Справа № 805/4851/15-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 р. Справа № 805/4851/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Галатіна О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПАНИЯ АЛЕКС до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень рішень від 27.05.2015 року №/11578/10/05-15-15-01, №/11579/10/0-15-15-01 на суму 72741,16 грн., суд

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю КОМПАНИЯ АЛЕКС звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень рішень від 27.05.2015 року №/11578/10/05-15-15-01, №/11579/10/0-15-15-01 на суму 72741,16 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 18 травня 2015 року Державною податковою інспекцією у м. Краматорську Головного

управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку, за результатами якої складено акт №275/05-15-15-01-13526412 від 18.05.2015.

В ході проведення перевірки податковим органом встановлено порушення пп.16.1.4 п. 16.1 ст.16 та п.203.2 ст. 203 ПК України - несвоєчасна сплата підприємством

узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість. З урахуванням висновку акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення: №/11578/10/05-15-15-01 від 27.05.2015 року, відповідно до якого застосовані штрафи санкції у розмірі 4471,59 грн., та № /11579/10/05-15-15-01 від 27.05.2015 року відповідно до якого застосовані штрафні санкції у розмірі 68 269,57 грн.

Позивач вважає, що твердження податкового органу щодо порушення підприємством вимог податкового законодавства безпідставним та законодавчо необґрунтованим а податкові повідомлення-рішення прийнятими всупереч положенням чинного законодавства та такими, що підлягають скасуванню.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного Управління ДФС у Донецькій області №/11578/10/05-15-15-01 від 27.05.2015 року щодо застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ АЛЕКС» штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 4 471,59 грн.

- скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Головного управління ДФС у Донецькій області №/11579/10/05-15-15-01 від 27.05.2015 року щодо застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ АЛЕКС» штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 68 269,57 грн.

Представник позивача у судове засідання зявився. Просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження на позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача у судове засідання зявився. Просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження без участі його представника. Разом з тим, надав заперечення на позов, в яких зазначив, що жодним нормативно - правовим актом не передбачено звільнення від сплати податку на додану вартість (визначених згідно п. 57.1 ст.57 ОСОБА_1 кодексу України) та від відповідальності за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов'язань передбачену п.126.1 ст.126 ОСОБА_1 кодексу України. Вказав, що позивач не звертався до податкового органу із заявами про розстрочення/відстрочення грошових зобов'язань/податкового боргу відповідно до п. 100.4, 100.5 ст.100 ОСОБА_1 кодексу України та не надавав сертифікат (висновок) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати України. Вважав, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на додану вартість винесені правомірно, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки, всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не прибули у судове засідання і у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ АЛЕКС» зареєстроване як юридична особа 14.03.1995 року, ідентифікаційний код 13526413, є платником ПДВ індивідуальний податковий номер 84. До 01.12.2014 підприємство перебувало на податковому обліку в Макіївській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області. З 01.12.2014 року у зв'язку зі зміною юридичної адреси підприємство перебуває на обліку в ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області.

Відповідач, Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому ОСОБА_1 кодексом України повноваження.

Державною податкової інспекцією у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку ТОВ «КОМПАНИЯ АЛЕКС» з питання повноти та своєчасності розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт № 275/05-15-15-01-13526413 від 18.05.2015 року.

Згідно висновків акту перевірки відповідачем встановлені порушення позивачем підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 та пункту 203.2 ст. 203 ОСОБА_1 кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ, а саме: несвоєчасна сплата підприємством узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість по уточнюючому розрахунку від 16.10.2013 року № НОМЕР_1 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2013 року податковій декларації з ПДВ за червень 2014 року від 17.07.2014 року № НОМЕР_2.

На підставі вказаного акту відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 27.05.2015 року № /11579/10/-05-15-15-01 яким, до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію з податку на додану вартість у розмірі 68269,57 грн. та від 27.05.2015 року № /11578/10/05-15-15-01 яким, застосовано штрафну (фінансову) санкцію з податку на додану вартість у сумі 4471,59 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 17.07.2014 року засобами електронного звязку було подано до відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року № НОМЕР_2 відповідно до якої самостійно визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 389 415 грн.

