Справа № 563/166/16-а
Суддя: Загородько Н.А.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 563/166/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016 року м.Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Загородько Н. А.

при секретарі Туровичу М.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Дзюбука Д.В., Яцика М.О.

розглянувши в м. Корець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства по охороні і використанню тваринного світу від 02.02.2016 року № 3.

В обгрунтуванні позовних вимог посилається на те, що постановою № 3 від 02 лютого 2016 року заступником начальника відділу лісового та мисливського господарства Рівненського ОУЛМГ Яциком М.О., на підставі протоколу № 3 про адміністративне правопорушення від 22.02.2016 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення штраф у розмірі 1020 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.85 КУпАП. Вважає, що постанова є неправомірною.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що 09 січня 2016 року вона , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поверталися із села Грушівка Березнівського району до села Жорнівка. По дорозі вони мали намір заїхати в село Совпа. Проїжджаючи автомобілем через ліс, їх автомобіль зупинив озброєний чоловік, який сказав, що є членом ГО МРК «Тур» і вимагав вийти з автомобіля та відкрити багажник. При цьому він стверджував, що вони проводили незаконне полювання і везуть в багажнику добутого звіра. На їх вимогу, викликати поліцію, або лісову охорону, він зателефонував Яцику М.О., оскільки вони знали, що він особисто контролює дані мисливські угіддя, але на місце даної пригоди ніхто не прибув. Зазначила і те, що в їх автомобілі не було мисливської зброї, а також добутого звіра, оскільки вони не проводили полювання. Нікого не дочекавшись, вони поїхали додому. Протокол про адміністративне правопорушення на місці події не складався, огляд автомобіля не проводився, копії протоколу та постанови про притягння її до адміністративної відповідальності вона отримала значно пізніше.

Представник позивача ОСОБА_2 суду пояснив, що постанова відносно позивача була винесена неправомірно та безпідставно з порушенням закону, а саме в постанові не зазначено мотиви відхилення доказів на які посилався правопорушник, відсутні достатні та вагомі докази на яких грунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, постанову прийнято без надання можливості підготуватися до розгляду справи.

Представники відповідача Дзюбук Д.В. та Яцик Д.О .суду пояснили, що позовні вимоги позивача не визнають, оскільки 09 січня 2016 року о 15 год.40 хв. ОСОБА_1 проводила незаконне колективне полювання без належного на те дозволу, а саме без документів визначених ст.14 ЗУ "Про мисливське господарство та полювання" та з порушенням установленого для певної території - мисливського господарства порядку здійснення полювання.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що 09.01.2016 року вони поверталися з гостей на автомобілі. Коли вони їхали лісом, то по дорозі їх зупинив незнайомий чоловік, як їм стало відомо пізніше, це був ОСОБА_8. Даний чоловік звинуватив їх у незаконному полюванні та наказав відкрити багажник машини. Вони відмовились це зробити, оскільки він не мав права вимагати вчинити такі дії. Полювання вони не здійснювали, зброї при собі не мали.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 09.01.2016 року він був на полюванні і почув три постріли з лісу, на тій ділянці, де полювання було заборонено. Дорогою до лісу, він зустрів легковий автомобіль. В даному автомобілі знаходилось троє людей, жінка і двоє чоловіків. Зупинивши машину, він намагався з"ясувати хто здійснював постріли та проводив полювання, вказані особи багажник не відкрили, заперечили факт полювання. Пройшовши далі лісом, він побачив сліди крові та сліди від взуття трьох людей. Вважає, що ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснювали незаконне полювання без належного на те дозволу та з порушенням встановленого для певної території порядку, а ОСОБА_1була нагоничем звіра. До такого переконання він прийшов завдяки власному досвіду.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 3 від 22 січня 2016 року відносно ОСОБА_1 вона 09.01.2016 року проводила незаконне колективне полювання без належного на те дозволу, а саме без документів визначених ст.14 ЗУ "Про мисливське господарство та полювання" та з порушенням установленого для певної території порядку.

Постановою № 3 про накладання адміністративного стягнення за порушення законодавства по охороні і використанню тваринного світу від 02.02.2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 1020 грн..

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком), відповідно до ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Судом встановлено, що постанова заступника начальника відділу лісового та мисливського господарства Рівненського ОУЛМГ Яцика М.О. від 02.02.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1020 гривень не містить переліку доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У постанові про накладення адміністративного стягнення також не зазначені обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, що, відповідно до ст. 33 КУпАП, має бути враховано при накладенні адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання суду, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваної у даній справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, крім того, як було встановлено вище, протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова містять недоліки форми та змісту, що також свідчить про недотримання відповідачем вимог наведених приписів законодавства зокрема щодо процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення № 3 від 22 січня 2016 року не може слугувати належним доказом, оскільки складений заступником начальника відділу лісового та мисливського господарства Яциком М.О. на підставі його припущень, здогадів і власних переконань.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова № 3 від 02 лютого 2016 року не містить жодних фактичних даних, які безспірно підтверджують вину позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.85 КУпАП, що суперечить вимогам ст. 283 КУпАП.

За сукупністю наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв всупереч діючим нормам законодавства України, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача, тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню .

На підставі навкеденого та керуючись ст.ст.7, 9, 33, ч.1 ст. 85, 280, 283, 284 КУпАП, ст. ст. 71, 86,163 КАС України

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову № 3 від 02 лютого 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп..

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, - постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя