Справа № 820/959/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 травня 2016 р. № 820/959/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Строменко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Харківхолодмаш"
до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Харківхолодмаш", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати податкові повідомлення-рішення Основ'янської ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № від 28.08.2014 р., № від 29.09.2014 р. та № від 03.02.2015 р.; стягнути на користь позивача з Державного бюджету України витрати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Основ'янською ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області проведено позапланові документальні невиїзні перевірки суб'єкта господарювання ПАТ "Харківхолодмаш" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД" за періоди з 01.12.2013 по 31.12.2013 р. та з 01.03.2014 р. по 31.05.2014 р., на підставі яких складені акти №2741/20-38-22-01-04/14307966 від 07.08.2014 р., №3044/20-38-22-05-08/14307966 від 10.09.2014 р., №110/20-38-22-05-08/14307966 від 16.01.2015 р. Висновки, що були викладені у згаданих актах слугували підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень № від 28.08.2014 р., № від 29.09.2014 р. та № від 03.02.2015 р. Позивач стверджує, що не вчиняв податкових правопорушень, про які згадується в актах перевірок. Викладені в актах судження інспекції є помилковими, не відповідають положенням закону та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених платником податків господарських операцій. ПАТ "Харківхолодмаш" виконані всі необхідні вимоги для включення до податкового кредиту сум ПДВ та сплачені податки у вірному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач - Основ'янська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (т.1 а.с.93-96) відповідач вказав, що викладені в актах №2741/20-38-22-01-04/14307966 від 07.08.2014 р., №3044/20-38-22-05-08/14307966 від 10.09.2014 р., №110/20-38-22-05-08/14307966 від 16.01.2015 р. судження ОДПІ про вчинення платником податків податкових правопорушень є правильними та вірними. Вказані порушення встановлені цілком об'єктивно. В ході перевірки також була досліджена вся наявна податкова інформація з контрагентом позивача - ТОВ "Харківхолодмаш". На думку ОДПІ, висновків інших податкових органів достатньо для судження про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України. За таких підстав, податкові повідомлення-рішення № від 28.08.2014 р., № від 29.09.2014 р. та № від 03.02.2015 р. є правомірними та обґрунтованими. Посилаючись на викладені вище доводи, відповідач просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на позов, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що позивач - Публічне акціонерне товариство "Харківхолодмаш", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код - 14307966.

На обліку як платник податків підприємство перебуває в Основ'янській ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області.

На підставі наказу від 04.08.2014 р. № 1176, виданого Основ'янською ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, відповідачем проведена позапланова виїзна документальна перевірка Публічного акціонерного товариства "Харківхолодмаш", код ЄДРПОУ - 14307966, щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ "Укрінвестальянс" () за грудень 2013 року, березень 2014 року.

Результати перевірки оформлені актом №2741/20-38-22-01-04/14307966 від 07.08.2014 року. (т.1 а.с.9-37).

За висновками перевірки, позивачем - ПАТ "Харківхолодмаш", порушено п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Розділу V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 - ІV (із змінами і доповненнями), внаслідок чого підприємством занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 1495597 грн., а саме: у грудні 2013 року на суму 1144780 грн., у березні 2014 року на суму 350817 грн.

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.09.2014 року №, яким ПАТ "Харківхолодмаш" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 2243395,50 грн., з яких 1495597,00 грн. - основний платіж, 747798,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції. (т. 1 а.с.8).

Також, на підставі наказу від 22.08.2014 р. № 1258, виданого Основ'янською ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка Публічного акціонерного товариства "Харківхолодмаш", код ЄДРПОУ - 14307966, щодо фінансово-господарських відносин із платником податків ТОВ "Укрінвестальянс" () за квітень 2014 року.

Результати перевірки оформлені актом №3044/20-38-22-05-08/14307966 від 10.09.2014 року. (т.1 а.с.47-67).

