спорудами, устаткуванням та апаратурою для очищення хімічних викидів; допускається перевищення рівня ГДК для атмосферного повітря в санітарно-захисній зоні на межі з житловою забудовою від коксохімічного та металургійного виробництва підприємства по деяким забруднюючим речовинам; не вжито заходів щодо встановлення санітарно-захисної зони, нормативна санітарно-захисна зона відповідача складає 1000м, фактично її розміри не витримані і складають 350-400м; не забезпечено відомчого лабораторного контролю атмосферного повітря в санітарно-захисній зоні на межі з житловою забудовою від коксохімічного та металургійного виробництва в 2013 році; не забезпечено належного відомчого лабораторного контролю за дотриманням встановлених ГДВ забруднюючих речовин та умов дозволів на викиди; допускається перевищення нормативів встановлених ГДВ забруднюючих речовин та умов дозволів на викиди; не розроблені заходи щодо обмеження обсягів залпових викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Проведеною перевіркою встановлено, що відповідач є первинним водокористувачем. При цьому, позивач вказує, що в порушення вимог ст. 44 Водного кодексу України відповідачем: не забезпечено обладнання випуску стічних вод підприємства, які скидаються до річки Дніпро, очисними спорудами; систематично допускається перевищення нормативів скидів забруднюючих речовин у зворотних водах підприємства; не здійснюється облік та контроль якості скинутих зливових стоків з території підприємства; не забезпечено в повному обсязі обладнання підприємства зливовою каналізацією; не погоджено з органами санепіднагляду порядок виробничого контролю за якістю стічних вод; не забезпечено в повному обсязі обладнання водозаборів поверхневих вод контрольно-вимірювальною апаратурою; не обладнані належними чином точки відбору проб стічних вод для інструментально-лабораторного контролю за додержанням нормативів скидів забруднюючих речовин підприємства.
За результатами перевірки позивач зазначає, що відповідачем в порушення ст.ст. 7, 17, 26, 27, 32, 33 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»: не забезпечено обладнання території промислових ділянок твердим суцільним покриттям; допускається використання трьох шламових карт-відстійників, площею 0,011 км-2, кожна, які розміщені на березі річки Дніпро, в районі прокатного стану «550», для тимчасового зберігання рідкого залізовмісного шламу, за відсутності бетонного покриттям бортових стінок та дна карт; допускається зберігання відходів підприємства на відкритих земельних ділянках, у необладнаних відповідно до чинного законодавства місцях; не забезпечено у повному обсязі отримання висновків результатів хімічного аналізу та визначення класу токсичності промислових відходів підприємства; технічні паспорти тимчасового зберігання відходів та об'єкти тимчасового зберігання відходів не відповідають вимогам чинного законодавства тощо.
Також, позивач вказує на неналежне виконання відповідачем заходів «Програми поліпшення екологічного стану Дніпропетровської області за рахунок зменшення забруднення довкілля основними підприємствами-забруднювачами на 2007-2015 роки», затвердженої рішенням Дніпропетровської обласної ради від 04.12.2007 №295-13/V, зокрема, п.п. 6, 8, 16 - реконструкція обладнання газоочищення конверторів киснево-конверторного цеху та газоочисток міксера киснево-конверторного цеху, щорічне проведення ревізії паспортів місць видалення відходів та реєстрових карт. Також виявлено необґрунтоване перенесення строків виконання природоохоронних заходів або виключення їх взагалі.
За результатами виявлених порушень Дніпропетровською міжрайонною екологічною прокуратурою на ім'я генерального директора публічного акціонерного товариства «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» направлене подання про усунення порушень природоохоронного законодавства за № 52-1323 від 22.08.2013р. та вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора по охороні праці та екології ОСОБА_5 та інших винних осіб.
На подання прокурора про усунення порушень природоохоронного законодавства, відповідач надав відповідь за № 5920 від 23.09.2013р. та копії документів, що підтверджують їх усунення.
Проте, позивач вважає таку відповідь відповідача поверховою, на його думку щодо більшості виявлених у ході перевірки порушень підприємством взагалі ніякої інформації не надано, вважає, що реальних заходів щодо їх усунення відповідачем не вжито, винних осіб до відповідальності не притягнуто, тобто подання прокурора вважає відхиленим відповідачем, тому і звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, з урахуванням уточнень позовних вимог, про визнання дій ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 123 Конституції України визначено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.
Згідно зі ст. 1 Закону «Про прокуратуру» (далі - Закону № 1789), чинного на час виникнення спірних правовідносин та звернення позивача з позовом до суду, прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами, здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.
Статтею 4 Закону № 1789, встановленні завдання прокурорського нагляду за додержанням законів. Діяльність органів прокуратури спрямована на всемірне утвердження верховенства закону, зміцнення правопорядку і має своїм завданням захист від неправомірних посягань:
1) закріплених Конституцією України незалежності республіки, суспільного та державного ладу, політичної та економічної системи, прав національних груп і територіальних утворень;
2) гарантованих Конституцією, іншими законами України та міжнародними правовими актами соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод людини та громадянина;
3) основ демократичного устрою державної влади, правового статусу місцевих Рад, органів самоорганізації населення.
Статтею 19 Закону № 1789 визначено, що предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є:
1) відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам;
2) додержання законів про недоторканність особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав;
3) додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності.
Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству. При виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право вносити подання.
За приписами статті 23 Закону № 1789, подання - це акт реагування прокурора на виявлені порушення закону з вимогою (вимогами) щодо: усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли; притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності; відшкодування шкоди; скасування нормативно-правового акту, окремих його частин або приведення його у відповідність із законом; припинення незаконних дій чи бездіяльності посадових і службових осіб.
Статтею 8 Закону № 1789 передбачено обов'язковість виконання вимог прокурора тобто вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки.
Як встановлено судом, позивачем за результатами проведеної перевірки, на ім'я генерального директора ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» направлене подання про усунення порушень природоохоронного законодавства за № 52-1323 від 22.08.2013 р. та вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора по охороні праці та екології ОСОБА_5 та інших винних осіб.
При цьому, суд зауважує, що в поданні міститься лише вимога про його розгляд та вжиття невідкладних заходів щодо усунення виявлених порушень чинного законодавства, причин та умов, що їм сприяють, а також недопущення їх в подальшому, конкретних заходів, які необхідно вжити відповідачу, подання прокурора не містить.
За приписами п. 1 частини 2 Закону № 1789, відповідний прокурор має бути повідомлений про результати розгляду подання та вжиті заходи у визначений ним строк, що обчислюється з дня отримання подання та не може бути меншим 10 днів.
23.09.2013р. ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» на подання прокурора про усунення порушень природоохоронного законодавства надало відповідь за № 5920 від 23.09.2013 р. та копії документів, що підтверджують їх усунення. У відповіді відповідач зазначив про вжиті підприємством заходи щодо оформлення права користування земельними ділянками, в підтвердження надав довідку щодо наявності документів на право користування земельними ділянками станом на 12.09.2013 р., перелік здійсненних дій щодо проведення робіт з оформлення документів на право користування землею за період з останньої перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеної у травні 2013р., станом на 12.09.2013 р., копії договорів та листів. Щодо інших виявлених порушень зазначив, що викиди забруднюючих речовин не перевищують встановлені нормативи, на димових трубах коксових батарей екологічною лабораторією згідно «Плану-графіку виробничого контролю викидів забруднюючих речовин на 2013 рік», погоджений з державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області, щоквартально проводиться аналітичний контроль викидів забруднюючих речовин і дотримання нормативів ГДВ по інгредієнтам. В санітарно-захисній зоні допускаються разові та незначні перевищення ГДК атмосферного повітря. Заходами з недопущення перевищень ГДК є суворе дотримання вимог «Постійного технологічного регламенту», який включає технологічні характеристики сировини та продукції, контроль виробництва і управління технологічним процесом, а також розділ з охорони навколишнього природного середовища. Відомчий лабораторний контроль атмосферного повітря в санітарно-захисній зоні на межі 500 та 1000 метрів постійно проводиться Дніпропетровським обласним лабораторним центром Держсанепідслужби України згідно укладеного договору (зазначено, що протоколи досліджень повітря надавались раніше). Надав прокурору протоколи інструментальних вимірів атмосферного повітря в санітарно-захисній зоні, в яких перевищень ГДК не зафіксовано, виконаних незалежною організацією ТОВ «Метал», та договір. У відповіді також зазначив, що за результатами контролю джерел викидів, здійсненних згідно з «Планом-графіком виробничого контролю викидів забруднюючих речовин і дотримання нормативів ГДВ (ВСВ) на 2013 рік», погодженого з державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області, перевищення нормативів ГДВ не зафіксовано. На підтвердження надано План-графік за 1, 2 квартали 2013р. На підприємстві розроблені заходи щодо обмеження залпових викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря - на кожний технологічний процес розроблені Плани ліквідації аварійних ситуацій (ПЛАСи), в яких вказані заходи впливу при залпових викидах у навколишнє середовище. Вказано, що на підприємстві впроваджуються заходи щодо реконструкції системи водопостачання, що дозволить зменшити кількість води і скидів, і відповідно кількість забруднюючих речовин у р. Дніпро. Підприємство забезпечується виконанням біотестування зворотних вод (дослідження проведено Українським науково-дослідним інститутом екологічних проблем), позивачу надано копію висновку від 19.04.2013 р., та води, яка забирається з р. Дніпро береговими насосними станціями БНС-1, БНС-2 на вміст радіонуклідів (наданий протокол досліджень № 48 від 17.04.2013). На зворотні води щодо вмісту в їх складі важких металів наданий протокол № 51.230.12/52. Порядок виробничого контролю прийнято до відома Головним управлінням Держсанепідслужби у Дніпропетровській області (надана копія листа № 2-1/2754 від 08.07.2013). Зазначено, що підприємством розроблені паспорти місць видалення відходів №№ 56, 105, 106 у відповідності до вимог постанови КМУ від 03.08.1998 № 1216, які на дату відповіді проходять ревізію та узгоджуються з Держуправлінням охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області. Підприємством зібраний пакет документів на отримання дозволу в Мінприроди на використання та зберігання ангідриду миш'яковистого. Наказом по підприємству № 319 від 24.04.2012 затверджені інструкції по поводженню з відходами, збору, зберігання та відвантаженню ГЗМ № Э-005, № 001, № 002 (надані копії документів на підтвердження). Повідомлено позивача про внесені 30.08.2013 р. зміни до «Програми поліпшення екологічного стану Дніпропетровської області за рахунок зменшення забруднення довкілля основними підприємствами-забруднювачами на 2007-2015 роки» щодо перенесення підприємству строків виконання заходів. Зазначено про виконання підприємством заходу «Реконструкція газоочисного обладнання міксера киснево-конверторного цеху» тощо.
В матеріалах справи наявний представлений відповідачем наказ генерального директора ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» від 10.09.2013 р. № 36/В за результати розгляду подання Дніпропетровської міжрайонної екологічної прокуратури від 22.08.2013 р. № 52-1323, відповідно до якого до дисциплінарної відповідальності у вигляді об'яви догани притягнуті директор з охорони праці, промислової безпеки та екології ОСОБА_5 та головний енергетик ОСОБА_7
Супровідним листом від 17.10.2013 р. відповідач повідомив позивача про вжиті заходи та надав копію наказу від 10.09.2013 р. № 36/В.
Таким чином, проаналізувавши встановлені вище обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги позивача про визнання незаконними дій ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» щодо відмови в задоволенні вимог Дніпропетровської міжрайонної екологічної прокуратури про вжиття заходів до усунення виявлених прокурорською перевіркою порушень вимог чинного природоохоронного законодавства, викладених у поданні прокуратури № 52-1323 від 22.08.2013 слід відмовити.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 № 2707-XII (надалі - Закон № 2707-XII), атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень; викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела - гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду; джерело викиду - об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
Приписами ст. 7 Закону № 2707-XII унормовано, що нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.
Статтею 8 Закону № 2707-XII встановлено, що нормативи гранично допустимих рівнів впливу на атмосферне повітря встановлюються для кожного стаціонарного джерела по всіх створюваних ним видах фізичних і біологічних факторів.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону № 2707-XII, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Згідно з ч. 10 ст. 11 Закону № 2707-XII, дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин.
Таким чином, відповідач здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на підставі отриманих дозволів, що узгоджується з приписами чинного законодавства.
Положеннями ст. 10 Закону № 2707-XII встановлені обов'язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря. Зокрема, підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: 1) здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; 2) вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; 3) здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; 4) заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; 5) забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; тощо.
Доказів щодо порушення умов виданих відповідачу дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря позивач суду не надав. Так само в акті перевірки державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 22.04.2013р. № 529 не встановлено фактів порушення відповідачем умов виданих дозволів, в т.ч. не встановлено фактів невиконання відповідачем заходів щодо скорочення викидів забруднюючих речовин в галузі охорони атмосферного повітря та не встановлено необхідності вжиття відповідачем заходів щодо обладнання джерел викидів додатковим обладнанням.
Проаналізувавши встановлені вище обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги позивача про зобов'язання ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» обладнати організовані джерела викидів забруднюючих речовин підприємства пилогазоочисними спорудами слід відмовити.
Щодо вимог позивача в частині зобов'язання відповідача дотримуватись рівня ГДК для атмосферного повітря в санітарно-захисній зоні на межі з житловою забудовою від коксохімічного та металургійного виробництва та зобов'язання дотримуватись нормативів встановлених ГДВ забруднюючих речовин та умов дозволів на викиди, суд зазначає наступне.
Статтею 5 Закону № 2707-XII визначено, що у галузі охорони атмосферного повітря встановлюються наступні нормативи: нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря; нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; нормативи гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; нормативи вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах та впливу фізичних факторів пересувних джерел; технологічні нормативи допустимого викиду забруднюючих речовин. Законодавством можуть встановлюватися й інші нормативи в галузі охорони атмосферного повітря.
Положеннями ст.ст. 6, 7 Закону № 2707-XII унормовано, що для оцінки стану забруднення атмосферного повітря встановлюються нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря та нормативи гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин.
Нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок. Для діючих і тих, що проектуються, окремих типів обладнання і споруд залежно від часу розроблення та введення у дію, наявності наукових і технічних розробок, економічної доцільності встановлюються: 1) норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела; 2) технологічні нормативи допустимих викидів забруднюючих речовин або їх суміші, які визначаються у місці їх виходу з устаткування.
При дослідженні обставин справи, судом врахований протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 2991 від 18.12.2015, складений Комісією з питань державної санітарно-епідеміологічної експертизи Державної установи «Інститут гігієни та медичної екології ім. О.М. Марзєєва НАМН України» при Головному державному санітарному лікареві України за результатами проведеної державної санітарно-епідеміологічної експертизи Проекту санітарно-захисної зони (СЗЗ) металургійного виробництва ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського». З вказаного протоколу вбачається, що за результатами проведених досліджень повітря, ґрунту, як на межі нормативної СЗЗ, так і в цілому в будь-якій точці майданчику, за проведеними розрахунками розсіювання викидів забруднюючих речовин (за всіма речовинами та групами сумації, крім пилу) на існуюче становище, зони забруднення знаходяться в межах нормативної СЗЗ проммайданчика металургійного виробництва, в які не потрапляє житлова забудова, що розташована поблизу виробничого майданчика.
Державною експертизою встановлено, що з метою досягнення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин на межі СЗЗ підприємства та на території житлової забудови, відповідачем реалізована низка природоохоронних заходів, а саме: зупинена доменна піч № 5; введена в експлуатацію установка пригнічення бурого диму на ливарному дворі під час випуску чавуну на доменній печі № 3, тощо. Крім того, для досягнення нормативного стану атмосферного повітря як на межі СЗЗ, так і в районі житлової забудови, з урахуванням перспективи розвитку, відповідачем передбачені наступні природоохоронні заходи: реконструкція ГОУ конверторів киснево-конвертерного цеху; введення в експлуатацію установки пригнічення бурого диму на ливарному дворі під час випуску чавуну на ДП № 2; зупинка ДП № 2 у разі пуску ДП № 5; будівництво нової печі нагріву ПЦ № 2; будівництво та обладнання 3-х постів спостереження за станом атмосферного повітря, тощо.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обов'язок суб'єкта господарювання дотримуватись встановленого рівня ГДК для атмосферного повітря та встановлених нормативів ГДВ забруднюючих речовин, умов дозволів на викиди встановлений чинним законодавством, тому з урахуванням положень ст. 68 Конституції України про обов'язковість неухильного дотримання Конституції України та законів України, не потребує ухвалення з цього приводу судового рішення, а отже в задоволенні цих вимог позивача слід відмовити.
Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» встановити санітарно-захисну зону підприємства, суд зазначає наступне.
Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.1996 № 173 затверджені Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів (надалі - Наказ № 173), які включають основні гігієнічні вимоги до планування і забудови як нових, так і існуючих міських та сільських поселень України, їх санітарного упорядкування та оздоровлення.
Пунктом 3.4 Наказу № 173 визначено, що відповідно до діючих будівельних норм та правил територія населеного пункту з урахуванням переважного функціонального використання поділяється на сельбищну територію; виробничу територію - для розміщення промислових підприємств і пов'язаних з ними об'єктів, комплексів наукових установ з дослідними виробництвами, комунально-складських об'єктів (баз, складів, гаражів, автопарків, трамвайних, тролейбусних депо і т. ін.), підприємств по виробництву та переробці сільськогосподарських продуктів, створення санітарно-захисних зон промислових підприємств, об'єктів зовнішнього транспорту, шляхів позаміського та приміського сполучення; ландшафтно-рекреаційну територію.