Як вже зазначалось раніше, згідно акту перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем податкового законодавства в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкових зобовязань з ПДВ згідно декларації від 17.07.2014 року № НОМЕР_2, а саме:

Декларація з ПДВ від 17.07.2014 року № за червень 2014 року на суму

389415 грн., термін сплати 30.07.2014 року. Станом на 30.07.2014 року на особовому рахунку підприємства рахувалась переплата у розмірі 3886,9грн. Таким чином, станом на 31.07.2014 року податковий борг склав 385528,1 грн., який був погашений:

- 15.08.2014 року платіжним дорученням від 15.08.2014 року №3597 на суму 42140,0 грн. (з них зараховано в рахунок боргу по декларації 42140,0 грн.), тобто із затримкою у сплаті на 10 календарних днів;

- 15.08.2014 року платіжним дорученням від 15.08.2014 року №3598 на суму 2040,23 грн. (з них зараховано в рахунок боргу по декларації 2040,23 грн.), тобто із затримкою у сплаті на 10 календарних днів;

- 29.01.2015 року платіжним дорученням від 29.01.2015 року №121 на суму 240,0 грн. (з них зараховано в рахунок боргу по декларації 240,0 грн.), тобто із затримкою у сплаті на 183 календарі дня;

- 02.03.2015 року платіжним дорученням від 02.03.2015 року №238 на суму 223087,0 грн. (з них зараховано в рахунок боргу по декларації 223087,0 грн.), тобто із затримкою у сплаті на 213 календарних днів;

- 12.03.2015 року платіжним дорученням від 12.03.2015 року №308 на суму 570,0 грн. (з них зараховано в рахунок боргу по декларації 570,0 грн.), тобто із затримкою у сплаті на 225 календарних днів;

- 12.03.2015 року платіжним дорученням від 12.03.2015 року №304 на суму 572,0 грн. (з них зараховано в рахунок боргу по декларації 572,0 грн.), тобто із затримкою у сплаті на 225 календарних днів;

- 12.03.2015 року уточнюючим розрахунком до податкової декларації з ПДВ за липень 2014року № НОМЕР_3 від 12.03.2015р. - зарахування від'ємного значення ПДВ в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 349грн. (з них зараховано в рахунок боргу по декларації на 349грн.), тобто із затримкою у сплаті на 225 календарних днів;

- 12.03.2015 року уточнюючим розрахунком до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року, № від 12.03.2015р. - зарахування від'ємного значення ПДВ в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 43грн. (з них зараховано в рахунок боргу по декларації на 43грн.), тобто із затримкою у сплаті 225 календарних днів;

- 12.03.2015 року уточнюючим розрахунком до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року № від 12.03.2015р. - зарахування від'ємного значення ПДВ в рахунок погашені податкового боргу у розмірі 43грн. (з них зараховано в рахунок боргу по декларації на 43грн.), тобто із затримкою у сплаті 225 календарних днів;

- 12.03.2015 року уточнюючим розрахунком до податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року № від 12.03.2015р. - зарахування від'ємного значення ПДВ в рахунок погашені податкового боргу у розмірі 240,0грн. (з них зараховано в рахунок боргу по декларації на 240,0грн тобто із затримкою у сплаті 225 календарних днів;

- 27.03.2015 року платіжним дорученням від 27.03.2015року №373 на суму 19100,0 грн. (з НР зараховано в рахунок боргу по декларації 19100,0 грн.), тобто із затримкою у сплаті на 240 календарних днів;

- 27.03.2015 року платіжним дорученням від 27.03.2015 року №252622 на суму 124866,0 грн. і них зараховано в рахунок боргу по декларації 97103,85 грн.), тобто із затримкою у сплаті на 240 календарних днів.

З урахуванням викладеного суд зазначає наступне.

Факт несвоєчасної сплати позивачем податку на додану вартість не є спірною обставиною по справі, внаслідок чого не підлягає доказуванню в силу приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства.

Спірним питанням даної справи, є звільнення позивача при здійсненні діяльності в зоні проведення антитерористичної операції від штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на додану вартість під час проведення АТО.