За висновками перевірки, позивачем - ПАТ "Харківхолодмаш", порушеност.1, п.2 ст.3, ст.4, п.6 ст.8, п.1 та п.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, в частині необхідності організації бухгалтерського обліку та складання первинних документів з врахуванням сутності господарської операції (відносин); відповідності змісту операції, що зафіксовані в документах, реальним обставинам; прийняття до обліку та виконання лише документів на операції, що не суперечать нормативно-правовим актам, не завдають шкоди державі, підписаних уповноваженими на те особами; ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності з обов'язковим врахуванням вимог, встановленими відповідними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку та п.44.1 ст.44 з п.185.1 ст.185, п.187.1ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.200, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 - ІV (із змінами і доповненнями), внаслідок чого підприємством зайво включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 230400,00 грн., у т.ч. за квітень 2014 року у сумі 230400,00 грн.

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.09.2014 року №, яким ПАТ "Харківхолодмаш" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 345600,00 грн., з яких 230400,00 грн. - основний платіж, 115200,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції. (т. 1 а.с.46).

Судом з матеріалів справи також встановлено, що на підставі наказу від 23.12.2014 р. № 1925, виданого Основ'янською ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Публічного акціонерного товариства "Харківхолодмаш", код ЄДРПОУ - 14307966, щодо фінансово-господарських відносин із платником податків ТОВ "Укрінвестальянс" () за травень 2014 року.

Результати перевірки оформлені актом №110/20-38-22-05-08/14307966 від 16.01.2015 року. (т.1 а.с.69-85).

За висновками перевірки, позивачем - ПАТ "Харківхолодмаш", порушено ст.1, п.2 ст.3, ст.4, п.6 ст.8, п.1 та п.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, в частині необхідності організації бухгалтерського обліку та складання первинних документів з врахуванням сутності господарської операції (відносин); відповідності змісту операції, що зафіксовані в документах, реальним обставинам; прийняття до обліку та виконання лише документів на операції, що не суперечать нормативно-правовим актам, не завдають шкоди державі, підписаних уповноваженими на те особами; ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності з обов'язковим врахуванням вимог, встановленими відповідними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку та п.44.1 ст.44 з п.185.1 ст.185, п.187.1ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.200, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 - ІV (із змінами і доповненнями), внаслідок чого підприємством зайво включило до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 216000,00 грн., у т.ч. за травень 2014 року у сумі 216000,00 грн.

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.02.2015 року №, яким ПАТ "Харківхолодмаш" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 324000,00 грн., з яких 216000,00 грн. - основний платіж, 108000,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції. (т. 1 а.с.68).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в актах №2741/20-38-22-01-04/14307966 від 07.08.2014 р., №3044/20-38-22-05-08/14307966 від 10.09.2014 р., №110/20-38-22-05-08/14307966 на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач у перевіреному періоді мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД" ().

Так, 04.12.2013 року між позивачем та ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД" укладено договір купівлі-продажу №04122013, відповідно до якого продавець (ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД"), зобов'язується передати у власність покупця (ПАТ "Харківхолодмаш"), а покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану, українського походження, врожаю 2013 року (товар) в порядку та умовах, передбачених договором. (т.2 а.с.17-18).

Суд відмічає, що за формою складення, змістом прав і обов'язків сторін, предметом домовленостей, суттєвими умовами, порядком виконання зобов'язань тощо, означений договір закону не суперечить, вчинений між реально існуючими суб'єктами права зі статусом юридичних осіб, не має відношення до обігу обмежених в цивільному/господарському обороті товарів (робіт, послуг), на порушення інтересів держави як учасника суспільних публічних правовідносин з справляння податків (зборів) не спрямовані.

Факт придання олії соняшникової підтверджується складеними контрагентом позивача:

