Справа № 804/1979/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 р. Справа № 804/1979/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовомПублічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -
Представник позивачанадав в судове засідання клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача надав в судове засідання клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в поданих раніше письмових запереченнях зазначив, що враховуючи результати перевірки, виявлені невідповідності та неповнота наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень частини третьої статті 53 Митного Кодексу України (далі МК України), не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані позивачем, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, у відповідача відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості №110010000/2015/600492/1 від 08.10.2015.
Таким чином, відповідач вважає, що посадові особи Дніпропетровської митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого ПАТ «ДМКім.Ф.Е. Дзержинського»товару та оформленні картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з частиною 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.10.2015позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення товару: «концентрат залізорудний агломераційний». Даний товар надійшов на адресу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015р. №15-0835-12, укладеного між ТОВ «Русскаягорно-металлургическаякомпания» та позивачем та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації №110010000/2015/007218. Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ1 за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МКУкраїни, а саме 2 373,24RUза тону.
Відповідно статті 54 МКУкраїни, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 МКУкраїни.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Відповідно до статті 33 МКУкраїни, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Так, за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.
За митною декларацією №110010000/2015/007218 при візуальному контролі документів до МД виявлено певні ознаки ризиковості операції, що визначені наступними індикаторами ризиків:105-2 «можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості. Звернути увагу на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках передбачених частинами третьою четвертою ст.53 МК, здійснити запит додаткових документів. У випадках передбачених частиною шостою ст.54 МК, прийняти рішення про коригування митної вартості Товар №1. Витребувати у декларанта заявлені у гр..44 митної декларації документи, що підтверджують митну вартість товарів.».
Згідно листа ДМС України №4/09-005-ЕП від 02.01.2002митницями отримано обовязкове для виконання Положення про уніфікований порядок проставляння органами держав-учасниць СНД на транспортних та комерційних документах печаток та штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн.Відповідно до пункту 6 Положення у випадках ввезення товарів з однієї країни СНД на митну територію іншої, відсутність на транспортних та комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до пункту 4.1 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12 та додатком до цього контракту від 03.09.2015 № 9, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.
Так, відповідно до Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104.
Декларантом позивача контракт від 29.04.2015 № 15-0835-12 в гр. 44 МД 08.10.2015 № 110010000/2015/007218 задекларовано під кодом4100.
Судом встановлено, що продавцем товару відповідно до контракту №15-0835-12 від 29.04.2015 є ТОВ «Русскаягорно-металлургическаякомпания», відправником товару, відповідно до гр. 2 МД № 110010000/2015/007218 є ВАТ «Стойленский ГОК».
З матеріалів справи вбачається, що договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ «ДМКД»не надано.
Відповідно до зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні2367,19руб.РФ/т при вмісті Fе 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fе, надбавка або знижка до базової ціни складає 30,25руб.РФ/т за1%Fе долі в пропорції.
Позивачем до митного оформлення надані інвойси контрактоутримувача:
При цьому вміст Fe в рахунках не зазначений та підтверджений наданими сертифікатами якості.
Зазначені рахунок-фактура виставлені ТОВ «Русскаягорно-металургическая компанія» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 №15-0835-12, додатку №9 від 03.09.2015 на умовах поставки DAP ст. Соловей/Тополі.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем до документів митного оформлення надано рахунки-фактури від виробника товару - ВАТ «Стойленский ГОК»: від 30.09.2015 б/н, що виставлені в рамках контракту № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 31.08.2015 № 10.
Судом встановлено, що контракт № 15-04-29, та додаток №10від 31.08.2015 до митного оформлення позивачем не надано.
Рахунки продавця та виробника товару ідентифікуються між собоюлише за вагою, при цьому ціна товару в рахунках продавця зазначена в залежності від вмістуFе та відрізняється від ціни, зазначеній в рахунках виробника, яка при різному вмісті Fе визначена в єдиному розмірі.
Зазначені розбіжності унеможливили здійснення обчислення заявленої позивачем митної вартості товару.
Судом встановлено, що рахунки контрактоутримувача, і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.
Рахунки виробника містять інформацію стосовно вмісту Fе та посилання на відповідний сертифікат якості.
Відповідно до Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні ОСОБА_1 керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням N 5/32 від 13.09.2001 (набрало чинності з 01.01.2002 та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.
Той факт, що рахунки прямували разом з вантажем підтверджується відомостями графи 24 «Документи, додані відправником» залізничних накладних, в яких вказано по 2 рахунки-фактури, але без номера та дати, що не дає можливості впевнитись, що до митного оформлення подані саме ті документи, які прямували разом з вантажем.
Таким чином використання наданої декларації країни експорту в якості документа, що підтверджує заявлену митну вартість не можливе.
Відповідно до умов контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку № 8 від 30.07.2015, умовами поставки товару визначеноDAPст. Соловей/Тополі. Зазначені умови поставки передбачають несення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України.