Так, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» уведено в дію відповідне рішення Ради національної безпеки і оборони України щодо проведення антитерористичної операції на сході України.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначено Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, за змістом частини першої статті 1 якого періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Частиною другою зазначеної статті встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У подальшому на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р і від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, у тому числі, включено місто Краматорськ, на території якого здійснює діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ АЛЕКС».

Отже, відповідно до приписів чинного законодавства місто Краматорськ, м. Макіївка є частиною території України де триває антитерористична операція.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 лютого 2015 року Торгово-промисловою палатою України видано Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ АЛЕКС» сертифікат (висновок) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 920/05-4, яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів. На момент видачі сертифікату Торгово-промисловою палатою України форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають, дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що Закон № 1669 не надає права на звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань, та зазначає, що статтею 10 Закону № 1669 прямо зазначено, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Системний аналіз нормативно-правових актів, що регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення, дають підстави вважати, що платники податку, які перебувають на обліку у податкових органах, і які здійснюють господарську діяльність на території, де проводилася АТО або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, на цей період звільняються від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань, зокрема щодо своєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість тощо.

Разом з цим, суд зазначає, що Закон № 1669 не скасовує обов'язків платника податків, а надає можливість на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі. І, як наслідок, законодавець звільнив позивача від застосування штрафних санкцій і пені з боку податкових органів.

Посилання представника відповідача на те, що позивач не звертався до податкового органу із заявами в порядку статті 100 ОСОБА_1 кодексу України про розстрочення чи відстрочення податкового боргу суд вважає необґрунтованими, оскільки наявність чи відсутність такого звернення не спростовують факту настання для позивача обставин непереборної сили (форс-мажору), що підтверджено сертифікатом Торгово-промисловою палатою України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 920/05-4 від 27 лютого 2015 року.

З урахування викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність висновків щодо порушення позивачем ОСОБА_1 Кодексу в частині не виконання зобовязань щодо сплати податку на додану вартість у строки встановлені законом.

Що, стосується тверджень відповідача стосовно сплати податкового боргу із затримкою в 1 календарний день, суд зазначає наступне.

Так, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем також до податкового органу було подано уточнюючий розрахунок до податкової декларації з ПДВ за серпень 2013 року від 16.10.2013 року № НОМЕР_1 на суму ПДВ 579 грн., по терміну сплати 16.10.2013 року.

Станом на 16.10.2013 року на особовому рахунку підприємства рахувалася переплата у розмірі 43,26 грн., таким чином, податковий борг складав 535,74 грн.

Разом з тим, позивач платіжним дорученням від 16.10.2013 року № 6523 на суму 600 грн., сплатив зазначену вище заборгованість, а тому твердження відповідача стосовно того, що позивач сплатив заборгованість із затримкою в 1 календарний день спростовуються.

Суд зауважує, що згідно Указу Президента України антитерористична операція розпочалася 14 квітня 2014 року, та саме з цього періоду на позивача розповсюджується дія закону № 1669 щодо звільнення його від сплати штрафних (фінансових) санкцій нарахованих податковим органом.

Відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти адміністративного позову, на думку суду, не довів юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів винесення спірних податкових повідомлень - рішень № /11579/10/-05-15-1501 від 27 травня 2015 року на суму 68269,57 грн. та № /11578/10/-05-15-15-01 від 27 травня 2015 року на суму 4 471,59 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, щодо неправомірності висновків податкового органу стосовно застосування штрафних (фінансових) санкцій до позивача.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до приписів ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Отже, проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак даний адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ АЛЕКС» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1362,36 грн.

Керуючись статтями 2 15, 17 18, 33 35, 41 42, 47 51, 56 59, 69 71, 79, 86, 87, 94, 99, 104 107, 110 111, 121, 122 143, 151 154, 158, 162, 163, 167, 185 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПАНИЯ АЛЕКС до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень рішень від 27.05.2015 року №/11578/10/05-15-15-01, №/11579/10/0-15-15-01 на суму 72741,16 грн. задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції ум. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 27 травня 2015 року № /11579/10/-05-15-1501 в розмірі 68269,57 грн.

Скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 27 травня 2015 року № /11578/10/-05-15-1501 в частині 4471,59 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (84313, Донецька обл., м. Краматорськ,

б-р. Машинобудівників, буд 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ АЛЕКС» () витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 36 коп.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галатіна О.О.