- видатковими накладними №18 від 04.12.2013 р. на суму 286608,00 грн. (у т.ч. ПДВ 47768,00 грн.), №19 від 05.12.2013 р. на суму 273672,00 грн. (у т.ч. ПДВ 45612,00 грн.), №20 від 05.12.2013 р. на суму 248472,00 грн. (у т.ч. ПДВ 41412,00 грн.), №21 від 05.12.2013 р. на суму 250992,00 грн. (у т.ч. ПДВ 41832,00 грн.), №22 від 07.12.2013 р. на суму 286272,00 грн. (у т.ч. ПДВ 47712,00 грн.), №23 від 08.12.2013 р. на суму 225792,00 грн. (у т.ч. ПДВ 37632,00 грн.), №24 від 09.12.2013 р. на суму 302400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50400,00 грн.), №25 від 09.12.2013 р. на суму 232008,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38668,00 грн.), №26 від 09.12.2013 р. на суму 230832,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38472,00 грн.), №27 від 10.12.2013 р. на суму 289296,00 грн. (у т.ч. ПДВ 48216,00 грн.), №28 від 10.12.2013 р. на суму 248304,00 грн. (у т.ч. ПДВ 41384,00 грн.), №29 від 10.12.2013 р. на суму 252840,00 грн. (у т.ч. ПДВ 42140,00 грн.), №30 від 11.12.2013 р. на суму 231336,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38556,00 грн.), №31 від 12.12.2013 р. на суму 233016,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38836,00 грн.), №32 від 12.12.2013 р. на суму 244104,00 грн. (у т.ч. ПДВ 40684,00 грн.), №33 від 13.12.2013 р. на суму 334824,00 грн. (у т.ч. ПДВ 55804,00 грн.), №34 від 14.12.2013 р. на суму 350280,00 грн. (у т.ч. ПДВ 58380,00 грн.), №35 від 16.12.2013 р. на суму 304080,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50680,00 грн.), №36 від 16.12.2013 р. на суму 305088,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50848,00 грн.), №37 від 17.12.2013 р. на суму 298872,00 грн. (у т.ч. ПДВ 49812,00 грн.), №38 від 17.12.2013 р. на суму 341208,00 грн. (у т.ч. ПДВ 56868,00 грн.), №39 від 17.12.2013 р. на суму 236040,00 грн. (у т.ч. ПДВ 39340,00 грн.), №40 від 20.12.2013 р. на суму 257880,00 грн. (у т.ч. ПДВ 42980,00 грн.), №41 від 21.12.2013 р. на суму 304080,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50680,00 грн.), №42 від 21.12.2013 р. на суму 300384,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50064,00 грн.);

- рахунками на оплату №16 від 04.12.2013 р. на суму 286608,00 грн. (у т.ч. ПДВ 47768,00 грн.), №17 від 05.12.2013 р. на суму 273672,00 грн. (у т.ч. ПДВ 45612,00 грн.), №18 від 05.12.2013 р. на суму 248472,00 грн. (у т.ч. ПДВ 41412,00 грн.), №19 від 05.12.2013 р. на суму 250992,00 грн. (у т.ч. ПДВ 41832,00 грн.), №20 від 07.12.2013 р. на суму 286272,00 грн. (у т.ч. ПДВ 47712,00 грн.), №21 від 08.12.2013 р. на суму 225792,00 грн. (у т.ч. ПДВ 37632,00 грн.), №22 від 09.12.2013 р. на суму 302400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50400,00 грн.), №23 від 09.12.2013 р. на суму 232008,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38668,00 грн.), №24 від 09.12.2013 р. на суму 230832,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38472,00 грн.), №25 від 10.12.2013 р. на суму 289296,00 грн. (у т.ч. ПДВ 48216,00 грн.), №26 від 10.12.2013 р. на суму 248304,00 грн. (у т.ч. ПДВ 41384,00 грн.), №27 від 10.12.2013 р. на суму 252840,00 грн. (у т.ч. ПДВ 42140,00 грн.), №28 від 11.12.2013 р. на суму 231336,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38556,00 грн.), №29 від 12.12.2013 р. на суму 233016,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38836,00 грн.), №30 від 12.12.2013 р. на суму 244104,00 грн. (у т.ч. ПДВ 40684,00 грн.), №31 від 13.12.2013 р. на суму 334824,00 грн. (у т.ч. ПДВ 55804,00 грн.), №32 від 14.12.2013 р. на суму 350280,00 грн. (у т.ч. ПДВ 58380,00 грн.), №33 від 16.12.2013 р. на суму 304080,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50680,00 грн.), №34 від 16.12.2013 р. на суму 305088,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50848,00 грн.), №35 від 17.12.2013 р. на суму 298872,00 грн. (у т.ч. ПДВ 49812,00 грн.), №36 від 17.12.2013 р. на суму 341208,00 грн. (у т.ч. ПДВ 56868,00 грн.), №37 від 17.12.2013 р. на суму 236040,00 грн. (у т.ч. ПДВ 39340,00 грн.), №38 від від 20.12.2013 р. на суму 257880,00 грн. (у т.ч. ПДВ 42980,00 грн.), №39 від 21.12.2013 р. на суму 304080,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50680,00 грн.), №40 від 21.12.2013 р. на суму 300384,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50064,00 грн.);