За приписами п. 5.4 Наказу № 173, промислові, сільськогосподарські та інші об'єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами. Основою для встановлення санітарно-захисних зон є санітарна класифікація підприємств, виробництв та об'єктів, що наведена у додатку № 4 (п. 5.6 Наказу № 173).
Пунктом 8.8 Наказу № 173 визначено, що промислові підприємства, а також об'єкти з технологічними процесами, які супроводжуються викидами шкідливих речовин в атмосферу, повинні мати санітарно-захисні зони, створені відповідно до вимог п.п. 5.4 - 5.10 цих Правил. В Додатку № 4 до Наказу № 173 наведена санітарна класифікація підприємств, виробництв та споруд і розмірі санітарно-захисних зон для них.
Основною діяльністю ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» є виробництво чавуну, сталі, прокату, фасонно-ливарної продукції та коксу.
Відповідно до діючої санітарної класифікації коксохімічні та металургійні підприємства відносяться до 1-го класу з нормативною санітарно-захисною зоною радіусом 1000м.
Таким чином, санітарно-захисна зона ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» встановлена чинним законодавством.
Пунктом 5.7 Наказу № 173 встановлено, що розміри санітарно-захисної зони можуть бути зменшені, коли в результаті розрахунків та лабораторних досліджень, проведених для району розташування підприємств або іншого виробничого об'єкта, буде встановлено, що на межі житлової забудови та прирівняних до неї об'єктів концентрації шкідливих речовин у атмосферному повітрі, рівні шуму, вібрації, ультразвуку, електромагнітних та іонізуючих випромінювань, статичної електрики не перевищуватимуть гігієнічні нормативи.
У відповідності до Проекту СЗЗ, санітарно-захисна зона металургійного виробництва ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» зменшена (від нормативного розміру 1000м) та від крайніх джерел викидів основного виробництва, які її формують, становить розміри: на північний схід - 570 м; на південь - 380-450 м; на південний захід - 420-530 м; на захід - 620-640 м; на північний захід - 617-640 м.
Встановлений розмір санітарно-захисної зони забезпечує допустимі рівні канцерогенного та неканцерогенного впливів та ризиків, за фактором хімічного забруднення атмосфери від джерел металургійного виробництва підприємства, на здоров'я населення.
З урахуванням вжитих відповідачем протягом 2007-2015р.р. заходів по зменшенню викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, відповідачем розпочаті роботи по зменшенню розмірів санітарно-захисної зони коксохімічного виробництва у відповідності з фактичними концентраціями забруднюючих речовин в атмосферному повітрі згідно з укладених з виконавцем таких робіт договором, роботи тривають.
При цьому, суд зауважує, що приписами пункту 5.7 Наказу № 173 встановлені умови, при настання яких розміри санітарно-захисної зони можуть бути зменшені, тобто це є правом, а не обов'язком для вжиття дій щодо зменшення встановленої чинним законодавством нормативної санітарно-захисної зони того чи іншого суб'єкта господарювання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про зобов'язання ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» встановити санітарно-захисну зону підприємства.
Статтею 1 Водного кодексу України наведені визначення понять, відповідно до яких, водний об'єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт); водозабір - споруда або пристрій для забору води з водного об'єкта; водокористування - використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів); гранично допустима концентрація (гдк) речовини у воді - встановлений рівень концентрації речовини у воді, вище якого вода вважається непридатною для конкретних цілей водокористування; гранично допустимий скид (гдс) речовини - маса речовини у зворотній воді, що є максимально допустимою для відведення за встановленим режимом даного пункту водного об'єкта за одиницю часу.
Відповідно до ч. 4 ст. 148 Господарського кодексу України правовий режим використання окремих видів природних ресурсів (вод) встановлюється законами. Частиною 1 статті 149 Господарського кодексу України також передбачено, що суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.
Статтею 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.
Згідно зі ст. 151 Господарського кодексу України суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах).
Статтею 42 Водного кодексу України визначено, що водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи. Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними. Первинні водокористувачі - це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води.
Судом встановлено, що у відповідності до приведених правових норм відповідач є первинним водокористувачем і здійснює спеціальне водокористування з використанням води водних об'єктів загальнодержавного значення на підставі дозвільних документів на спеціальне водокористування.
Статтею 44 Водного кодексу України встановлені обов'язки водокористувачів. Зокрема, водокористувачі зобов'язані використовувати воду (водні об'єкти) відповідно до цілей та умов їх надання; дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу; виконувати інші обов'язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.
Згідно з ч. 1 ст. 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин (ч. 9 ст. 49 Водного кодексу України).
Таким чином, з системного аналізу наведених правових норм, вбачається, що дотримуватись нормативів скидів забруднюючих речовин та умов виданих дозволів на спеціальне водокористування водокористувачі зобов'язані в силу закону.
Враховуючи положення ст. 68 Конституції України, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог про зобов'язання ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» дотримуватись нормативів скидів забруднюючих речовин у зворотних водах підприємства та умов дозволів на спеціальне водокористування, слід відмовити.
Статтею 12 Водного кодексу України передбачено, що з метою здійснення цілеспрямованої і ефективної діяльності щодо задоволення потреб населення і галузей економіки у воді, збереження, раціонального використання і охорони вод, запобігання їх шкідливій дії розробляються державні цільові, міждержавні та регіональні програми використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів. Розробка та реалізація цих програм здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, позабюджетних фондів, добровільних внесків організацій і громадян, інших коштів.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 № 1264-XII, питання затвердження місцевої екологічної програми віднесено до компетенції місцевих Рад, та тією статтею одночасно покладено на ці Ради відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції.
Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 04.12.2007 № 295-13/V (з подальшими змінами та доповненнями) затверджена «Програма поліпшення екологічного стану Дніпропетровської області за рахунок зменшення забруднення довкілля основними підприємствами-забруднювачами на 2007-2015 роки» (надалі - Програма).

Вказаною Програмою в частині охорони і раціонального використання водних ресурсів по ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» передбачені для виконання заходи та строки їх виконання.

Як вбачається з наданих відповідачем звітних документів про виконання підприємством заходів Програми станом на 31.12.2015 р., направлених до Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної ради листом за № 229 від 20.01.2016р., два з чотирьох з охорони та раціонального використання водних ресурсів виконано. У зв'язку з припиненням скиду зворотних вод безпосередньо у р. Дніпро по водовипусках №1, №4, №5, №6 Західного колектора, реалізацію двох заходів призупинено на час дії договору на передачу цих зворотних вод іншому водокористувачу.

Наданий позивачем лист Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 03.12.2015 р. № 2-584/0/261-15 суд до уваги не приймає, оскільки, як вказано в листі, інформація про стан виконання відповідачем Програми надається Департаментом згідно з листом підприємства від 19.10.2015р. № 6034. У той час, як останні звітні документи про виконання Програми станом на 31.12.2015р. підприємством було направлено в Департамент 20.01.2016 р., тому інформація про стан виконання Програми не була врахована Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної ради при наданні відповіді листом від 03.12.2015 № 2-584/0/261-15 на запит Прокурора.

При цьому суд зауважує, що з метою компенсації призупинених виконанням двох заходів в «Дніпропетровську обласну комплексну програму (стратегію) екологічної безпеки та запобігання змінам клімату на 2016-2025 роки», затверджену рішенням Дніпропетровської обласної ради № 680-34/VI від 21.10.2015р. по ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» були включені: захід «Розробка проекту будівництва системи відводу зливових стічних вод з майданчику металургійного виробництва», строком виконання протягом 2017-2019 років, та захід «Упровадження очищення зливових вод системи водовідведення Східного колектора (водовипуск № 7), строком виконання протягом 2020-2025 років, тобто в період часу, який ще не наступив.

Відповідно до ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Отже, затверджена рішенням Дніпропетровської обласної ради № 680-34/VI від 21.10.2015р. «Дніпропетровська обласна комплексна програма (стратегія) екологічної безпеки та запобігання змінам клімату на 2016-2025 роки» має силу закону на території Дніпропетровська та Дніпропетровської області та є обов'язковою для виконання.

Також суд зауважує, що у відповідності до ст. 70 Водного кодексу України, скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

У свою чергу, ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин, згідно зі ст. 49 Водного кодексу України, встановлюється у дозволі на спеціальне водокористування.

Як встановлено судом під час розгляду справи, відповідач має дозвільні документи на право здійснення спеціального водокористування, що також не заперечується позивачем.

Статтею 71 Водного кодексу України передбачено, що у разі, якщо водокористувачем допускається перевищення встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, скидання стічних вод у поверхневі водні об'єкти може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) чи припинено в порядку, встановленому законодавством.

Доказів щодо застосування до відповідача в порядку, встановленому чинним законодавством, зазначених вище санкцій у зв'язку з допущенними перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин позивачем не надано.

Так само в акті перевірки державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 22.04.2013р. № 529 не встановлено необхідності у вжитті відповідачем заходів в забезпеченні випусків стічних вод підприємства, які скидаються до річки Дніпро, очисними спорудами.

Проаналізувавши встановлені вище обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги позивача про зобов'язання ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» забезпечити обладнання випусків стічних вод підприємства, які скидаються до річки Дніпро, очисними спорудами, слід відмовити.

Статтею 25 Водного кодексу України встановлено, що державний облік водокористування ведеться з метою систематизації даних про забір та використання вод, скидання зворотних вод та забруднювальних речовин, наявність систем оборотного водопостачання та їх потужність, а також про діючі системи очищення стічних вод та їх ефективність. Державний облік та аналіз стану водокористування здійснюються шляхом подання водокористувачами звітів про водокористування. Організація ведення державного обліку водокористування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Пунктом 7 ст. 44 Водного кодексу України встановлений обов'язок водокористувачів здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

В матеріалах справи наявний погоджений з державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області План-графік аналітичного контролю якості вод ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» по металургійному та коксохімічному виробництву та лист Дніпропетровського міського управління Держсанепідслужби № 2-1/2754 від 08.07.2013 р. «Щодо погодження загального обсягу», в якому зазначено, що загальний обсяг лабораторних досліджень та інструментальних вимірів атмосферного повітря та стічних вод у відповідності з вимогами санітарного законодавства та вимогами нормативних документів прийнято до відома Дніпропетровським міським управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області.

Суд зауважує, що в акті перевірки державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 22.04.2013р. № 529 в розділі «Виробничий контроль» встановлено, що виробничий контроль за додержанням відповідачем нормативів викидів і скидів якості зворотних вод та контроль за якісним станом підземних вод із спостережувальних свердловин здійснює екологічна лабораторія ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського». Екологічна лабораторія атестована відповідно до чинного законодавства на право проведення вимірювань на вміст забруднюючих речовин в викидах організованих стаціонарних джерелах, в зворотних, стічних та підземних водах, видано відповідне свідоцтво про атестацію.

Положення про лабораторію та посадові інструкції спеціалістів розроблені, узгоджені і доведені до відома співробітників. Лабораторія забезпечена нормативними документами на методики виконання вимірювань вмісту забруднюючих речовин в зворотних, стічних та підземних водах та викидах організованих стаціонарних джерел, засобами вимірювальної техніки (ЗВТ), допоміжним обладнанням, хімічними реактивами, мірним та лабораторним посудом, стандартними зразками (за винятків хлоридів), які необхідні для проведення інструментального контролю в промислових викидах, зворотних, стічних та підземних водах. Повірка ЗВТ проводиться згідно з графіком, узгодженим з ДДЦСМС. Графік відомчого контролю якості зворотних вод та контролю за якісним станом підземних вод із спостережувальних свердловин підприємства на 2013р. узгоджений з державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області.

Зауважень про необхідність відповідачу обладнати точки проб стічних вод для інструментально-лабораторного контролю за додержанням нормативів скидів забруднюючих речовин підприємства від державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області в акті перевірки не відображено. Так само Прокурором не надано доказів такої вимоги від повноважного державного органу.

Проаналізувавши встановлені вище обставини, з урахуванням положень ст. 68 Конституції України, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог позивача про зобов'язання ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» здійснювати облік та контроль якості скинутих зливових стоків з території підприємства та про зобов'язання обладнати точки проб стічних вод для інструментально-лабораторного контролю за додержанням нормативів скидів забруднюючих речовин підприємства, слід відмовити.

