Справа № 369/13240/14-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом прокурора Києво-Святошинського району Київської області до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасний центр", фізична особа-підприємець ОСОБА_6, фізична особа-підприємець ОСОБА_5 про визнання недійсним і протиправним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2014 року прокурор Києво-Святошинського району Київської області звернувся з адміністративним позовом до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, в якому просив визнати недійсним та протиправним рішення від 15 травня 2014 року №1-01/XXXVIII6-8 "Про надання дозволу ТОВ "Сучасний центр" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди терміном на 10 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_1".

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначав про протиправність оскаржуваного рішення Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, оскільки фактично міська рада надала дозвіл на зміну цільового призначення земель на вказаній території із земель рекреаційного призначення на землі житлової та громадської забудови, чим порушено вимоги ст.ст. 20, 52, 123 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України "Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах", ст.ст. 19, 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасний центр", фізичну особу-підприємця ОСОБА_6, фізичну особу-підприємця ОСОБА_5.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року, у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2016 року постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У даній ухвалі вказано, що прийняттям рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення ТОВ "Сучасний центр" земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для будівництва та обслуговування будівель, Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області не порушила вимог чинного земельного законодавства, оскільки не змінила цільове призначення земельної ділянки, а дала дозвіл на розробку проекту землеустрою із встановленням її цільового призначення.

Також зазначено, що ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції, при розгляді справи обставини щодо затвердження проекту землеустрою, розробленого на виконання оскаржуваного рішення міської ради, та передачі земельної ділянки в оренду з укладенням відповідного договору на момент вирішення спору не встановлювалися, хоча це є вирішальним при визначенні підвідомчості даного спору з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом України, зокрема в постановах від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14 та від 09 грудня 2014 року у справі № 21-308а14.

В зазначених постановах Верховного Суду України вказано, що спори, предметом яких є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, розгляду за правилами КАС не підлягають; у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Оскаржуваною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2016 року провадження у справі закрито, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі про скасування ухвали ОСОБА_5 (надалі також апелянт) зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що підставою для звернення прокурора до суду стало відхилення його подання щодо приведення рішення відповідача від 15.05.2014 року до вимог чинного земельного законодавства, а не спір з приводу володіння й користування земельною ділянкою; спірне рішення від 15.05.2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не було повністю реалізоване, адже за проектом землеустрою ТОВ «Сучасний центр» наразі відведено в оренду 0,0312 га землі, що значно менше від дозволу на розробку проектної документації.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2014 року на 38 сесії 6 скликання Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області прийняте рішення №1-01/XXXVIII6-8 "Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю "Сучасний центр" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди терміном 10 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_1", яким надано дозвіл ТОВ "Сучасний центр" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га (землі житлової та громадської забудови) в користування на умовах оренди терміном 10 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: м. Вишневе, вул. Жовтнева, 12а, та доручено ТОВ "Сучасний центр" замовити землевпорядній організації проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди, отримані матеріали надати на розгляд та затвердження до Вишневої міської ради.

01 жовтня 2014 року Прокурор Києво-Святошинського району звернувся до Вишневого міського голови із поданням про усунення порушень вимог містобудівного законодавства, причин та умов, що їм сприяли, у якому зазначив про протиправність вищевказаного рішення у зв'язку з незаконністю зміни цільового призначення земельної ділянки.

18 листопада 2014 року за № 3/02-2106 Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області надала відповідь на зазначене звернення в якій зазначено, що у даному випадку зміна цільового призначення земельної ділянки не відбувається, а здійснюється формування земельної ділянки під існуюче нерухоме майно шляхом складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На виконання оскаржуваного рішення розроблений проект землеустрою щодо відведення ТОВ "Сучасний центр" в оренду терміном на 10 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі земельної ділянки площею 0,0312 га в АДРЕСА_1, який погоджено висновком Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області від 21 жовтня 2014 року № 9034-03 та висновком відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 22 жовтня 2014 року № 4359.

17 липня 2015 року між Вишневою міською радою Києво-Святошинського району Київської області та ТОВ «Сучасний центр» укладено договір найму (оренди) земельної ділянки що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0312 га. Даний договір нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 1-2068, що підтверджує витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17.07.2015 року.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що суб'єктом владних повноважень Вишневою міською радою Києво-Святошинського району Київської області прийнято рішення про передачу земельної ділянки в оренду, та укладено відповідний договір, тобто прийнято ненормативний акт, який вичерпує свою дію після його реалізації, а отже подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Оспорюваним рішенням Вишневої міської ради Києво-Святошинського району від 15 травня 2014 року №1-01/XXXVIII6-8 проект землеустрою не затверджувався, а лише надано дозвіл на його розробку, тому не можна вважати вказане рішення міської ради таким, що встановлює цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель, а також надає дозвіл на зміну цільового призначення із земель рекреаційного призначення на землі житлової та громадської забудови, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, що таке цільове призначення спірній земельній ділянці було присвоєно.

На спірній земельній ділянці розміщується належне третій особі ТОВ "Сучасний центр" на праві приватної власності нежитлове приміщення (магазин), у зв'язку з чим ТОВ "Сучасний центр" має право на довгострокову оренду вказаної земельної ділянки для обслуговування нежитлового приміщення та здійснення підприємницької діяльності; земельна ділянка є ділянкою загального користування та перебуває у власності територіальної громади м.Вишневе, від імені якої діє Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області.

Прийняттям рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення ТОВ "Сучасний центр" земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для будівництва та обслуговування будівель, Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області не порушила вимог чинного земельного законодавства, оскільки не змінила цільове призначення земельної ділянки, а дала дозвіл на розробку проекту землеустрою із встановленням її цільового призначення.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, на виконання оскаржуваного рішення розроблений проект землеустрою щодо відведення ТОВ "Сучасний центр" в оренду терміном на 10 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі земельної ділянки площею 0,0312 га в АДРЕСА_1. Вказаний проект погоджений висновком Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області від 21 жовтня 2014 року № 9034-03, висновком відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 22 жовтня 2014 року № 4359.

На підставі вказаного проекту 17 липня 2015 року між Вишневою міською радою Києво-Святошинського району Київської області та ТОВ «Сучасний центр» укладено договір найму (оренди) земельної ділянки що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0312 га. Даний договір нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 1-2068, що підтверджує витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17.07.2015 року.

Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що, в даних правовідносинах, Вишнева міська ради виступає не як суб'єкт владних повноважень, а як власник земельної ділянки.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2016 року зазначено, що вирішальним у даній справі при визначенні підвідомчості даного спору є факт укладання договору найму (оренди) земельної ділянки що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0312 га. Оскільки, згідно правових позицій Верховного Суду України, зокрема в постановах від 11 листопада 2014 року у справі №21-493а14 та від 09 грудня 2014 року у справі №21-308а14, відповідно до яких спори, предметом яких є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, розгляду за правилами КАС не підлягають; у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Відповідно до пункту 1 статті 244 2 КАС України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Рішенням Конституційного суду України від 01.04.2010 № 10-рп/2010 визначено, що - положення пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно- правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням дій чи бездіяльності.

Зі змісту зазначеного в рішенні Конституційного суду України вбачається, що до адміністративної юрисдикції належать лише ті земельні спори, в яких орган державної влади чи орган місцевого самоврядування виступає як суб'єкт владних повноважень.

У даному випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підгрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності/права оренди на землю), що виникло.

Вищенаведена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 11 листопада 2014 року у справі №21-493а14, від 09 грудня 2014 року у справі №21-308а14, від 13 січня 2016 року у справі № 21 -5421а5, від 26 січня 2016 року у справі № 21-3367а15.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Враховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність та оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право грунтується на правовстановлюючих документах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 та частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 5 статті 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи, а відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 10.02.2016 року по даній судовій справі викладений висновок щодо того, що даний спір має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Отже, з урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду України, Конституційного Суду України та з урахуванням встановлення факту укладення договору найму (оренди) земельної ділянки що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0312 га обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що рішення від 15 травня 2014 року № 1-01/XXXVIII6-8 «Про надання дозволу ТОВ «Сучасний центр» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди терміном на 10 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: м. Вишневе, вул. Жовтнева, 12а є ненормативним актом, яке вичерпало свою дію після його реалізації, а отже подальше оспорювання правомірності набуття юридичною особою спірної земельної ділянки не може вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 23.05.2016 року.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.