Справа № 820/10621/15
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 р. Справа № 820/10621/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2016р. по справі № 820/10621/15

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія"

до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія", звернувся до суду з адміністративним позовом до Красноградської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, в якому просило: скасувати податкові повідомлення - рішення Красноградської ОДП1 ГУ ДФС у Харківській області від 14 серпня 2015 року № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 212 361 грн. та № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 105 447 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 р. позов задоволено, а саме: скасовано податкові повідомлення - рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 14 серпня 2015 року № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 212 361 грн. та № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 105 447 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в звязку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 р. та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «Мрія» від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту по податку на додану вартість за грудень 2014 року, суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за січень 2015 року.

За результати перевірки складений акт перевірки № 131/20-16-15-21/30378024 від 05 травня 2015 р. яким встановлено порушення позивачем вимог п. 197.21 ст. 197, п. 198.4 ст. 198, ст. 199, п. 209.2, п. 209.4, п. 209.15 ст. 209 , п. 15 прим.2 підрозділу 2 розд. ХХ ПК України, а саме встановлено завищення суми відємного значення у розмірі 169219 грн., в т.ч.: - жовтні 2014 року - 42307 грн. та завищення суми пільги по податку на додану вартість на 42307 грн. по коду пільги 14010450 відповідно до вимог п. 209.2 ст. 209 ПК України; - грудні 2014 року 126912 грн. та завищення суми пільги по податку на додану вартість на 126912 грн. по коду пільги 14010450 відповідно до вимог п. 209.2 ст. 209 ПК України; - завищення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (ряд. 23.1 декларації) на 169889 грн. за січень 2015 року та завищення суми пільги по податку на додану вартість на 113275 грн. по коду пільги 14010450 відповідно до вимог п. 209.2 ст. 209 ПК України.

На підставі вищезазначеного акту перевірки, Красноградською ОДП1 ГУ ДФС у Харківській області винесені податкові повідомлення рішення від 20 травня 2015 р. № НОМЕР_3 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 126 912 грн., від 20 травня 2015 р. № НОМЕР_4 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 178 232 грн., від 20 травня 2015 р. № НОМЕР_5 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 54026 грн., від 20 травня 2015 р. № НОМЕР_6 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 254 833,50 грн., та від 20 травня 2015 р. № НОМЕР_7 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 42 307 грн.

Не погодившись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із скаргою за № 290 від 04 червня 2015 року до Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області № 2315/10/20-40-10-04-14 від 30 липня 2015 р. скасовано податкові повідомлення рішення від 20 травня 2015 року № НОМЕР_3, № 000531500, № НОМЕР_5 в повному обсязі, податкове повідомлення рішення від 20 травня 2015 р. № НОМЕР_4 скасовано в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 72 785 грн. (основний платіж 48 523,00 грн, штрафні санкції 24 262,00 грн.) в іншій частині рішення залишено без змін, податкове повідомлення рішення від 20 травня 2015 р. № НОМЕР_6 скасовано в частині застосування штрафних санкцій у сумі 42 472, 75 грн., в іншій частині рішення залишено без змін, а скаргу Товариства за № 290 від 04 червня 2015 р. без задоволення.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням Головного управління ДФС у Харківській області за № 2315/10/20-40-10-04-14 від 30 липня 2015 р., позивач звернувся із відповідною скаргою № 394 від 12 серпня 2015 р. до Державної фіскальної служби України, яка залишена без задоволення.

Красноградською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області 14 серпня 2015 року прийняті податкові повідомлення - рішення Красноградської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 14 серпня 2015 року № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 212 361 грн. та № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 105 447 грн.

Позивач, не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями рішеннями, звернуся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення рішення обґрунтовані та прийняті на підставі діючого законодавства.

Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 209.2. ст. 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 209. 6 ст. 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно. Ця норма діє з урахуванням того, що: а) для новоутвореного сільськогосподарського підприємства, зареєстрованого як суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність менше ніж 12 календарних місяців, така питома вага сільськогосподарських товарів/послуг розраховується за наслідками кожного окремого звітного податкового періоду; б) з метою розрахунку такої питомої ваги до складу основної діяльності сільськогосподарського підприємства не включаються оподатковувані операції з постачання основних фондів, що перебували у складі його основних фондів не менше ніж 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, якщо такі операції не були постійними і не становили окремої підприємницької діяльності.