Відносини, пов'язані з утворенням, збиранням і заготівлею, сортуванням, перевезенням, зберіганням, обробленням (переробленням), утилізацією, видаленням, знешкодженням та захороненням відходів, що утворюються в Україні, перевозяться через її територію, вивозяться з неї, а також з перевезенням, обробленням та утилізацією відходів, що ввозяться в Україну як вторинна сировина, унормовано Законом України «Про відходи» від 05.03.1998 № 187/98-ВР (надалі - Закон № 187/98-ВР).

Статтею 16 Закону № 187/98-ВР визначено, що підприємства, установи та організації усіх форм власності у сфері поводження з відходами мають право на зберігання відходів у спеціально відведених місцях чи об'єктах відповідно до санітарних норм і правил утримання територій. Обов'язки суб'єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами визначені у ст. 17 Закону № 187/98-ВР.

За приписами ст. 28 Закону № 187/98-ВР, з метою повного обліку та опису функціонуючих, закритих та законсервованих місць видалення відходів, їх якісного і кількісного складу, а також здійснення контролю за впливом відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини ведеться реєстр місць видалення відходів. Реєстр місць видалення відходів ведеться на підставі відповідних паспортів, звітних даних виробників відходів, відомостей уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами. Дані реєстру підлягають щорічному уточненню. Порядок ведення реєстру місць видалення відходів визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 № 1216 затверджений Порядок ведення реєстру місць видалення відходів, відповідно до якого Реєстр місць видалення відходів (далі - реєстр) - це система даних, одержаних у результаті обліку та опису всіх об'єктів і спеціально відведених місць, де здійснюються операції з видалення відходів (форму ведення реєстру подано в додатку 1 до цього Порядку); місця видалення відходів (далі - МВВ) - спеціально відведені місця чи об'єкти (полігони, комплекси, котловани, споруди, ділянки надр тощо).

Включенню до Реєстру підлягають усі місця видалення відходів (ті, що функціонують, закриті, законсервовані тощо). На кожне МВВ складається спеціальний паспорт, у якому зазначається найменування і код відходів, їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації. Спеціальний паспорт складається власником МВВ відповідно до Інструкції про зміст і складання паспорта місць видалення відходів.

Статтею 33 Закону № 187/98-ВР встановлені вимоги щодо зберігання та видалення відходів, згідно яких зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів.

Як встановлено судом, на місця видалення відходів відповідач має погоджені у встановленому законом порядку паспорти МВВ: «Склад брухту вогнетривких виробів», новий реєстраційний № 2/14; «Склад відвального доменного шлаку», новий реєстраційний № 3/14; «Склад залізовмісного шламу», новий реєстраційний № 4/14.

Також судом враховано, що в період з 03.02.2016р. по 05.02.2016р. у відповідача Головним управлінням Держсанепідслужби в Дніпропетровській області було проведено санітарно-епідеміологічне обстеження, за результатами якого складений акт від 05.02.2016р. Даним обстеженням встановлено, що на підприємстві розроблені та погоджені у встановленому порядку паспорти на місця видалення відходів (склад брухту вогневитривких виробів, склад відвального доменного шлаку, склад залізовмісного шламу). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1360 від 31.08.1998 «Про затвердження Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів» затверджені реєстрові карти об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів. Розроблені матеріали по інвентаризації виробничих та побутових відходів підприємства. Підприємство має дозвіл на зберігання/використання ангідриду миш'яковистого терміном дії до 30.09.2016р. Договори на утилізацію твердих побутових відходів укладені та в наявності. Тобто будь-яких порушень у сфері поводження з відходами проведеним обстеженням не виявлено, зауважень від державного органу щодо вжиття відповідачем заходів в сфері поводження з відходами в акті не міститься.

Крім того, судом приймається до уваги протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 2991 від 18.12.2015р., складений Комісією з питань державної санітарно-епідеміологічної експертизи Державної установи «Інститут гігієни та медичної екології ім. О.М. Марзєєва НАМН України» за результатами проведеної державної санітарно-епідеміологічної експертизи Проекту санітарно-захисної зони металургійного виробництва ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського». З вказаного протоколу вбачається, що під час експертизи встановлено, що проммайданчик металургійного виробництва підприємства відповідача розташований в зоні старої досить щільної промислової забудови м. Дніпропетровська, відтак, лісозахисні смуги навколо підприємства представлені насадженнями вздовж дорожніх магістралей. Зони озеленення всередині підприємства практично відсутні, оскільки близько 80% території проммайданчика має тверде покриття.

При цьому, суд зауважує, що приписами ст.ст. 17, 33 Закону № 187/98-ВР та ст. 44 Водного кодексу України, на які посилається позивач в обґрунтування вимог щодо зобов'язання відповідача вжити заходів щодо попередження забруднення зливової поверхні, а саме: обладнати територію підприємства відповідача зливовою каналізацією та твердим суцільним покриттям, не встановлені такі обов'язки суб'єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами, які вимагаються до вчинення позивачем.

Проаналізувавши встановлені вище обставини, з урахуванням положень чинного законодавства у сфері поводження з відходами, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог позивача про зобов'язання ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» обладнати територію підприємства зливовою каналізацією та твердим суцільним покриттям, слід відмовити.

Щодо шламових карт-відстійників відповідача, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи «Технического паспорта на шламовые карты - отстойники» від 1989р., розробленого Українським державним інститутом «Укргипромез», шламові карти розташовані на насипних ґрунтах, експлуатуються відповідачем з 1970 року, це огороджуючі дамби, з металургійних шлаків з трапеціадального січення, багаторічного використання при умові періодичного очищення.

Таким чином, Технічним паспортом не передбачено, що бортові стінки та дно карт мають бути з бетонного покриття. Крім того, суд зауважує, що така вимога відсутня і у чинному законодавстві.

Частиною 5 ст. 19 Господарського кодексу України визначено, що незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Відповідності до ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши встановлені вище обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог позивача про зобов'язання ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» обладнати три шламові карти-відстійники підприємства площею 0,011 км-2, кожна, які розміщені на березі річки Дніпро, в районі прокатного стану «550», для тимчасового зберігання рідкого залізовмісного шламу, твердим суцільним покриттям бортових стінок та дна карт, слід відмовити.

