Справа № 826/19182/14
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Київ К/800/22844/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргуФізичної особи - підприємця ОСОБА_4
на постановуОкружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2015 року
та ухвалуКиївського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року
у справі№826/19182/14
за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_4
до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Деснянського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправними дій та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_4) звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі по тексту - відповідач 1, ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) та Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Деснянського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач 2, Відділ державної реєстрації), в якому просив визнати незаконними дії відповідача 1 про призначенню та проведенню позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4, який припинив свою діяльність, а також визнати незаконним та скасувати наказ №80 від 20 листопада 2014 року про призначення перевірки.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року і постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач письмових заперечень на касаційну скаргу не надав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач здійснював підприємницьку діяльність на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, виданої Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією 28 серпня 2013 pоку, номер запису про державну реєстрацію 0033759. Реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1.

На податковому обліку позивач перебував у ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з 29 серпня 2013 року.

28 серпня 2014 року ФОП ОСОБА_4 до відповідача 2 було заповнено та подано реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» Відділом державної реєстрації 28 серпня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 за №2033759.

У зв'язку з внесенням відповідного запису на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», 20 листопада 2014 року в.о. начальника ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві підписано наказ №80 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про правомірність наказу та дій податкового органу щодо проведення перевірки позивача.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців врегульована розділом IV Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року №755-IV з наступними мінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України №755-IV).

Частиною 1 статті 46 названого Закону закріплено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться, зокрема, у разі прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності.

Для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, відповідно до частини 1 статті 47 Закону України №755-IV, фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням.

Частиною 6 статті 47 Закону України №755-IV закріплено, що державний реєстратор, за відсутності підстав для залишення реєстраційної картки на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням без розгляду, зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження цього документа внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та в той же день видати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) їй повідомлення про внесення такого запису.

Тим часом, відповідно до приписів преамбули названого Закону, він регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до підпунктів 191.1.1, 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 ПК України до функцій контролюючих органів, якими є податкові органи зокрема, віднесено здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, а також контролю своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Статтею 62 ПК України закріплено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу.

Підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів щодо правомірності виданого податковим органом наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки позивача.

Посилання позивача на внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням на обґрунтування відсутності у відповідача підстав для видання наказу про проведення перевірки та вчинення дій щодо проведення такої перевірки, колегія суддів вважає помилковим.

Відповідно до підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 ПК України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Аналогічна норма закріплена у підпункті 4 пункту 11.32 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за №1562/20300 у редакції, на час виникнення спірних правовідносин.

Підпунктом 5 названого пункту також закріплено, що особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Отже проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є підставою для зняття з обліку такої фізичної особи як платника податків, однак не безумовною.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210, 214, 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі №826/19182/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна