Справа № 803/3864/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року Справа № 876/964/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Касатка УК» до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Касатка УК» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Касатка УК» (далі ПП «Касатка УК») звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000105/2 від 25 листопада 2015 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00142 від 25 листопада 2015 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05 січня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Із таким судовим рішенням не погодилося ПП «Касатка УК», подавши апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати оскаржувану постанову та винести нову про задоволення позову. В якості обґрунтування апелянт зазначив, що митниця не обґрунтувала та не довела неможливість послідовного застосування попередніх методів визначення митної вартості та зазначила у своєму рішенні номер та дату митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів. Апелянт вважає, що рішення відповідача про визначення митної вартості № 205000011/2015/000105/2 від 25 листопада 2015 року із застосуванням резервного методу є протиправним, оскільки було прийнято з порушенням визначеного законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, в межах викладених в ній доводів, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 вересня 2015 року між ПП «Касатка УК» (покупець) та Pelagic Trade Limited (продавець) укладено контракт № UA-0272-2015, за умовами якого продавець зобов'язується продати покупцю, а покупець зобовязується прийняти і оплатити товари: морожену рибу та морепродукти в асортименті, кількості та термінах погоджених між сторонами в специфікаціях, які є невідємною частиною до даного контракту.

Розділами 2, 3 контракту № 1310-1/2015 від 18 вересня 2015 року визначено, що оплата за товар проводиться за безготівковим розрахунком переводом на підставі проформи-інвойсу, складеним за заявкою покупця, в порядку і строки узгоджені сторонами окремо і зазначеними в специфікаціях на кожну партію товару протягом 10 календарних днів. Поставка товару здійснюється на умовах FCA Клайпеда у відповідності із Міжнародними правилами Інкотермс-2010.

23 листопада 2015 року позивач ввіз на митну територію України товар оселедець свіжоморожений, вагою нетто 19800 кг. на загальну суму 15147 доларів США, придбаний згідно із контрактом № 1310-1/2015 від 18 вересня 2015 року, укладеним із Pelagic Trade Limited.

Для митного оформлення вказаного товару декларантом було подано на митний пост Волинської митниці ДФС наступні документи: міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 18 листопада 2015 року; книжку МДП (Carnet TIR) МХ.76985331 від 18 листопада 2015 року; рахунок-фактура (інвойс) від 17 листопада 2015 року № UA-0272-2015; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 23 листопада 2015 року ЗН-172; прейскурант (прас-лист) виробника товару від 28 жовтня 2015 року PI-2015 PI; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 18 вересня 2015 року № 1310-1/2015; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікацію № 3 від 28 жовтня 2015 року; договір (контракт) про перевезення від 17 жовтня 2015 року № 3738; ветеринарне свідоцтво форми Ф-2 (ввезення товарів) від 23 листопада 2015 року № 634188; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару від 18 листопада 2015 року № 2730; сертифікат про походження товару від 13 листопада 2015 року № 13857; акт про проведення фізичного огляду товарів від 23 листопада 2015 року № 205070000/201; сертифікат якості від 13 листопада 2015 року; митну декларацію (далі МД) країни відправлення 15LTLUB0000EK0207A5; МД № 205070000/2015/024649 від 23 листопада 2015 року.

В графах 12, 45 МД № 205070000/2015/024649 від 23 листопада 2015 року було вказано митну вартість товару оселедець свіжоморожений у розмірі 363294 грн. 37 коп., що є еквівалентом 15147 доларів США, тобто 765 доларів США за 1 тонну, а також 20000 грн. транспортних витрат.

За вказаною МД № 205070000/2015/024649 від 23 листопада 2015 року позивачу було відмовлено у прийнятті митної декларації, у звязку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000105/2 від 25 листопада 2015 року, та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00142 від 25 листопада 2015 року.

У картці відмови відповідач розяснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідність до рішення про визначення митної вартості товарів № 205000011/2015/000105/2 від 25 листопада 2015 року.

У рішенні № 205000011/2015/000105/2 від 25 листопада 2015 року Волинською митницею ДФС визначено митну вартість товару оселедець свіжоморожений за ціною 1,1 доларів США, що становить 21780 доларів США за партію товару вагою 19800 кг., за резервним методом, згідно із статтею 64 Митного кодексу України, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу.

Отже, різниця між митною вартістю задекларованою позивачем за основним методом та митною вартістю визначеною Волинською митницею ДФС товару оселедець свіжоморожений становить 6633 доларів США за всю партію товару.

За МД № 205070000/2015/024649 від 23 листопада 2015 року посадовою особою митниці встановлено, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та містять розбіжності. Відповідно до додатку № 3 (специфікації) від 28 жовтня 2015 року оплата за товар здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту навантаження, тоді як в інвойсі зазначено умови оплати: 100 % передоплата перед навантаженням. Крім того, у графі 44 МД, копії митної декларації країни відправлення, ветеринарному сертифікаті та CMR зазначено реквізити інвойса: № UA-0272-2015 від 17 листопада 2015 року. У той час, до митного оформлення подано інвойс №-2015PI від 28 жовтня 2015 року.

Посадовою особою митного органу було повідомлено позивача про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: заявку на перевезення товару відповідно до пункту 2.1.1 договору транспортного експедирування від 17 жовтня 2014 року № 3738; прайс-лист від виробника товару; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у разі, якщо рахунок сплачено; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, у разі їх наявності; виписку з бухгалтерської документації; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, наданий спеціалізованою організацією; фактури на закупівлю товару у виробника; договір на перевезення; проформу-інвойс.

На виконання вимог митного органу 25 листопада 2015 року ПП «Касатка УК» додатково направило: експертний висновок Волинської торгово-промислової палати № В-1103 від 24 листопада 2015 року; пакувальний лист від 28 жовтня 2015 року; лист виробника щодо ціни товару від 13 листопада 2015 року; лист-розяснення щодо оплати товару від 23 листопада 2015 року; заявка на перевезення; комерційна пропозиція від 10 жовтня 2015 року. Також, 25 листопада 2015 року на адресу митного органу позивачем було скеровано лист № 25/11-01, у якому перелічено усі документи, які були подані при розмитненні товару та повідомлено про неможливість надання інших документів.

26 листопада 2015 року позивачем подано нову МД № 205070000/2015/025294 з уточненою митною вартістю. В зазначеній митній декларації було вказано митну вартість товару, яка була визначена позивачем, однак всі митні платежі сплачено з митної вартості товарів, що була визначена в оскаржуваному рішенні Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товару, що вбачається з графи «подробиці розрахунків».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про законність оскаржуваних рішень з таких підстав.

Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статею 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно вимог частин 1-3 статті 54 Митного кодексу України Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Вимогами ч.ч. 1-4 ст. 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статтей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, Волинською митницею ДФС було проведено процедуру консультацій між митним органом та декларантом, з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості. Результати даної процедури та неприйнятність застосування методів визначення митної вартості, що передують резервному методу, відображені в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000105/2 від 25 листопада 2015 року.

Відповідно до ч.ч. 5-8 ст. 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не повязаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Волинською митницею ДФС обґрунтовано не було взято до уваги експертний висновок Волинської торгово-промислової палати № В-1103 від 24 листопада 2015 року при перевірці визначення митної вартості товару, що ввозився позивачем в Україну на підставі контракту № 1310-1/2015 від 18 вересня 2015 року, оскільки відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі від 30 жовтня 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Тому при проведенні контролю заявленої декларантом митної вартості товару Волинською митницею ДФС не застосовувалися ціни внутрішнього ринку та товарів українського походження.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, попередні методи не були застосовані контролюючим органом з таких причин:

- метод 2а (стаття 59 Митного кодексу України) та метод 2б (стаття 60 Митного кодексу України), у звязку із відсутністю у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні товари (аналогічні) товари;

- метод 2в (стаття 62 Митного кодексу України) та метод 2г (стаття 63 Митного кодексу України), у звязку із відсутністю вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем обґрунтовано було відмовлено у митному оформлені товару за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки подані документи на підтвердження митної вартості товару містили розбіжності, у зв'язку з чим ПП «Касатка УК» було занижено митну вартість товарів, що переміщувались через митний кордон України.

Волинською митницею ДФС відповідно до вимог ч. 2 ст. 64 Митного кодексу України при здійсненні митного оформлення товару за МД № 205070000/2015/024649 від 23 листопада 2015 року було використано цінову інформацію, наявну в митного органу, а саме, МД № 204050000/2015/19427від 21 жовтня 2015 року.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 199, 200, 205 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Приватного підприємства «Касатка УК» залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05 січня 2016 року у справі № 803/3864/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_1

Повиний текст виготовлено 24 травня 2016 року.