Щодо наданого позивачем наукового висновку стосовно впливу металургійного та коксохімічного виробництва ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» на поверхневі, підземні води та ґрунти, виконаного Дніпропетровським національним університетом ім. О. Гончара, оформленого листом від 04.12.2013 № 84-552-148 в обґрунтування позовних вимог, суд зазначає, що не враховує даний доказ з підстав того, що документ не містить визначення та підпису особи або осіб (П.І.Б., посади, наукового звання), її/їх досвіду роботи, що проводили дану наукову роботу, їх кваліфікації. Встановити обсяг, зміст та належність документів, які аналізувались університетом у суду не має можливості, оскільки аналіз документів, наявних в університету, проводився без участі та відома відповідача, без запиту у відповідача необхідних підтверджуючих документів та без проведення натурних та лабораторних досліджень і врахування їх результатів. Проведення дослідження університетом відбулось вже після звернення Прокурора до суду з адміністративним позовом та після початку розгляду справи по суті. Дані обставини у сукупності впливають на об'єктивність проведеного аналізу, тому суд ставиться до даного доказу критично.

У той же час, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2014р. у справі призначено судову екологічну експертизу.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз» надано висновок судової екологічної експертизи № 8289 від 15.10.2015р. з приводу питань, які виникли під час розгляду справи щодо впливу ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» на забруднення навколишнього природного середовища внаслідок техногенної діяльності на коксохімічному та металургійному виробництвах.

Зокрема, щодо того чи дотримується відповідач в своїй діяльності на коксохімічному та металургійних виробництвах норм чинного законодавства з питань охорони навколишнього природного середовища та встановлених нормативів щодо атмосферного повітря, поверхневих вод (р. Дніпро), підземних вод, ґрунтів, встановлено, що ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» в цілому дотримається норм чинного законодавства. У процесі господарської діяльності підприємством допускаються поодинокі порушення нормативів скиду і викиду, пов'язані з особливостями технологічного процесу та флуктаціями хімічного складу сировини, які не впливають на величину середньорічних показників і не формують небезпеки стійких просторово-часових забруднень складових навколишнього природного середовища (приземної атмосфери, ґрунтів, поверхневих і підземних вод). Підприємством постійно вживаються заходи щодо удосконалення очисного обладнання, зменшення обсягів викидів та скидів, що засвідчено Дніпропетровською обласною радою та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією. Порушення термінів виконання трьох з 18 заходів, передбачених Програмою поліпшення екологічного стану Дніпропетровської області на 2007-2015рр., пов'язано з причинами, незалежними від ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського».

Щодо того який саме ступінь впливу здійснює ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» (по коксохімічному та металургійному виробництвах) на компоненти навколишнього природного середовища: атмосферне повітря, поверхневих вод (р. Дніпро), підземних вод, ґрунтів по зонам впливу ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» встановлено (по кожному з середовищ окремо), встановлено, що:

- по ґрунтам: унаслідок багаторічної діяльності ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» на коксохімічних та металургійному виробництвах у ґрунтах санітарно-захисної зони сформувалась техногенна аномалія забруднення деякими речовинами (манган, цинк, арсен) у межах «допустимої - помірно небезпечної» категорії забруднення, що в цілому не завдає істотної шкоди навколишньому середовищу та не перевищує рівні втручання, визначені Європейськими стандартами;

- по поверхневим водам (р. Дніпро): у цілому ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» дотримується встановлених нормативів щодо скиду забруднюючих речовин поверхневий водний стік в р. Дніпро через водовипуски №№ 1, 4, 5, 6, 7. Протягом чотирирічного періоду (2011-2014 рр.) спостерігались локальні короткочасні перевищення ГДС, які, за правило, не приводили до перевищення річних обсягів скиду забруднюючих речовин. Потреби щодо вжиття нагальних заходів із зменшення вмісту забруднюючих речовин в водах, які скидаються, немає. За низкою показників, нормативи гранично допустимого скиду встановлено нижче фонової концентрації в р. Дніпро, з чим пов'язано локальні перевищення допустимих концентрацій у скидах. Фактично ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» у процесі своєї діяльності додатково очищує дніпровську воду від хімічного забруднення. За більшістю показників вміст забруднюючих речовин у воді Східного колектора (завислі речовини, сухий залишок, сульфати, хлориди, нітрити, нітрати, залізо, хром, цинк, манган, кадмій) перевищує такий у воді водовипусків підприємства, що виключає визначальний вплив виробничої діяльності підприємства на забруднення поверхневих вод. Обсяги фактичного скиду речовин зі зворотними водами через водовипуски ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» знаходяться в межах природних фонових флуктацій та не впливають на формування хімічного складу сольового потоку р. Дніпро;

- по підземним водам: стан підземних вод на території проммайданчика металургійного виробництва ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» відповідає категорії «відносно задовільної ситуації», характерної для екосистем, що не зазнали істотного антропогенного впливу. Вплив промислової діяльності підприємства на забруднення поверхневих вод р. Дніпро підземним стоком, є неістотним. Водно-екологічний вплив міграції забруднюючих сполук у потоці підземних вод на якість вод р. Дніпро не перевищує 0,03% показників якості річкових вод, що у 100-1000 разів менше сезонних флуктацій хімічного складу сольового потоку р. Дніпро;

- по атмосфері: сучасна діяльність ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» не здійснює визначального впливу на формування забруднення атмосфери м. Дніпропетровська. Внесок діяльності на майданчиках коксохімічного та металургійного виробництва у забруднення атмосфери міста можна оцінити у 6-10%. При цьому визначальний внесок у забрудненні атмосфери у санітарно-захисній зоні зумовлено діяльністю інших підприємств, розташованих на території, безпосередньо прилеглій до проммайданчиків ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського». Протягом 2012-2014рр. спостерігається стійкий тренд щодо зменшення інтегрального індексу забруднення атмосфери у санітарно-захисній зоні ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського». При цьому відзначається стійке зростання величини інтегрального індексу забруднення атмосфери (ІЗА) в середньому по місту. Протягом 2013-2014рр. контролюючими органами не виявлено жодного достовірного перевищення максимальної разової гранично допустимої концентрації по жодному з контрольованих показників, що визначає ступінь забруднення атмосфери в межах 1000-метрової санітарно-захисної зони ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», як «безпечний» згідно ДСП-201-97. Результати експертного опробування у квітні-травні 2015р. дають підстави для висновку, що за показниками забруднення атмосфери індивідуальними речовинами, ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» не здійснює забруднення атмосфери понад гранично допустимі концентрації. Поля забруднення атмосфери унаслідок діяльності на майданчиках коксохімічного та металургійного виробництва формуються відповідно до рози вітрів та візуалізуються вузькими південними «язиками» у контурі 0,5-0,8 ГДКм.р., які накладаються на контури забруднення від пересувних джерел (незалежних від ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського»), сформовані вздовж основних автотранспортних магістралей. Визначальний вплив на забруднення атмосферного повітря східної частини СЗЗ здійснює поле забруднення, сформоване з джерел, розташованих поза межами санітарно-захисної зони, що підтверджується також даними статистичного аналізу результатів, отриманих у 2011-2014рр.

ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» своєчасно отримує дозволи та обґрунтовані нормативи на викиди забруднюючих речовин в атмосферу і скиди в гідросферу від органів, уповноважених державою (додатки 1, 2 до висновку). Комплексний аналіз документарних джерел, що містяться у судовій справі та додатково наданих на запит експерта, результатів експертного просторового опробування атмосфери, підземної гідросфери, скидів зворотних вод у поверхову гідросферу та ґрунтів в межах промислових майданчиків та 1000-метрової санітарно-захисної зони свідчить, що ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» в цілому дотримується встановлених нормативів у відповідності до належним чином оформлених дозволів.

Розглянувши висновок експерта, співставивши викладені в ньому дані з наявними в матеріалах справи документами, нормами чинного законодавства, суд вважає їх обґрунтованими та приймає до уваги при прийнятті рішення у справі.

Щодо доводів позивача про відхилення судом при оцінці доказів по справі висновку судової екологічної експертизи № 8289 від 15.10.2015р. з мотивів відсутності в даних Реєстру атестованих судових експертів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які виконували судову екологічну експертизу, тому, на думку позивача, цей висновок одержаний з порушенням вимог чинного законодавства і є неналежним доказом по справі, суд зазначає, що не приймає до уваги дані доводи з огляду на наступне.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2014 р. по справі була призначена судова екологічна експертиза, проведення якої було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України. Листом від 18.02.2014р. № 2/532 Харківській науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України повідомив про неможливість проведення судової екологічної експертизи та матеріали справи повернув до суду першої інстанції. Причинами повернення матеріалів справ інститут зазначив відсутність відповідних фахівців та спеціалізованого обладнання, які необхідні для вирішення поставлених питань.

В матеріалах справи наявна відповідь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 28.04.2014 р.№ 4753-14, з якої вбачається, що дана експерта установа може провести лише судову інженерно-екологічну експертизу. У той час, як по справі відповідачем заявлено клопотання про проведення судової екологічної експертизи.

Пунктом 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, визначені основні види (підвиди) експертиз, серед яких: інженерно-технічна (пп. 1.2.2), підвидом якої є інженерно-екологічна експертиза, та екологічна експертиза (пп. 1.2.8). Отже, інженерно-екологічна експертиза та екологічна експертиза - це різні види експертиз, які не є тотожними.

Частинами 3, 4 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 № 4038-XII встановлені виключення щодо проведення деяких судових експертиз. Зокрема, виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов'язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. Для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 № 4038-XII особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Призначення по справі судової екологічної експертизи з дорученням її проведення ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» та з подальшим залученням осіб експертів, відбулося з дотриманням вимог процесуального законодавства. Особи експертів, залучені судом для проведення експертизи на підставі письмових обґрунтованих звернень ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» та документів, наданих для підтвердженнях їх кваліфікації та досвіду роботи.

Щодо листа Головного управління Держсанепідслужби в Дніпропетровській області від 15.01.2016р. № 04/8072 суд зазначає, що обставинами прийняття розпорядження даним державним органом від 04.07.2013 р. № 2-2/2690, на яке міститься посилання у листі, позивач не обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідача. Обставини направлення Головним управлінням Держсанепідслужби в Дніпропетровській області окремого позову до суду про застосовування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення робіт на робочих місяцях, зупинення проведення робіт з викидів та зупинення виробництва та реалізації продукції не приймаються до уваги судом, оскільки даним державними органом вживаються самостійній заходи і до того такі заходи вживаються за результатами перевірки підприємства відповідача, проведеної в жовтні 2015 року, тобто в період, який знаходиться за межами предмету даної справи. Крім того, оцінку правомірності вимог Головного управління Держсанепідслужби в Дніпропетровській області до відповідача буде надано іншим судом.

Лист Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 17.12.2015 р. № 3-5974-1-3 щодо виконання відповідачем припису від 29.04.2013р. № 4-3991-11-3 суд оцінює критично з наступних підстав. У вказаному листі Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області зазначає, що в період 06.10-26.10.2015р. нею було здійснено планову перевірку підприємства відповідача, якою встановлено не повне виконання ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» виданого припису за результатами здійсненої перевірки в 2013 році. Як вбачається з наданого відповідачем направлення на перевірку від 21.09.2015 р. № 4-4068-11-3, предметом перевірки було здійснення державного контролю за додержанням правил, нормативів, стандартів у сфері охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, поводження з відходами, додержанням умов виданих дозволів, лімітів, квот на спеціальне використання природних ресурсів, викиди та скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище. Жодного посилання на проведення перевірки з підстав виконання відповідачем припису за результатами проведеної перевірки в період 09.04.2013 по 22.04.2013 направлення не містить. Отже, посилання позивача на доведеність факту невиконання відповідачем припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 29.04.2013 № 4-3991-11-3 є передчасним. Крім того, суд зауважує, що предметом розгляду даної справи є самостійні вимоги позивача, а не обов'язки для відповідача, встановлені приписами державних органів, винесеними за результатами проведених перевірок такими державними органами.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 69,71, 72, 86, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову прокуратури Дніпропетровської області - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено 04.03.2016р.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 04.03.2016р. Суддя З оригіналом згідно Суддя П.О.Борисенко П.О.Борисенко П.О.Борисенко