- податковими накладними №2 від 04.12.2013 р. на суму 286608,00 грн. (у т.ч. ПДВ 47768,00 грн.), №3 від 05.12.2013 р. на суму 273672,00 грн. (у т.ч. ПДВ 45612,00 грн.), №4 від 05.12.2013 р. на суму 248472,00 грн. (у т.ч. ПДВ 41412,00 грн.), №5 від 05.12.2013 р. на суму 250992,00 грн. (у т.ч. ПДВ 41832,00 грн.), №7 від 07.12.2013 р. на суму 286272,00 грн. (у т.ч. ПДВ 47712,00 грн.), №8 від 08.12.2013 р. на суму 225792,00 грн. (у т.ч. ПДВ 37632,00 грн.), №9 від 09.12.2013 р. на суму 302400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50400,00 грн.), №10 від 09.12.2013 р. на суму 232008,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38668,00 грн.), №11 від 09.12.2013 р. на суму 230832,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38472,00 грн.), №13 від 10.12.2013 р. на суму 289296,00 грн. (у т.ч. ПДВ 48216,00 грн.), №14 від 10.12.2013 р. на суму 248304,00 грн. (у т.ч. ПДВ 41384,00 грн.), №16 від 10.12.2013 р. на суму 252840,00 грн. (у т.ч. ПДВ 42140,00 грн.), №17 від 11.12.2013 р. на суму 231336,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38556,00 грн.), №18 від 12.12.2013 р. на суму 233016,00 грн. (у т.ч. ПДВ 38836,00 грн.), №19 від 12.12.2013 р. на суму 244104,00 грн. (у т.ч. ПДВ 40684,00 грн.), №20 від 13.12.2013 р. на суму 334824,00 грн. (у т.ч. ПДВ 55804,00 грн.), №22 від 14.12.2013 р. на суму 350280,00 грн. (у т.ч. ПДВ 58380,00 грн.), №23 від 16.12.2013 р. на суму 304080,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50680,00 грн.), №24 від 16.12.2013 р. на суму 305088,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50848,00 грн.), №25 від 17.12.2013 р. на суму 298872,00 грн. (у т.ч. ПДВ 49812,00 грн.), №27 від 17.12.2013 р. на суму 341208,00 грн. (у т.ч. ПДВ 56868,00 грн.), №26 від 17.12.2013 р. на суму 236040,00 грн. (у т.ч. ПДВ 39340,00 грн.), №29 від від 20.12.2013 р. на суму 257880,00 грн. (у т.ч. ПДВ 42980,00 грн.), №30 від 21.12.2013 р. на суму 304080,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50680,00 грн.), №31 від 21.12.2013 р. на суму 300384,00 грн. (у т.ч. ПДВ 50064,00 грн.), (т.2 а.с.19-93);

- платіжними дорученнями №2085 від 03.01.2014 р. на суму 185505,54 грн., №2059 від 20.12.2013 р. на суму 1156881,60 грн., №2048 від 17.12.2013 р. на суму 950573,76 грн., №2042 від 12.12.2013 р. на суму 825346,00 грн., №2029 від 04.12.2013 р. на суму 231762,80 грн. (т.3 а.с.102-106);

- також товаро-транспортними накладними (т.2 а.с.94-116).

В подальшому олію соняшникову нерафіновану передано позивачем за договорами купівлі-продажу №1212/01 від 12.12.2013 р. та №0512/01 від 05.12.2013 р. Компанії Oleos Trading Limited, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: договорами купівлі-продажу №1212/01 від 12.12.2013 р., №0512/01 від 05.12.2013 р., електронними митними деклараціями МД-2№ ЕК10ДР 504010000/2014/000046, МД-2№ ЕК10ДР 504010000/2014/000047, МД-2№ ЕК10ДР 504010000/2014/000048 від 01.08.2014 р., посвідченнями якості, актами звірки поставок ті відвантажень олії рослинної, інвойсами (т.2 а.с.120-169).

Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ПАТ "Харківхолодмаш" укладено з ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД" договір постачання від 28.03.2014 р. №2803-2014, за умовами якого постачальник (ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД"), в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується передати у власність покупця (ПАТ "Харківхолодмаш") олію соняшникову нерафіновану (товар), що відповідає по якості ДСТУ 4492:2005 "Олія соняшникова нерафінована", а покупець зобов'язався прийняти товар та сплатити постачальникові його вартість. (т.3 а.с.2-5).

Суд відмічає, що за формою складення, змістом прав і обов'язків сторін, предметом домовленостей, суттєвими умовами, порядком виконання зобов'язань тощо, означений договір закону не суперечить, вчинений між реально існуючими суб'єктами права зі статусом юридичних осіб, не має відношення до обігу обмежених в цивільному/господарському обороті товарів (робіт, послуг), на порушення інтересів держави як учасника суспільних публічних правовідносин з справляння податків (зборів) не спрямовані.

Відповідно до специфікації №1 до договору поставки від 28.03.2014 р. №2803-2014, сторони домовилися про поставку покупцеві наступної партії товару - "Олія соняшникова нерафінована" кількістю 217 тонн загальною вартістю 2104900,00 грн. (у т.ч. ПДВ 350816,67 грн.). (т.3 а.с.6).

Відповідно до специфікації №2 до договору поставки від 28.03.2014 р. №2803-2014, сторони домовилися про поставку покупцеві наступної партії товару - "Олія соняшникова нерафінована" кількістю 128 тонн загальною вартістю 1382400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 230400,00 грн.). (т.3 а.с.10).

Відповідно до специфікації №3 до договору поставки від 28.03.2014 р. №2803-2014, сторони домовилися про поставку покупцеві наступної партії товару - "Олія соняшникова нерафінована" кількістю 120 тонн загальною вартістю 1296000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 216000,00 грн.). (т.3 а.с.14).

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій за правочином платник податків подав до суду складені контрагентом:

- рахунків на оплату №44 від 28.03.2014 р. на суму 2104900,00 грн. (а.с.350816,67 грн.), №48 від 29.04.2014 р. на суму 1382400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 230400,00 грн.), №51 від 27.05.2014 р. на суму 1296000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 216000,00 грн.), (т.3 а.с.7, 11, 15);

- видаткових накладних №47 від 28.03.2014 р. на суму 2104900,00 грн. (у т.ч. ПДВ 350816,67 грн.), №56 від 29.04.2014 р. на суму 1382400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 230400,00 грн.), №61 від 30.05.2014 р. на суму 1296000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 216000,00 грн.) (т.3 а.с.8, 12, 16);

- податкових накладних №38 від 28.03.2014 р. на суму 2104900,00 грн. (у т.ч. ПДВ 350816,67 грн.), №8 від 29.04.2014 р. на суму 1382400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 230400,00 грн.), №2 від 30.05.2014 р. на суму 1296000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 216000,00 грн.) (т.3 а.с.9, 13, 17);

- посвідчення про якість №070314/2 від 07.03.2014 р., №070314/3 від 07.03.2016 р., №070314 від 07.03.2014 р.№070314/1 від 07.03.2014 р.; (т.3 а.с.79-82);

- платіжними дорученнями №34 від 03.12.2014 р. на суму 35000,00 грн., №35 від 09.12.2014 р. на суму 15000,00 грн., №49 від 09.01.2015 р. на суму 30000,00 грн., №76 від 06.02.2015 р. на суму 20000,00 грн.№47 від 06.01.2015 р. на суму 39100,00 грн., №48 від 08.01.2015 р. на суму 30000,00 грн., №1018 від 03.12.2014 р. на суму 5000,00 грн., №999 від 27.11.2014 р. на суму 50000,00 грн.№869 від 04.08.2014 р. на суму 30000,00 грн., №763 від 22.04.2014 р. на суму 30000,00 грн., №761 від 11.04.2014 р. на суму 2600,00 грн., №755 від 02.04.2014 р. на суму 84000,00 грн. (т.3 а.с.83-94).

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд не вбачає недоліків у їх складанні як-то: дефектів форми, змісту або походження тощо, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак, оглянуті документи здатні призвести до зміни в структурі і стані активів платника податків - сторони правочину, у зв'язку з цим сприймаються судом як належні та допустимі в розумінні ст.70 КАС України докази реальності вчинення господарських операцій.

