Справа № 826/27045/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 травня 2016 року № 826/27045/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича
про зобов'язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1.) з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (надалі - відповідач або Уповноважена особа Фонду Кадиров В.В.), в якому просить зобов'язати Уповноважену особу Фонду Кадиров В.В. включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» кредиторські вимоги ОСОБА_1 за заборгованістю, що виникли на підставі не виплат по договорам депозитних вкладів.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 13.11.2015 вона звернулася до центрального офісу АТ «Дельта Банк» з письмовою вимогою про визнання її кредитором банку. Однак у відповідь отримала лист-відмову від 16.11.2015 № 05-3174989, де вказано про відсутність правових підстав для задоволення та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку заявлених нею кредиторських вимог. При прийнятті вказаного рішення банком в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. не були взяті до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 та медичні довідки, згідно яких вона пропустила місячний строк для пред'явлення кредиторськиз вимог до банку з поважних причин.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову, посилаючись на доводи, що викладені у письмових запереченнях від 04.01.2016. В тексті своїх заперечень Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. зазначив, що у встановлений законом строку (а саме в період з 08.10.2015 по 09.11.2015) позивач не скористався своїм правом та не звернувся до АТ «Дельта Банк» з вимогою про включення його до реєстру кредиторів. На думку відповідача позивач мав можливість ознайомитися з інформацією про ліквідацію банку, що була розміщена 05.10.2015 на офіційному сайті Фонду та 08.10.2015 надрукована в газеті «Голос України». У зв'язку з цим, відповідач вважає наведені позивачем причини пропуску строку на звернення з кредиторськими вимогами до банку неповажними та документально необґрунтованими. Крім того, відповідач зауважив, що складання реєстру акцептованих вимог (внесення змін до нього) та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів є виключними (дискреційними) повноваженнями Фонду гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку, а затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів є виключним (дискреційним) повноваженням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В судовому засіданні 12.01.2016 за участю позивача та представників відповідача суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши думки позивача та представників відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

На підставі постанови правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення за № 51 про запровадження з 03.03.2015 по 02.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 № 71 тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно.

За рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» продовження до 02.10.2015 включно.

Постановою правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

На виконання даної постанови Національного банку України від 02.10.2015 № 664 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації цього Банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування з делегуванням їй всіх повноважень ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначених ст.ст. 37, 38, 51, ч. 1 та 2 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Публікація відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбулася 08.10.2015 в газеті «Голос України» № 187 (6191), про що також було зазначено на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (www.fg.gov.ua).

13.11.2015 ОСОБА_1 подала до центрального офісу ПАТ «Дельта Банк» письмову вимогу встановленого зразка про визнання її кредитором банку за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між нею та ПАТ «Дельта Банк», та за іншими видами заборгованості, у сумі всіх належних їй коштів. Крім того, в цій заяві позивач просила визнати її кредитором банку за заборгованістю, що виникла на підставі невиплаченого їй залишку по договорах депозитного вкладу понад суми гарантовані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, включаючи нараховані відсотки по них.

В той же день ОСОБА_1 звернулася до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. з письмовою заявою від 13.11.2015 щодо включення її до переліку кредиторів АТ «Дельта Банк» за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між нею та банком, та за іншими видами заборгованості, у сумі всіх належних їй коштів, з урахуванням того, що в період з 06.11.2015 по 09.11.2015 вона знаходилася у тяжкому клінічному стані здоров'я (гіпертонічний криз з відповідними похідними наслідками), що засвідчується медичними документами та виписками з медичної картки.

Листом від 16.11.2015 № 05-3174989 ПАТ «Дельта Банк», в особі начальника відділу забезпечення клієнтської підтримки Сичевської Ю.К., повідомив позивача про те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитори банку мали можливість заявити свої вимоги до банку в період з 08.10.2015 по 09.11.2015. З урахуванням положень ч. 1 і 8 ст. 49 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» банк дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення та включення до реєстру акцептованих вомиг кредиторів банку кредиторських вимог ОСОБА_1

Не погоджуючись за такою відповіддю відповідача, та вважаючи свої права і законні інтереси порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23.02.2012 № 4452-VI (надалі - Закон № 4452-VI)

За змістом ст. 3 цього Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Частинами 1 і 2 ст. 4 Закону № 4452-VI також закріплено, що основним завданням Фонду, зокрема, є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому Законом № 4452-VI, зокрема, здійснює такі функції як: вжиття заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частинами 1 і 2 ст. 26 цього Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Крім того, нормою ч. 5 ст. 26 Закону № 4452-VI передбачено, що відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Механізм визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в межах гарантованої Фондом суми коштів (200 тис. грн.) передбачений ст. 27 Закону № 4452-VI, згідно із якою уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Впродовж трьох робочих днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, згідно з ч. 17 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджений Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 «Про затвердження Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Зі змісту позову вбачається, а позивач в судовому засіданні не заперечував, що заявлені позовні вимоги стосуються права ОСОБА_1 на звернення з кредиторськими вимогами до банку поза межами гарантованої Фондом суми коштів у розмірі 200 тис. грн.