Згідно п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4, п. 200.5 ст. 200 Податкового Кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми, податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового ) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має відємне значення, то: 1)бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг або до Державного бюджету України. б) залишок відємного значення податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. Не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); мали обсяги оподаткування операцій за останні 12 календарних місяця менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Згідно п. 15- 2 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тимчасово до 31 грудня 2017 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників. Операції з вивезення в митному режимі експорту зернових та технічних культур, зазначених в абзаці першому цього пункту, звільняються від оподаткування податком на додану вартість. При формуванні податкового кредиту по придбаних та/або виготовлених необоротних активах, які одночасно використовуються в оподатковуваних і не оподатковуваних податком на додану вартість операціях, зазначених в абзацах першому та другому цього пункту, норми статті 199 цього Кодексу не застосовуються, сплачені (нараховані) суми податку на додану вартість по таких необоротних активах включаються до податкового кредиту. Норми цього пункту не застосовуються до операцій з постачання зернових культур товарної позиції 1006 та товарної підкатегорії 1008 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД і такі операції оподатковуються податком на додану вартість у порядку, встановленому цим Кодексом. До 31 грудня 2017 року включно призупинити дію пункту 197.21 статті 197 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що в ході перевірки оформленої актом № 131/20-16-15-21/30378024 від 05 травня 2015 р. відповідач дійшов до висновку про порушення Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія" п. 209.4 ст. 209 Податкового Кодексу України, у звязку з тим, що формування податкового кредиту передбачено виключно на умовах безпосередньої участі сплаченого (нарахованого) ПДВ постачальникам за напрямами господарської діяльності такого платника ПДВ, і тому бухгалтерські довідки № 1 від 28 жовтня 2014 року № МР 0000003 та № МР 0000004 від 25 грудня 2014 року складені з порушенням, оскільки до цих бухгалтерських довідок включено податкові накладні по придбаним ТМЦ послугах, використаними не для виробництва експортованої кукурудзи та озимої пшениці.

Судовим розглядом також встановлено, що позивач є резидентом, який здійснює підприємницьку діяльність у сфері сільського господарства, відповідає критеріям, встановленими у пункті 209.6 цієї статті та відповідно до свідоцтва №200086452 зареєстрований субєктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість з 03 грудня 2012 року.

У жовтні та грудні 2014 року позивачем була здійснена реалізація сільськогосподарської продукції власного виробництва (озимої пшениці та кукурудзи) шляхом вивезення за межі митної території України контрагенту Inerco Trde S.A.

Внаслідок здійснення у жовтні, грудні 2014 року реалізації в режимі експорту власно вирощеної сільськогосподарської продукції та коригування сум податку на додану вартість, які були сплачені підприємством постачальникам і вартість яких включається до складу виробничих факторів, у позивача виникло відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту. Відємне значення відображено у рядках 19 та 20.2 розділу III декларації ПДВ за жовтень та грудень 2014 року. Коригування податкового кредиту було здійснено підприємством у відповідності до п. 5 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість., затвердженого наказом Міністерством доходів і зборів України № 678 від 13.11.2013 року (далі Порядок), а саме: у рядку 16.3 відображаються суми податку на додану вартість, включені до податкового кредиту за операціями сільськогосподарських або переробних підприємств із вивезення сільськогосподарської продукції або продукції власного виробництва переробних підприємств у митному режимі експорту. Значення цього рядка переноситься з рядка 16.3 декларації 0121-0123/0140 до рядка 16.3 декларації 0110. Сума податку на додану вартість у рядку 16.3 декларації 0121-0123/0140 відображається згідно з бухгалтерською довідкою, в якій така сума розраховується, виходячи із фактично сплаченої (нарахованої).

Постачальникам товарів/послуг, вартість яких була включена до складу виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит по сільськогосподарських товарах (супутніх послугах), вивезених у митному режимі експорту (декларації 0121-0123).

Бухгалтерська довідка має бути складена згідно з податковими накладними, митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу, які є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, з урахуванням норм пункту 198.6 статті 198 Кодексу, та містити вичерпний їх перелік.

Судовим розглядом встановлено, що бухгалтерські довідки № 1 від 28 жовтня 2014 року № МР 0000003 та № МР 0000004 від 25 грудня 2014 року оформлені відповідно вимог діючого законодавства.

Розрахунок податкового кредиту, що підлягає бюджетному відшкодуванню розраховувався на підставі «Методики визначення суми податкового кредиту, що підлягає бюджетному відшкодуванню при експорті сільськогосподарської продукції власного виробництва» зазначеної в наказі № 70 від 01.10.2014 року про внесення змін до наказу № 1 від 01.01.2013 року «Про облікову політику підприємства та організацію бухгалтерського обліку».