Фактичних даних, які б засвідчували наявність у платника податків наміру набути у спірних правовідносинах безпідставну податкову вигоду, суд в ході розгляду справи не виявив.

Добутими доказами підтверджується факт вибуття з власності суб'єкта права-платника податків коштів в оплату вартості придбаних товарів (робіт, послуг), факт юридичної непов'язаності сторін правочину, факт відсутності у сторін правочину спільних економічних інтересів, що в сукупності підтверджує звичайність умов ведення господарської діяльності.

Окрім того, відповідачем а ні в актах перевірки, а ні під час розгляду справи не ставиться під сумнів факт наявності товарів, придбаних ПАТ "Харківхолодмаш" у його контрагентів. Податкові зобов'язання, що сплачені позивачем у визначений період у зв'язку з реалізацією готової продукції зараховані і порушень саме в згаданих питаннях не встановлено. Разом з цим, відповідач стверджує, що господарські операції по придбанню товару фактично не відбувалися.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що зберігання придбаного ПАТ "Харківхолодмаш" товару здійснювалося на підставі договору зберігання №28/03/14-01, укладеного між позивачем та ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД". (т.3 а.с.18-19).

Так, згідно п.1.1 вищевказаного договору, поклажодавець (ПАТ "Харківхолодмаш") передає зберігачу (ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД"), а зберігач приймає на відповідне зберігання 28 березня 2014 року по 30 квітня 2014 року включно та зобов'язується повернути поклажодавцеві у схоронності майно, перелік якого зазначений в акті здачі-приймання, який є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно п.2.1.6 договору №28/03/14-01 від 28.03.2014 р. зберігач зобов'язаний зберігати майно в окремому приміщенні (складі), що знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Золочівська, буд.1.

Листами директора ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД" №28/01 від 28.04.2014 р., №01/28/04 від 28.04.2014 р., №01/29/04 від 29.04.2014 р. повідомлено генерального директора ПАТ "Харківхолодмаш" про зміну адреси зберігання майна за договором відповідального зберігання №28/03/14-01 від 28.03.2014 р., у зв'язку з закінченням договору оренди складу та запрошено представника підприємства для контролю перевезення товару на інший склад, що знаходиться за адресою: Харківська обл, Великобурлуцький р-н, с.Вільхуватка, вул. Кооперативна, буд.65. (т.3 а.с.24-26).

У зв'язку зі зміною місця зберігання товару, сторони уклали додаткову угоду №1 від 29.04.2014 р. до договору відповідального зберігання №28/03/14-01 від 28 березня 2014 року, якою внесли в договір наступні зміни:

"п.2.1.6. Зберігач зобов'язаний зберігати майно в окремому приміщенні (складі), що знаходиться за адресою: Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с.Вільхуватка, вул. Кооперативна, буд.65.

п.2.2.1. поклажодавець передає майно зберігачу за адресою: Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с.Вільхуватка, вул. Кооперативна, буд.65. починаючи з 01 травня 2014 року"

2. Ця угода набуває чинності (є укладеним) з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2014 року, але в будь-якому разі до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов'язань за цим договором. (т.3 а.с.20).

Факт надходження товару на склад зберігача підтверджується актами здачі-приймання майна до договору відповідального зберігання №28/03/14-01 від 28.03.2014 р. та актами повернення майна до договору відповідального зберігання №28/03/14-01 від 28.03.2014 р. (т.3 а.с.21-23, 27-41, т.3 а.с.65) та рахунком на оплату №55 від 30.06.20114 р. на суму 192,84 грн. (у т.ч. ПДВ 32,14 грн.), (т.3 а.с.66), податковою накладною №15 від 30.06.2014 р. на суму 192,84 грн. (у т.ч. ПДВ 32,4 грн.) (т.3 а.с.67).

Суд відхиляє доводи податкової інспекції про те, що зберігання товару в травні 2014 року не обумовлено наявними договорами, оскільки, дані висновки податкової інспекції не підтверджуються наявними доказами у справі.

Перевезення товару здійснювалося на підставі договору №12/05/2014-ХМ транспортного експедирування від 12.05.2014 року, укладеного між ПАТ "Харківхолодмаш" (замовник) та ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД" (експедитор).

Згідно даного договору замовник замовляє, а експедитор надає послуги з організації і виконання перевезень автомобільним транспортом у міських. міжміських і міжнародних сполученнях. Експедитор за дорученням і за рахунок замовників укладає договори на придбання транспортних та/або допоміжних транспортних (зокрема, експедиційних) послуг у третіх осіб (виконавців), з метою надання транспортних та допоміжних послуг. (т.3 а.с.42-45).

На підтвердження реальності вчинення господарських операцій по перевезенню товару позивачем надано суду - заявки на перевезення по договору №12/05/2014-ХМ транспортного експедирування №1 від 25.06.2014 р., №2 від 27.06.2014 р., №3 від 27.06.2014 р., №4 від 01.07.2014 р., №5 від 03.07.2014 р., №6 від 04.07.2014 р., №52 від 04.07.2014 р. (т.3 а.с.46-52), товаро-транспортні накладні (т.3 а.с.53-64).

Відносно викладених в акті перевірки обставин господарської діяльності контрагента позивача - ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД", які викладені в актах перевірки ДПІ у Московському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 23.09.2014 р. №3020/20-34-22-01-05/38385065 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за травень 2014 року", акті від 23.05.2014 р. №1711/20-34-22-01-05/38385065, від 20.06.2014 р. №2168/20-34-22-01-05/38385065, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України, а діяння по відображенню в документах обов'язкової податкової звітності, тобто в офіційних документах завідомо недостовірних відомостей, є об'єктивною стороною злочину, передбаченого ст.366 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст.207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Між тим, у ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним суб'єктом владних повноважень до суду також не подано.

Окрім того, в силу приписів статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України, одного лише висновку органу державної податкової служби про нікчемність вчиненого платником податків правочину або про нереальність здійсненої платником податків господарської операції є недостатньо для судження іншого податкового органу про вчинення контрагентом такого платника порушення закону, оскільки податкові органи не наділені законодавцем виключною прерогативою на визнання правочинів такими, що суперечать закону.

Слушність наведеного висновку окружного адміністративного суду підтверджується правозастосовчою практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22.01.2009р. у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також правозастосовчою практикою Верховного Суду України (постанова від 09.09.2008р. у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі №21-573во10, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), врахування якої при відправленні правосуддя є обов'язковим в силу приписів ст.244-2 КАС України.

Однак, як зазначалось вище, обов'язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податків. При цьому, такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. відповідальність стосується кожного окремого платника податків і не може поширюватись на третіх осіб, у т.ч. на його контрагентів.

Окремо суд зазначає, що в силу приписів ч.4 ст.70 КАС України, Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (затверджено постановою КМУ від 27.12.2010р. №1232; далі за текстом - Порядок №1232), а також Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (затверджено наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2011р. за №34/18772; далі за текстом - Порядок №984) отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону.

Вирішуючи спір по суті, суд також зазначає, що правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені в ст. 198 Податкового кодексу України.

Так, згідно п.п. 198.1., 198.2 вищеназваної статті право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 п. 198 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Встановлені судом фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення господарських операції між позивачем та його контрагентами, а також правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат та податкового кредиту суми витрат на оплату вартості отриманих товарів (робіт, послуг), відповідно до первинних документів та за податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

За таких обставин, слід дійти висновку, що судження податкового органу про неправомірність формування податкового кредиту та завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ внаслідок чого занижено суми зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у перевіреному періоді не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності мотивів для винесення спірних податкових повідомлень - рішень, що зумовлює висновок про необґрунтованість визначення платнику податків додаткових податкових зобов'язань і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів публіічного акціонерного товариства "Харківхолодмаш".

За таких підстав, позов слід задовольнити.

Судові витрати слід розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71 ,158, 159, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Харківхолодмаш" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування рішення повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 28.08.2014 р., № від 29.09.2014 р. та № від 03.02.2015 р.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Харківхолодмаш" (місцезнаходження: 61035, м.Харків, вул. Плеханівська, 117, код ЄДРПОУ - 14307966) судовий збір у розмірі 43694 (сорок три тисячі шістсот дев'яносто чотири) грн. 94 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (місцезнаходження: 61001, м.Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд.17, ).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 17 травня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.