Справа № 588/444/16-а
Суддя: Маслов В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді - Маслова В.В. з участю секретаря Ноздріної В.О., позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Бабич Л.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тростянець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

14 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії посилаючись на те, що в серпні 2007 року вона виїхала з України на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки. В Україні у неї залишається нерухоме майно, а саме: домогосподарство, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Сумська область. Оскільки вона має загальний стаж роботи 33 роки та досягла 59 річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 вона особисто звернулася до УПФ України в Тростянецькому районі Сумської області з заявою про призначення пенсії за віком та надала всі належні для цього документи відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області листом №556/01-15 від 23 лютого 2016 року відмовило їй у призначенні пенсії, у зв'язку з ненаданням документів, передбачених вказаним Порядком, які б вказували на зареєстроване або фактичне місця проживання. Не погоджуючись із цим, позивачка звернулась до суду з позовом та просила суд: 1) визнати протиправними дії та рішення управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком; 2) Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області призначити та виплачувати їй пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка в судове засідання з'явилась, позов підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечував, зазначаючи про те, що позивачка звернувшись ІНФОРМАЦІЯ_1 до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області із заявою про призначення пенсії за віком не надала всіх необхідних документів, які передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року за № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, у зв'язку із чим їй і було відмовлено у призначенні пенсії. Зокрема, позивачка не надала до пенсійного органу паспорт громадянина України натомість надавши закордонний паспорт, окрім того не надала документів, що посвідчують її зареєстроване місце проживання на території України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що в серпні 2007 року позивачка ОСОБА_1 знялась з реєстрації за місцем проживання у м. Тростянець Сумської області та виїхала на постійне місце проживання до м. Філадельфія Сполучених Штатів Америки, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон. (а.с. 8-11)

Згідно акту обстеження місця проживання від 17 листопада 2015 року складеного працівниками Тростянецької міської ради Сумської області ОСОБА_1 на час приїзду в Україну проживає у будинку за адресою АДРЕСА_1, частина якого належить їй на праві власності згідно договору дарування від 02 вересня 1997 року. (а.с.17-18)

По досягненню пенсійного віку, позивачка 16.11.2015 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області із заявою про призначення пенсії за віком, надавши копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, акт обстеження місця проживання від 17 листопада 2015 року та інші документи, необхідні для призначення пенсії.(а.с.29)

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області від 23 лютого 2016 року № 14 в призначенні пенсії позивачці було відмовлено через відсутність передбачених законодавством документів щодо підтвердження місця проживання (реєстрації) на території України та паспорта громадянина України.

Відмовляючи у призначенні пенсії управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області виходило з того, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон не підтверджує громадянство України та не містить відомостей про місце проживання (реєстрації) позивача, а інших документів, що підтверджували б місце проживання (реєстрації) ОСОБА_1 не надала.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Більш детально організаційно-правові засади запобігання та протидії дискримінації з метою забезпечення рівних можливостей щодо реалізації прав і свобод людини та громадянина врегульовано Законом України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні»

Частиною третьою статті 25 Конституції України передбачено, що Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Водночас, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частиною 3 статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Слід також зазначити, що Конституційний Суд України в рішенні від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 визнав такими, що не відповідають Конституції України(неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання (перебування) за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір.

Зокрема, в пункті 3.3 цього рішення зазначено, що оспорюваними нормами Закону конституційне право на соціальний захист поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

При цьому Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору.

Таким чином, слід дійти висновку, що кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Отже, позивачка, як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися всіма своїми конституційними правами, у тому числі, і правом на пенсійне забезпечення, а тому за відсутності законодавчих перешкод для призначення пенсії відповідач зобов'язаний призначити та здійснювати виплату пенсії позивачу.

Крім того, не є перешкодою для призначення пенсії і та обставина, що позивачка під час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії не надання відповідачу паспорт громадянина України, а натомість пред'явила паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Так, Пунктом 16 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особа, яка звертається за пенсією, повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Наведене положення законодавства свідчить про відсутність прямої вимоги до особи, яка звертається з заявою про призначення пенсії щодо надання виключно паспорту громадянина України.

Натомість це положення законодавства передбачає необхідність надання документу, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік.

Відповідно до п. 1 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 року № 152, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт для виїзду за кордон) є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на ім'я якої він оформлений, за кордоном і дає такій особі право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року №2235-111, громадянство України - це правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках.

Статтею 2 цього Закону встановлено, що законодавство України про громадянство ґрунтується на принципах рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України, збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Також у ст. 5 цього Закону закріплено, що документами, які підтверджують громадянство України є: 1) паспорт громадянина України; 2) свідоцтво про належність до громадянства України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 4) тимчасове посвідчення громадянина України; 5) проїзний документ дитини; 6) дипломатичний паспорт; 7)службовий паспорт; 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу; 10) посвідчення особи на повернення в Україну.

Наведені положення законодавства свідчать про те, що відповідач під час прийняття рішення про призначення пенсії мав можливість на підставі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, який було надано позивачем, встановити необхідні для прийняття рішення про призначення пенсії дані, зокрема про особу, яка звернулась за призначенням пенсії, її громадянство, місце проживання (реєстрації) та вік.

Відповідно, рішення управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області від 23 лютого 2016 року № 14 про відмову в призначенні пенсії за віком через відсутність підтвердження місця проживання (реєстрації) позивача та не надання паспорта громадянина України, є неправомірним та підлягає скасуванню.

Щодо зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком, ця вимога є передчасною з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Статтею 26 цього Закону передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Таким чином, право на пенсію виникає за умови досягнення пенсійного віку та наявності відповідно страхового стажу, який в силу частини другої статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Крім того, для призначення пенсії спеціалісти Пенсійного фонду мають визначити заробітну плату (дохід) пенсіонера, зокрема, на підставі довідок про нараховану заробітну плату, що підлягають перевірці первинними документами.

За приписами частини п'ятої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і пунктів 39, 43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня надходження документів про призначення пенсії приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

У даному випадку, оскільки за поданою позивачем заявою про призначення пенсії відповідач відповідного рішення по суті не прийняв, то суд не має підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Разом із тим, слід зобов'язати відповідача розглянути цю заяву з урахуванням наведених вище положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду відповідають судовій практиці Вищого адміністративного суду України, відображеній в ухвалах від 3 грудня 2014 року по справі №106/1253/13-а(2а-106/62/13) та 06 листопада 2014 року по справі № 316/802/14-а (2а/316/44/14).

У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до положень ст. 94 КАС України слід стягнути 275,60 грн. сплачених як судовий збір.

Керуючись ст.ст. 69-71, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області №14 від 23 лютого 2016 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області розглянути подану ОСОБА_1 заяву від ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком з прийняттям відповідного рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 275,60 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом 10 днів з моменту її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. В. Маслов