Справа № 826/22954/15
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

Суддя Вищого адміністративного суду України Розваляєва Т.С., перевіривши на предмет відповідності вимогам закону касаційну скаргу Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року у справі за позовом Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» до Державної фінансової інспекції в м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 06 серпня 2015 року № 26-10-14-14/8045 в частині,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Державної фінансової інспекції в м. Києві, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати пункти 2.1, 2.2, 2.3, 2.9, 2.10, 2.11, 2.15, 2.16, 2.17, 2.19, 2.20, 2.22, 2.25, 2.28, 2.29, 2.32, 2.33, 2.34, 2.35, 2.36, 2.37 вимоги від 06 серпня 2015 року № 26-10-14-14/8045.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмовлених позовних вимог про визнання протиправною та скасування вимоги Державної фінансової інспекції в м. Києві від 06 серпня 2015 року № 26-10-14-14/8045 щодо зобов’язання провести донарахування та виплатити працівникам Тернопільської філії кошти на загальну суму 2766,10 грн. та зобов’язання відкоригувати в обліку нараховані суми заробітної плати працівникам – сумісникам Львівської філії у відповідності до законодавства. В зазначеній частині ухвалено рішення про задоволення позову: визнано протиправною та скасовано вимогу Державної фінансової інспекції в м. Києві від 06 серпня 2015 року № 26-10-14-14/8045 в частині зобов’язання провести донарахування та виплатити працівникам Тернопільської філії кошти на загальну суму 2766,10 грн. та зобов’язання відкоригувати в обліку нараховані суми заробітної плати працівникам – сумісникам Львівської філії у відповідності до законодавства. В іншій частини постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2016 року залишено без змін.

Суди встановили, що відповідачем проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача та його структурних підрозділів (філій) без права юридичної особи за період з 01 січня 2013 року по 01 квітня 2015 та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01 січня 2011 року по 01 січня 2013 року, результати якої зафіксовані в акті від 06 липня 2015 року № 10-30/1129.

Відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача вимогу від 06 серпня 2015 року № 26-10-14-14/8045 щодо усунення порушень законодавства, в якій від позивача вимагалось:

1) опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані зазначеними порушеннями, в установленому законодавством порядку;

2) розглянути питання про притягнення працівників Підприємства та його структурних підрозділів (філій) без права юридичної особи, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності.

Для усунення виявлених порушень законодавства позивачу запропоновано, зокрема: у зв’язку із завданням матеріальної шкоди філіям забезпечити повернення (стягнення) безпідставно нарахованих та виплачених сум, в тому числі з винних осіб; провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо зайво сплачених сум. Пунктом 2.36 вимоги запропоновано позивачу провести нарахування та виплатити працівникам кошти на загальну суму 2766,10 грн., оскільки Тернопільською філією за лютий 2014 року ненараховано заробітної плати працівникам на суму 505,00 грн. та ненараховано компенсації за невикористану відпустку на загальну суму 2261,10 грн., що призвело до недоотримання працівниками грошових коштів. Пунктом 2.37 вимоги запропоновано позивачу відкоригувати в обліку нараховані суми заробітної плати працівникам – сумісникам Львівської філії у відповідності до законодавства, оскільки їм нараховано заробітну плату та єдиний соціальний внесок, які невиплачені, на загальну суму 8212,56 грн.

Інші оскаржувані пункти спірної вимоги вказують на виявлені збитки, їхній розмір та містять зобов’язання щодо їх відшкодування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в вимозі органу фінансового контролю може бути зазначено про відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині пунктів спірної вимоги про зобов’язання провести донарахування та виплату працівникам кошів та про зобов’язання відкоригувати в обліку нараховані суми заробітної плати, дійшов висновку, що Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» не наділяє органи державного фінансового контролю повноваженнями щодо перевірки правильності нарахування заробітної плати та дотримання законодавства про працю. У решті погодився з правовою позицією суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та рішенням суду апеляційної інстанції в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій ставить питання про скасування рішень судів обох інстанцій та направлення справи на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Верховний Суд України неодноразово вирішував аналогічні порушеним у цій справі питання. Серед іншого, в постановах від 15 квітня та 7 жовтня 2014 року, 10 лютого 2015 року (справи №№ 21-40а14, 21-368а14, 21-53а15 відповідно) Верховний Суд України дійшов висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов’язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. Такі збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Відповідно до пункту 5 частини п’ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадках, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які в оскаржуваній заявником частині відповідають усталеній судовій практиці Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які би дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись пунктом 5 частини п’ятої статті 214 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року у справі за позовом Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» до Державної фінансової інспекції в м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 06 серпня 2015 року № 26-10-14-14/8045 в частині.

Суддя Т.С. Розваляєва