Справа № 810/1280/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року 810/1280/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТРЕНТ" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

14 квітня 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРТРЕНТ" (далі - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 12 листопада 2015 р. №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено протиправно, оскільки кредитні кошти за договором позики від 7 березня 2013 р. № 13/01-UA надійшли до позивача після реєстрації названого договору у Національному Банку України, тобто з дотриманням вимог п.п. 1-2 Указу Президента України "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" від 27 червня 1999 р. № 734/99 (далі - Указ № 734/99).

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у його задоволенні просив відмовити посилаючись на те, що позивачем використовувалися кредитні кошти за договором позики від 7 березня 2013 р. № 13/01-UA без відповідної реєстрації змін до такого договору у Національному Банку України, а саме, у період з 1 січня по 21 березня 2014 р. (а.с. 150-151).

25 травня від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

8 жовтня 2003 р. позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АД № 094038 (а.с. 103).

У період з 14 серпня по 25 вересня 2009 р. відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 жовтня 2012 р. по 31 грудня 2014 р., за результатами якої 9 жовтня 2015 р. складено акт перевірки № 338/10-13-22-02-21/32664239 (а.с. 11-35).

У розділі "Висновок" названого акта перевірки зазначено, що позивачем, зокрема, порушено вимоги ст. 1 Указу № 734/99, в результаті чого здійснювалося використання з 1 січня по 21 березня 2014 р. кредитних коштів в іноземній валюті по договору позики від 7 березня 2013 р. № 13/01-UA в сумі 5 775 000 євро без реєстрації змін в Національному Банку України (а.с. 35).

12 листопада 2015 р. на підставі висновків названого акта перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким на позивачу нараховано грошове зобов"язання у сумі 597 674 грн 15 коп. (далі - податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1) (а.с. 9).

У зв"язку з тим, що позивач вважає назване податкове повідомлення-рішення таким, що винесено протиправно, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Указом № 734/99 та Положенням про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженим постановою Правління Національного Банку України від 17 червня 2004 р. № 270 (далі - Положення № 270).

Згідно з вимогами п. 1 Указу № 734/99 договори, які передбачають виконання резидентами боргових зобов'язань перед нерезидентами за запозиченими у них кредитами, позиками в іноземній валюті, підлягають реєстрації Національним банком України. Уповноважені банки здійснюють обслуговування операцій за договорами на підставі реєстраційних свідоцтв. Реєстрація договорів здійснюється Національним банком України протягом семи робочих днів з дати надходження необхідних для реєстрації документів. Протягом цього строку Національний банк України видає реєстраційні свідоцтва. Порядок реєстрації договорів та перелік документів, необхідних для реєстрації договорів, визначається Національним банком України. Виходячи з розміру зовнішньої заборгованості, стану і умов її обслуговування, а також платіжного балансу України Національний банк України в межах своїх повноважень може визначати умови, відповідно до яких резиденти укладають договори.

Відповідно до вимог п. 2 названого Указу у разі одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів без реєстрації договорів до резидентів застосовуються фінансові санкції - штрафи у сумі, еквівалентній одному відсотку розміру одержаного кредиту чи позики і перерахованій у національну валюту України за офіційним обмінним курсом Національного банку України на день одержання кредиту, позики, з подальшою обов'язковою реєстрацією зазначених договорів. Суми штрафів спрямовуються до Державного бюджету України.

Як убачається з п. 1.7 Положення № 270, резидент-позичальник зобов'язаний зареєструвати договір у Національному банку до фактичного одержання кредиту.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

7 березня 2013 р. між Eastbound Machinery Oy (позикодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Рамірент Україна" (позивач є правонаступником названого товариства) було укладено договір позики № 13/01-UA (далі - договір № 13/01-UA) (а.с. 36-38).

Згідно з п. 1 названого договору позикодавець надав позичальнику позику в розмірі 5 775 000 євро на умовах, визначених в договорі для поповнення облігових коштів позичальника (а.с. 36).

Відповідно до п. 3 договору № 13/01-UA позичальник може повернути суму позики повністю або частково в будь-який час за умови, що позичальник зобов'язується повернути суму позики повністю не пізніше 31 грудня 2013 р. (а.с. 36).

20 березня 2013 р. Національним Банком України було зареєстровано договір № 13/01-UA (а.с. 44).

