Справа № 10/348 
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в роз'ясненні судового рішення

25 травня 2016 року м. Київ № 10/348

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2008 в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Управління Служби безпеки України в місті Києві
пропроведення перерахунку призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Управління Служби безпеки України в місті Києві, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати протиправним нарахування йому пенсії за вислугу років фінансовим відділом Управління Служби безпеки України у місті Києві (далі Управління СБУ) з 15 листопада 2006 року у розмірі 1 058,49 грн., з урахуванням суми додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 1 269,60 грн.; визнати недійсним розмір призначеної йому Управлінням СБУ пенсії за вислугу років у розмірі 1 058,49 грн.; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у встановлені порядок та строк, провести перерахунок пенсії за вислугу років з 15 листопада 2006 року з суми грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням у розмірі 3 308,43 грн., враховуючи відповідні розміри окладів за посадою, військовим званням, процентної надбавки за вислугу років і суму в розмірі 3 021,43 грн., щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, згідно з грошовим атестатом позивача серії НОМЕР_1 у відповідності із вимогами ч.3 ст.43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ) в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" від 04.04.2006р. №3591-15; забезпечити початок та подальші виплати розміру даної перерахованої пенсії і виплату суми різниці між попереднім і перерахованим розміром пенсії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2008 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Управління СБУ щодо нарахування пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" без урахування розміру грошового забезпечення за посадою, в тому числі отримуваної ним щомісячної надбавки (доплати), встановленої особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі (п.2 резолютивної частини судового рішення);

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести, починаючи з 15 листопада 2006 року, перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 43 зазначеного Закону з урахуванням розміру грошового забезпечення, враховуючи оклад за посадою, в тому числі отримуваних ним щомісячних надбавок (доплат), встановлених особам, які мали право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і були залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі (п.3 резолютивної частини судового рішення);

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період із 15 листопада 2006 року до дати здійснення перерахунку (п.4 резолютивної частини судового рішення);

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (п.5 резолютивної частини судового рішення).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2009 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині задоволених позовних вимог, в цій частині прийнято нову, якою відмовлено у задоволенні позову; в іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2011 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2009 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 16 січня 2012 року постанову Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2011 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2012 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2009 року змінено, залишена без змін постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2008 року.

11 квітня 2016 року ОСОБА_1 через канцелярію подано заяву про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2008 в адміністративній справі 10-348, зокрема, роз'яснення пункту 4 резолютивної частини вказаної постанови.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2016 заяву ОСОБА_1 передано на розгляд судді Мазур А.С.

В обґрунтування поданої заяви, позивач зазначив, що прийнята судом постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2008 року по справі №10/348 є незрозумілою для позивача в частині зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період із 15 листопада 2006 року до дати здійснення перерахунку.

Як вказує заявник, дане питання має для нього важливе значення, оскільки впливає на можливість подальшого застосування ним способів захисту порушених прав.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви, зазначивши, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2008 року виконана останнім в межах покладених на нього зобов'язань, а тому підстави для роз'яснення відсутні.

Сторони у справі у судове засідання не прибули, тоді як у встановленому порядку повідомлені про час, дату та місце судового засідання з розгляду вказаного питання.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалась.

Вивчивши заяву про роз'яснення судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підстави та порядок роз'яснення судових рішень в адміністративному судочинстві встановлені статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частин 1 та 2 вказаної статті, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Вказана норма процесуального права передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Також роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. При цьому незрозумілість мотивації судового рішення не може бути метою роз'яснення судового рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд не бере до уваги тверджень представника відповідача щодо виконання останнім постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2008 року, оскільки не надано жодного доказу на підтвердження зазначеного.

Заявник зазначає, що в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2008 року №10/348 не визначено чи підлягає пенсія за вислугу років, основний розмір якої з дати її призначення дорівнює 2022,97 грн. обов'язковій щомісячній виплаті після кінцевого здійснення відповідачем перерахунку пенсії на виконання судового рішення.

Як зазначено у п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" за правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

В даному випадку, розглянувши заяву позивача з урахуванням наведених вище норм та предмету спору, суд вважає, що п.4 резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від21.04.2008 року є чітким за змістом, ясним та зрозумілим.

Разом з тим, щодо посилань позивача на незрозумілість моменту, чи підлягає пенсія за вислугу років, основний розмір якої з дати її призначення дорівнює 2022,97 грн. обов'язковій щомісячній виплаті після кінцевого здійснення відповідачем перерахунку пенсії на виконання судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити, що з п.4 резолютивної частини рішення чітко вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зобов'язано виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період із 15 листопада 2006 року до дати здійснення перерахунку.

Призначення і виплата пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262), зазначеним у ст. 1 2 Закону № 2262, здійснюються органами Пенсійного фонду України (ст. 10 Закону № 2262).

Відтак, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2008 року є зрозумілою, а роз'яснення рішення саме згідно заявленого питання призведе до зміни змісту судового рішення, що заборонено ч. 1 ст. 170 КАС України.

Таким чином, позивачем суду не доведено те, що п.4 резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2008 року є незрозумілим, у зв'язку з чим, відсутні правові підстави для задоволення заяви про роз'яснення судового рішення, яке є зрозумілим за змістом і не викликає неоднозначного тлумачення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 160, 165, 170 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення відмовити.

Копії ухвали надіслати особам, що беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя А.С. Мазур