Справа № 804/15465/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріЧудновській А.С.
представника позивача - представника відповідача - Домашовець К.О. Герасіка В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Індіго-Трейдінг» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Індіго-Трейдінг» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в АНД районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов'язати ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити підключення Товариства з обмеженою відповідальністю «Індіго-Трейдінг» до системи подання електронних документів в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (надати можливість звітувати засобами телекомунікаційного зв'язку та реєструвати податкові накладні в ЄРПН).
Таким чином, позивач вважає протиправними дії ДПІ у АНД районі, оскільки одностороннє розірвання договору про визнання електронних документів та невизнання податкової звітності відбулось за відсутності правових підстав, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просила задовольнити позов у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Індіго-Трейдінг» та ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було укладено договір про визнання електронних документів № 051020151 від 05.10.2015 року, предметом якого є визнання електронних податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу державної податкової служби засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.
За умовами пункту 4 розділу 6 договору про визнання електронних документів № 051020151 від 05.10.2015 року, орган державної податкової служби має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.
19.10.2015 року податковим органом було направлено запит № 129/04-61-15-01 на встановлення місцезнаходження платника податків ТОВ «Індіго-Трейдінг» та 19.10.2015 року отримано довідку про встановлення місцезнаходження платника податків, якою зазначено, що місцезнаходження платника податків не встановлено.
Листом від 19 жовтня 2015 року ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області повідомила позивача про припинення договору № 051020151 від 05.10.2015 року через порушення вимог п. 4.2 р.6 договору, а саме: неповідомлення органу Міндоходів у триденний термін про зміну платником податків місця реєстрації (місцезнаходження), що підтверджено актом перевірки відповідності місцезнаходження платника від 19.10.2015 року № 181/04-611501/36208322.
Незгода позивача з розірванням договору в односторонньому порядку, негативні наслідки таких дій, стали підставою для звернення з даним позовом до суду.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», Цивільного кодексу України.
За приписами пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до пп. 19-1.1.44 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи надають послуги електронного цифрового підпису.
Згідно пп. 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати від платників податків, платників єдиного внеску та надавати у межах, передбачених законом, документи в електронному вигляді;
Пунктом 1 розділу 2 вказаної Інструкції передбачено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.
Укладений між сторонами договір про визнання електронних документів від 05 жовтня 2015 року виник у сфері оподаткування з приводу реалізації органом податкової служби своїх владних повноважень, тобто є адміністративним договором. Водночас адміністративний договір заснований на загальних нормах зобов'язального права, що врегульовані Цивільним кодексом України.
Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Частиною 3 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від договору у повному обсязі або частково, дозволяється у разі, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом та зазначено, що лише у відповідності до даних умов договір відповідно є розірваним або зміненим.
Як вбачається з матеріалів справи, у податкового органу не має рішення суду про зміну або розірвання договору через істотні порушення позивачем умов договору.
Судом було встановлено, що умова про одностороннє розірвання податковим органом спірного договору закріплена у п. 4 розділу 6 договору № 051020151 від 05.10.2015 року про визнання електронних документів, згідно якої орган державної податкової служби має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.
В даному випадку, як встановлено в судовому засіданні договір було припинено на підставі саме зміни платником місця реєстрації.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців представляє собою засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.
За приписами частини 1 статті 16 цього Закону, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.
В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема такі відомості щодо юридичної особи: повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності; ідентифікаційний код юридичної особи; організаційно-правова форма; місцезнаходження юридичної особи.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Згідно частини 3 статті 18 даного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.
З системного аналізу вищевикладених норм слідує, що єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження або відсутності платника за місцем реєстрації-місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.
Враховуючи те, що державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців не вносилися зміни щодо місцезнаходження позивача або запис про відсутність товариства за місцезнаходженням, то розірвання договору про визнання електронних документів № 051020151 від 05.10.2015 року податковим органом в односторонньому порядку є протиправним, оскільки були відсутні будь-які підстави для розірвання договору в односторонньому порядку, які передбачені договором чи Цивільним кодексом України.
Таким чином, встановлення відсутності юридичної особи за юридичною адресою (адресою реєстрації) за результатами здійснених заходів щодо встановлення фактичного її місцезнаходження, не може бути розцінено, як порушення платником істотних умов договору, та як наслідок підставою для розірвання договору в односторонньому порядку.
За таких обставин, суд вважає, протиправними дії ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, щодо одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів за № 051020151 від 05.10.2015 року, викладеного у листі від 19.10.2015 року.
Отже, у зв'язку із встановленням судом порушеного права позивача, останнє підлягає відновленню, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо зобов'язання ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити підключення товариства до системи подання електронних документів в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (надати можливість звітувати засобами телекомунікаційного зв'язку та реєструвати податкові накладні в ЄРПН).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Так, відповідачем правомірність своїх дій не доведено.
Отже, суд не може вважати, що дії відповідача є такими, що вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Індіго-Трейдінг» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи, підлягають компенсації з Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 11, 71, 72, 86, 94, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Індіго-Трейдінг» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів за № 051020151 від 05.10.2015 року.
Зобов'язати Державну податкову інспекцію в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити підключення Товариства з обмеженою відповідальністю «Індіго-Трейдінг» до системи подання електронних документів в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (надати можливість звітувати засобами телекомунікаційного зв'язку та реєструвати податкові накладні в ЄРПН).
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Індіго-Трейдінг» судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 2 436,00 (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень 00 копійок) грн.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2015 року.

Суддя Н.В. Турлакова