25 березня 2013 р. на рахунок позивача надійшли кошти за договором № 13/01-UA в сумі 5 775 000 євро, що підтверджується випискою по рахунках (а.с. 45).

Наведене свідчить, що кошти по договору № 13/01-UA до позивача надійшли після реєстрації названого договору в Національному Банку України, тобто, у порядку, визначеному п. 1 Указу № 734/99.

2 грудня 2013 р. між позикодавцем та позичальником було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 13/01-UA, якою змінено п. 3 договору № 13/01-UA, та встановлено граничний термін повернення позики до 31 грудня 2014 р. (а.с. 39).

13 березня 2014 р. позивач звернувся до публічного акціонерного товариства "СЕБ ОСОБА_1" із заявою про реєстрацію змін до договору позики № 13/01-UA (а.с. 41).

28 березня 2014 р. на адресу позивача надійшло повідомлення Національного Банку України від 21 березня 2014 р. вих. № 09-204/4761 про реєстрацію змін до договору № 13/01-UA (а.с. 42).

Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 винесено відповідачем за порушення позивачем вимог п. 1 Указу № 734/99, а саме, у зв"язку з несвоєчасною реєстрацією змін до договору оренди.

Проте, суд вважає таке твердження відповідача необґрунтованим враховуючи таке.

Згідно з вимогами п. 2.1 Положення № 270 резидент-позичальник звертається до обслуговуючого банку для реєстрації договору (реєстрації змін до договору) в Національному банку. Для реєстрації договору (реєстрації змін до договору) резидент-позичальник зобов'язаний подати до обслуговуючого банку повідомлення про договір (повідомлення про зміни до договору) на паперовому носії чи у вигляді електронного документа за формою, зазначеною в додатку 1 до цього Положення, і договір (разом з іншими додатковими угодами/договорами, документами, які стосуються реалізації договору та здійснення валютних операцій за договором). Документи, які складені іноземною мовою, подаються резидентом-позичальником разом з їх перекладом на українську мову, засвідченим підписом перекладача (справжність підпису перекладача засвідчується нотаріально) або нотаріусом (не потребують перекладу документи, складені російською мовою або текст яких викладено одночасно іноземною та українською/російською мовами). Зміни, які стосуються сторін зареєстрованого договору, суми, валюти, строку кредиту, розміру процентної ставки, комісій, неустойки, інших установлених цим договором платежів, у тому числі тих, що є санкціями за неналежне виконання договору, що впливають на розмір виплат за користування кредитом, потребують реєстрації в Національному банку відповідних змін до договору в порядку, установленому для реєстрації договору, та з урахуванням вимог пункту 1.13 глави 1 цього розділу. Резидент-позичальник заповнює пункти 1-3 повідомлення про зміни до договору, а також пункти, що містять змінену інформацію. У разі потреби внесення змін до реєстрації договору, які стосуються зміни позичальника на іншу особу-резидента (унаслідок переведення боргу, правонаступництва тощо), усі пункти повідомлення, що подається для внесення відповідних змін до реєстрації договору, підлягають обов'язковому заповненню згідно з додатком 1 до цього Положення.

Судом встанволено, що додаткову угоду № 2 було укладено 2 грудня 2013 р., а зареєстровано 21 березня 2014 р., тобто, позивачем дійсно було пропущено граничний строк на реєстрацію змін до договору № 13/01-UA.

Проте, як вже зазначалося, Указом № 734/99 передбачено відповідальність за одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів без реєстрації договорів.

Названою нормою не передбачено відповідальності за несвоєчасну реєстрацію змін до договору позики (кредиту) в іноземній валюті, кошти за яким на дату реєстрації змін до договору вже повністю перебувають у розпорядженні резидента.

Як вже зазначалося, договір № 13/01-UA було зареєстровано 20 березня 2013 р., тобто в межах наданого чинним законодавством строку на його реєстрацію.

Кошти за названим договором надійшли до позивача 25 березня 2013 р., тобто після його реєстрації, а тому у відповідача були відсутні підстави для накладення на позивача штрафних санкцій за одержання кредиту (позики) в іноземній валюті від нерезидента без реєстрації договору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, що було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, чого не було зроблено відповідачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № винесено відповідачем протиправно, а тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 12 листопада 2015 р. №.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.