Відповідно пункту 10статті 58 МКУкраїни складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Судом встановлено, що документи, визначені пунктом 2.6 статті 53 МКУкраїни, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів Позивачем надані не були.
Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 53 МКУкраїни обов'язковими документами, що підтверджують заявлену митну вартість, є документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Таким чином в порушення пункту 6 частини 2 статті 53 МКУкраїни документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, позивачем не надано.
Суд критично ставиться до тверджень позивача щодо факту постачання товару на умовах DАР ст. Соловей/Тополі, згідно яких витрати на транспортування товару несе Продавець, то подання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не передбачено Митним кодексом України.
Однак дане твердження суперечить змісту частини 2 статті 53 МКУ, оскільки, як вказувалося вище, документи, що містять відомості про вартість перевезення, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки.
Крім того. Позивач помилково вважає, що документом, який підтверджує транспортну складову митної вартості товару, є залізничні накладні. При цьому ПАТ «ДМКД» зауважує, що в цих накладних вказана вартість транспортування.
Однак твердження Позивача про оплату витрат на перевезення Продавцем товару спростовується відомостями, зазначеними в графі 23 залізничних накладних, в якій вказано, що платниками по Російській залізниці є АТ «ПГК», по Укрзалізниці - ТОВ «Перша вантажна компанія в Україні».
При цьому жодних документів щодо взаємовідносин між Продавцем та АТ «ПГК» і ТОВ «Перша вантажна компанія України» до митного оформлення не надано.
Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 МКУкраїни, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням пунктів 2, 3 статті 53 МКУкраїни, посадовою особою митниці зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступи; документи:
договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації;
виписку з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом №062Д/2846 від 08.10.2015, надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано відповідача про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений пунктом 3 статті 53 МКУкраїни та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно пункту 8 статті 55 МКУкраїни.
Відповідно до пунктів 6.2 та 6.3 статті 54 МКУкраїни митний орган може відмовитивмитному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо:
заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів;
невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару;
неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК України;
відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
У зв'язку ізнеможливістю застосування першого методу визначення митної вартостітоварів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Так, судом встановлено, що для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу відсутня інформація щодо вартостіідентичних товарів (стаття 59 МК України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом.
Також відсутня інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (стаття 60 МК України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом.Методи на основі віднімання та додавання вартості(статті 62,63 МК України) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.
У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Отже, у звязку в викладеним під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
Застосований митницеюрезервний метод визначення митної вартості (стаття 64 МК України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.
При здійсненні контролю співставлення, тобто порівняння рівня заявленої митної вартості з інформацією, наявною у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких вже здійснено посадовою особою митниці встановлено, що в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) була відсутня інформація щодо митних оформлень, за якими ввезено ідентичний товар«концентрат залізорудний агломераційний» за посередницькими угодами.
Проте, містилась інформація щодо митного оформлення ідентичного товару «концентрат залізорудний агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Fе - в середньому від 66,1%-66,6%) на умовах СРТ Дніпродзержинськ МД № 110010000/2015/020288 від 13.03.2015 - середня вартість одиниці товару 2,8569 ОСОБА_1/кг, МД № 110010000/2015/020301 від 13.03.2015 - середня вартість одиниці товару 2,8534 ОСОБА_1/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Fе 66% на рівні 2263,00 ОСОБА_1/т без ПДВ та вартості плати за перевезення, при цьому вартість перевезення - 580 ОСОБА_1/т.
Таким чином, базова ціна сировини з базовим вмістом Fе 66% на умовах СРТ Дніпродзержинськ «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом складає 2,843 ОСОБА_1/кг.
При цьому слід зауважити, що товар «концентрат залізорудний агломераційний», оформлений Позивачем за МД № 110010000/2015/020288 від 13.03.2015, ввезений на митну територію України на виконання умов прямого зовнішньоекономічного контракту від 20.12.2013 №13-2342-12, укладеного між ПАТ «ДМКД» та ВАТ «Стойленський ГОК», специфікація № 15 від 26.01.2015.
Саме в цій специфікації № 15 від 26.01.2015 визначена базова ціна товару з базовим вмістом Ре 66% на умовах СРТ Дніпродзержинськ на рівні 2843 ОСОБА_1/т, в тому числі 2263,00 ОСОБА_1/т - базова ціна сировини з базовим вмістом Fе 66%, 580 ОСОБА_1/т - вартість перевезення.
Враховуючи відмінності щодо комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вмісту Fе у складі порівняних товарів, відповідно до пункту 5 статті 59, 60 МК України використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригувань зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості.
Відповідно до наданих декларантом рахунку виробника вартість оцінюваного товару незалежно від вмісту Fе складає 1650 ОСОБА_1/т. Оскільки рахунок виробника не містить, відомостей стосовно умов поставки, вартість у зазначених рахунках рахується на умовах ЕХW.