Згідно даної методики позивачем визначений коефіцієнт, який застосовувався до кожної податкової накладної та згідно якого була визначена сума коригування ПДВ по кожній податковій накладній по прямих, не прямих та витратах збут.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновки відповідача стосовно того, що позивач не повинен включати до бухгалтерських довідок податкові накладні по не прямих витратах (загальновиробничих) та витратах на збут, так як вони були використані не для виробництва експортованої кукурудзи та озимої пшениці тобто частина цих витрат (32589 грн.) являється «виробничими факторами», та коригується у відповідності до пп.5 від п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість., затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України, частина ні, є необґрунтованим, оскільки згідно п. 209.4 ст. 209 Податкового Кодексу України, при вивезені сільськогосподарських товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту сільськогосподарське підприємство виробник таких товарів/послуг має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість сплаченого (нарахованого) постачальником товарів/послуг, вартість яких включається до складу виробничих факторів.

Загальновиробничі витрати (не прямі) і являються виробничими факторами, які безпосередньо беруть участь у формуванні собівартості власно вирощеної сільськогосподарської продукції. В бухгалтерському обліку дані витрати обліковуються на рахунок 91 «Загальновиробничі витрати рослинництва», які розподіляються на рахунок 23 «Виробництво пропорційно площі посіву культур. Витрати, які повязані із збутом продукції відносяться прямо на готову продукцію власного виробництва та обліковуються на відповідних субрахунках рахунку 93 «Витрати та збут» в розрізі номенклатури продукції, яка була реалізована за межі митної території України. Тому ці витрати відносяться 100%, без розрахунку коефіцієнта, на конкретну продукцію, яка реалізовується в режимі експорту.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що довідки позивача були складені без порушень, а податковий кредит, що підлягає бюджетному відшкодуванню розрахований правильно, у звязку з чим податкове повідомлення рішення Красноградської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 14 серпня 2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 212 361 грн. необґрунтоване та підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 200 КАС України, в цій частині підлягає залишенню без змін.