Порядок повернення вкладникам сум коштів, що в силу закону не гарантуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у зв'язку з ліквідацією банку врегульований нормами ст. 45 Закону № 4452-VI.

Частинами 2, 3 і 5 ст. 45 цього Закону визначено, що Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; 4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно з положеннями ст. 48 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Уповноважена особа Фонду може здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та/або нормативно-правовими актами Фонду, які є необхідними для завершення процедури ліквідації банку.

За приписами ч. 1 ст. 49 Закону № 4452-VI встановлено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Надалі протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (ч. 2 ст. 49 цього Закону).

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 49 зазначеного Закону).

Таким чином, наведеними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» регламентовано чіткий порядок звернення кредиторів із майновими (грошовими) вимогами щодо відшкодування коштів в частині перевищення гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми 200 тис. грн. у зв'язку з ліквідацією банку.

При цьому, системний аналіз положень цього Закону дає підстави стверджувати про те, що порушення кредитором установленого законодавством тридцятиденного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів (в тому числі за вкладами) виключає наявність правових підстав для їх прийняття уповноваженою особою Фонду за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку (аналогічна правова позиція наведена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014 № К/800/16114/14, від 27.05.2015 № К/800/252/15 і від 25.06.2015 № К/80065105/14).

Відповідно п. 12.13 гл. 12 розд. VI Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860), протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Нормою ч. 1 ст. 52 Закону № 4452-VI передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються Уповноваженою особою у 4 чергу на задоволення вимог вкладників фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Як зазначає в своїх письмових запереченнях відповідач та не заперечує позивач, ОСОБА_1 не скористалася своїм правом та не звернувся до ПАТ «Дельта Банк» у тридцяти денний строк (тобто впродовж періоду з 08.10.2015 по 09.11.2015) з метою включення її до реєстру кредиторів та подальшого задоволення грошових вимог, як це передбачає процедура, визначена ст. 45 Законом № 4452-VI.

В судовому засіданні 12.01.2016 ОСОБА_1 пояснила, що вона була обізнана щодо ситуації, що виникла у банку, однак через хворобу своєї дитини ОСОБА_4 та спричинене внаслідок цього раптове погіршення стану власного зодоров'я (гіпертонічний криз) вона фізично не мала можливості своєчасно звернутися до ПАТ «Дельта Банк» з відповідною заявою про визнання її кредитором цього банку. Натомість, 12.11.2015 вона спочатку звернулася з усною заявою до відділення ПАТ «Дельта Банк» у Дніпровському районі м. Києва, звідки її перенаправили до центрального офісу банку. 13.11.2015 вона подала до банку письмову заяву про визнання її кредитором банку та подала на ім'я Уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. документально обґрунтовані письмові пояснення щодо причин пропуску законодавчо встановленого строку для звернення з кредиторськими вимогами до банку.

На підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення з кредиторськими вимогами позивач надала суду такі копії документів:

- довідки Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва, де зафіксована інформація про виклик лікаря о 9 год. 02.11.2015 до пацієнта ОСОБА_4. За результатами огляду встановлений діагноз вітрянна віспа, з подальшою відмовою від госпіталізації;

- довідки КНП «ЦПМСД «Русанівка» № 1097 від 23.11.2015, виданої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про звільнення її від занять в навчальному закладі впродовж періодів з 23.11.2015 по 27.11.2015 та з 28.11.2015 по 30.11.2015;

- довідки лікаря КНП «ЦПМСД «Русанівка» ОСОБА_5 від 09.11.2015, виданої ОСОБА_1 про те, що остання в період з 06.11.2015 по 09.11.2015 перебувала на лікуванні з діагнозом гіпертонічний криз;

- виписки з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1, запис в якій вчинено за 06.11.2015.

Документальні докази, що засвідчують тяжкий фізичний стан ОСОБА_1 та/або її дитини в період з 08.10.2015 по 01.11.2015 (в тому числі факт перебування обох на карантині), відсутності ОСОБА_6 в країні, тощо, позивач до суду не надав.

За результатами дослідження наданих позивачем документів суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних доказів, що підтверджують поважність причин пропуску ОСОБА_1 тридцяти денного строку для звернення з кредиторськими вимогами до банку з дня опублікування оголошення в газеті «Голос України» (граничний термін звернення 09.11.2015).

Крім того, встановлений в ч. 1 ст. 49 Закону № 4452-VI 30-денний строк на заявлення вимог кредитора є присічним та згідно чинного законодавства України не передбачено його поновлення чи продовження.

З огляду на вищенаведене та з урахуванням наявних у справі матеріалів, суд дійшов висновку, що позивач був повідомлений у встановленому законом порядку та мав можливість звернутися з заявою про включення його до списку акцептованих кредиторів, однак в установлений Законом термін до банку чи уповноваженої особи Фонду не звернуся, а тому у уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадироава В.В. не було підстав для включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку в силу ч. 8 ст. 49 Закону № 4452-VI .

Таким чином, враховуючи відсутність підстав для включення майнових вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк», ознаки протиправних дій та/або бездіяльності відповідача відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами та третіми особами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін і третіх осіб стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.О. Іщук