Згідно з визначеною вартістю перевезення окремо по території Росії та України можливо розрахувати вартість виробника на умовах DAP ст.Соловей/Тополі 1650+157,43=1807,43 ОСОБА_1/т.
Маючи базову вартість продавця за зовнішньоекономічним контрактом, на умовах ВАР ст.Соловей/Тополі на рівні 2367,19 ОСОБА_1/т (згідно додатку № 9 від 03.09.2015), можна розрахувати торгівельну надбавку посередника: 2367,19 - 1807,43 =559,79 ОСОБА_1/т.
Після проведення розрахунків маємо наступні похідні для проведення перерахунку відповідно до положень МКУ:
2420,43 ОСОБА_1/т - базова ціна сировини при базовому вмісті Fе 66% з урахуванням вартості перевезення, скоригована згідно умов поставки DАР ст.Соловей/Тополі (МД від 13.03.2015 №110010000/2015/020288, № 110010000/2015/020301);
559,76 ОСОБА_1/т - розрахована митним органом торгівельна надбавка;
30,25 ОСОБА_1/т - надбавка або знижка до базової ціни за 1% Fе долі в пропорції.
Так, згідно із вимогами ч.5 ст.59 МКУ можна провести коригування вартості оцінюваного товару в залежності від комерційних умов зовнішньоекономічної операції (непрямий контракт) та фактичних якісних показників оцінюваної партії товару за наданим декларантом сертифікатом якості:
для концентрату залізорудного з вмістом Ре 66,2%, вага - 4418,35 т розрахована вартість складатиме (2420,43+0,2x30,25+559,76) =2986,24 ОСОБА_1/т х 4418,35 = 13 194 253,504 руб. РФ.
Таким чином, розрахована відповідно до положень ч.5 ст.59 МКУ середня митна вартість імпортованого товару складатиме 2,9862 ОСОБА_1/кг.
Коригування митної вартості проведено за рішенням № 110010000/2015/600492/1 від 06.10.2015 (резервний метод).
Таким чином, суд вважає, що Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до статті 264 МКУкраїни, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що Картка відмови прийнята відповідачем відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до положень частини 7 статті 55 МКУкраїни, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених частини 6 статті 307 МКУкраїни.
Декларант позивача скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД №110010000/2015/022788 від 11.11.2015.
Згідно з частиною 8, 9 статті 55 МКУкраїни позивач листом № 062Д/3391від 03.12.2015 звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з проханням розглянути питання щодо відкликання спірного Рішення про коригування митної вартості. Проте, документів за сформованим переліком до Дніпропетровської митниці ДФС не надано.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами опрацювання зазначеного листа митницею повідомлено позивача про наступне:пунктом 6.1. зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12 визначено, що оплата товару відбувається за цінами та у терміни, визначеними специфікаціями до контракту. Оцінюваний товар імпортовано за додатком від 03.09.2015 № 9, згідно з яким товар постачається на умовах 100% оплати протягом 10 банківських днів з дати передачі товару продавцем першому перевізнику, що визначається датою штемпеля станції відправлення.
Враховуючи зазначене, станом на дату подачі листа № 062Д/3391від 03.12.2015 оплата за товар повинна бути здійснена.
Документами, які підтверджують митну вартість товар є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (стаття 53 МКУкраїни).
Зазначені банківські платіжні документи позивачем до митниці не надані, що унеможливило підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.
Позивачем до позовної заяви додано банківський документ SWIFT від 15.11.2015, від 18.12.2015, від 28.12.2015, від 29.12.2015 відповідно до яких здійснено оплату в розмірі 2 900 000 RUB., 1 854 983,56 RUB., 3 000 000 RUB., 3 057 675,69 RUB., відповідно, усього 10 812 659,25 RUB.
Призначенням платежу за вказаними банківськими платіжними документами зазначено «оплата за залізорудний концентрат по контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12». Відповідно до п. 3.2 контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, орієнтовна сума контракту складає3 млрд. ОСОБА_1
Поряд з цим, в графах 22 МД №110010000/2015/007218 (відмовлена) та МД №110010000/2015/022788 (оформлена) вказана загальна сума за рахунком 10 485 804,95 руб. РФ.
У зв'язку із відсутністю у банківському платіжному документі посилань на специфікацію до контракту або на інвойс зазначений банківський платіжний документ неможливо ідентифікувати із спірною партією товару.
Суд звертає увагу на те, що зазначений документ не надавався до відповідача, а отже є неналежним доказом у справі.
У зв'язку із відсутністю у банківському платіжному документі посилань на специфікацію до контракту або на інвойс, зазначений банківський платіжний документ неможливо ідентифікувати із спірною партією товару.
Відповідно до положень частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.
В силу частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердженняв ході судового розгляду, а тому у задоволенні позовуПАТ «ДМК ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів слід відмовити за викладених підстав.
Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів- відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 11.05.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_2 ОСОБА_2 ОСОБА_3