Щодо позовної вимоги позивача про скасування податкового повідомлення рішення

Красноградської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № НОМЕР_2 від 14 серпня 2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 105 447 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивач визнав зазначена обставина підтверджена в ході судового розгляду справи, що ним помилково включено до р.16.3 податкової декларації податкові накладні по ТМЦ послугах, які не спрямовані на сільськогосподарську діяльність на суму 2259, 22 грн., а саме: ТОВ «Агро- Техно Сервіс» - придбані тмц, матеріали, які використовуються у тваринництві; ПАТ «Харків Авто» - ремонт автомобіля, який використовуються у тваринництві; ККП «Водоконал» - послуги екскаватора, які були надані у тваринництві; ТОВ «Татнєфть Азс України» - придбані талони на бензин для адмін. персоналу; ТОВ «Едельвейс Фарм» - придбані аптечки автомобільні для водіїв господарств; ТОВ «Вовчанськферммаш» - придбані запчастини, які використовувалися у тваринництві; ПП «Універсалпостач Полтава» - придбані запчастини, які використовувалися у тваринництві; ТОВ «Полтаваелектроремонт» - виконаний ремонт електрозварки, яка використовується для надання послуг у тваринництві; ТОВ «Епіцентр К» - придбана пральна машина та тмц які використовуються у тваринництві; ТОВ «Юнігрейн Агро» - надані послуги по харчуванню працівників, які були на семінарі господарства; ТОВ «Агросистема плюс» - придбані запчастини, матеріали, тмц, які використовуються у тваринництві; СТОВ «Дружба Нова» - надані послуги по харчуванню наших працівників, які були на семінари в господарстві; ДП «Красноградське дісове господарство» - придбаний пиловик для ремонту тварницьких приміщень; ДП «Харківстандартметрологія» надані послуги по ремонту вагів, калібровці автоцистерн; ТОВ «Сільмаш» - придбані запчастини, які використовуються у тваринництві; ТОВ «Полтааенергопостач» - придбані запчастини, мбп та тмц, які використовуються у тваринництві; ТОВ «Агросервіс» - придбані запчастини, які використовуються у тваринництві; ТОВ «Агросистема ЛТД» - придбані запчастини, які використовуються у тваринництві; ПП «Спарта Електрик» - придбані електролампи, які використовуються у тваринництві; ТОВ «Укравтозапчастина» - придбані автошини, які використані для машин адмін. персоналу; ДУ «Харківський ОЛЦ» - надані послуги по проведенню лабораторних досліджень, аналіз води, яка використовується у тваринництві; «НМЦ ЦЗ та БЖД Харківської області» - надані послуги по навчанню працівників з питань пожежної безпеки.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що позивачем в розрахунок для бюджетного відшкодування неправомірно включені наступні послуги, які не є сільськогосподарською діяльністю, а саме: ТОВ АФ «Хлібороб» - оренда автомобіля служби охорони, договір найму майна № 525/1 від 01.02.2013 р., податкова накладна № 144 від 30 вересня 2014 року на суму ПДВ 191, 67 грн., включено в розрахунок бюджетного відшкодування 7, 97 грн., акт виконаних робіт № 75 від 30 вересня 2014 року, розрахунки проводились безготівково: платіжне доручення № 4691 від 24 листопада 2014 року на суму 115 00, 00 грн., в т.ч. ПДВ 1916, 67 грн.; ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» - оренда автомобіля інженера, договір № 19-09/М 1 від 19вересня 2012 року, податкова накладна № 224 від 30 вересня 2014 року на суму ПДВ - 241, 67 грн., включено в розрахунок до бюджетного відшкодування 10, 05 грн., акт виконаних робіт № 2199 від 30 вересня 2014 р., розрахунок проводився безготівково: платіжне доручення № 4189 від 25 вересня 2014 року на суму 11600, 00 грн. в т.ч. ПДВ 1933 33 грн.; ТОВ «АТП 2004» - оренда автомобіля «Нива» головного агронома, договір № 178 від 01 липня 2014 року, податкова накладна № 44 від 25 вересня 2014 року на суму ПДВ 1070 грн., включено в розрахунок до бюджетного відшкодування 44, 51 грн., акт виконаних робіт № 1126 від 30 вересня 2014 року; розрахунки проводилися безготівково: платіжне доручення № 4188 від 25 вересня 2014 року на суму 25554, 00 грн., в т.ч. ПДВ 4259, 00 грн., а всього на суму 8 109 грн.

Оскільки діяльність сільськогосподарського виробника повязана саме зі здійсненням операцій з реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та її переробки, а позивачем безпідставно включено до р. 16.3 податкової декларації в розрахунок на бюджетне відшкодування пшениці, ячменю, кукурудзи, вищезазначені податкові накладні, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення рішення Красноградської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № НОМЕР_2 від 14 серпня 2015 року підлягає залишенню без змін в частині збільшення суми грошового зобовязання на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 15 552, 33 грн. (за основним платежем 10368, 22 грн., штрафними фінансовими санкціями 5184, 11 грн.).

Проте, колегія суддів зазначає, що відповідачем безпідставно податковим повідомленням рішенням Красноградської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № НОМЕР_2 від 14 серпня 2015 року збільшено позивачу суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 89 894, 67 грн. (за основним платежем - 59929, 78 грн., за фінансовими штрафними санкціями 29 964, 89 грн.), оскільки судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення в цій сумі сформовано на підставі податкових накладних по ТМЦ і послугах, які спрямовані на сільськогосподарську діяльність позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про задоволення позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про скасування податкового повідомлення - рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_2 від 14 серпня 2015 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 15 552, 33 гривні, у звязку з чим, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, необхідно постанову суду першої інстанції в цій частині скасувати, а в задоволенні позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" в цій частині відмовити.

Одночасно колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення - рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_2 від 14 серпня 2015 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 89 894, 67 грн. необґрунтоване та підлягає скасуванню, оскільки податковий кредит, в цій частині , що підлягає бюджетному відшкодуванню розрахований вірно, у звязку з чим, постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року відстрочено Красноградській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області сплату судового збору до прийняття рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача.

Враховуючи, що за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача колегією суддів прийнято постанову, відповідно до ст. 94 КАС України, з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 5243, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 202, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2016р. по справі № 820/10621/15 скасувати в частині задоволення позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про скасування податкового повідомлення - рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_2 від 14 серпня 2015 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 15 552 (пятнадцять тисяч пятсот пятдесят дві) гривні 33 копійки.

В цій частині прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні цієї частини позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія".

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5243 (пять тисяч двісті сорок три) гривні 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови виготовлений 23.05.2016 р.