Справа № 740/1707/16-а
Суддя: Ковальова Т. Г.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/1707/16-а
Провадження № 2-а/740/53/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря - Кононяко С.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про поновлення строку на звернення до суду, визнання рішення посадової особи ДВС протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №2а49/12 та відновити виконавче провадження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить поновити пропущений із поважних причин строк для звернення до суду, визнати протиправними дії державного виконавця ДВС Петренка С.В. протиправними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 22 лютого 2016 року по виконавчому листу №2а49/12 та відновити виконавче провадження.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2012 року, яке набрало законної сили 27 березня 2014 року згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду, зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області здійснити нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік у розмірі п*яти мінімальних заробітних плат на момент виплати, встановленої згідно ч. 4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

26 січня 2015 року державним виконавцем Петренко С.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-а/49/12, виданого 16 січня 2015 року.

29 квітня 2015 року державним виконавцем було подано до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області подання про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в задоволенні якого відмовлено.

22 лютого 2016 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

25 лютого 2016 року він дізнався про закінчення виконавчого провадження, але за станом здоров'я пропустив строк подання позову до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити із зазначених у позові підстав, просив поновити строк звернення до суду, оскільки має незадовільний стан здоров'я, перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, надавши до суду письмове заперечення, в якому зазначає, що державним виконавцем вжито всіх вичерпних заходів для виконання вказаного судового рішення, в тому числі застосовані штрафні заходи та направлено подання до правоохоронних органів, але в той же час, державний виконавець позбавлений можливості самостійно організувати виконання рішення без участі боржника у зв'язку з формулюванням рішення «про зобов'язання вчинити Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області певні дії стосовно останнього». Державним виконавцем в межах його повноважень проведено дії, спрямовані на виконання виконавчого листа 2а-49/12 від 16.01.2015, але рішення суду не могло бути виконаним із незалежних від боржника обставин.

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що позов законний, обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.102 КАС України пропущений з поважних причин встановлений законом строк може бути поновлений. Суд вважає, що строк необхідно поновити, як пропущений з поважних причин - через хворобу позивача.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-ХІV "Про виконавче провадження" (далі - Закон України №606-ХІV) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України №606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 11 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.30 Закону державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну (ч. 3 ст. 11 вказаного Закону).

Відповідно до частини 1 статті 75 вищезазначеного Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Згідно вимог п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В судовому засіданні встановлено, що станом на час розгляду справи рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2012 року, яке набрало законної сили 27 березня 2014 року, і відповідно до якого 16 січня 2015 року видано виконавчий лист,фактично не виконано, тому адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Вимога щодо відновлення виконавчого провадження є передчасною і не входить до компетенції суду.

Керуючись ст.ст. 1,11,30,48, 51,75 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.102, 161, 162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про поновлення строку на звернення до суду, визнання рішення посадової особи ДВС протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №2а49/12 та відновити виконавче провадження задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Визнати дії державного виконавця державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції Петренка С.В. протиправними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 22 лютого 2016 року по виконавчому листу №2а49/12.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Ковальова Т.Г.