Справа № 815/5422/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/5422/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спецелеваторбуд» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки та складання акту перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області подала апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Спецелеваторбуд» у задоволенні адміністративного позову.

Постановою від 16 лютого 2015 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд частково задовольнив адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Спецелеваторбуд» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій щодо проведення позапланової документальної виїзної перевірки та складання акту перевірки від 30.05.2014р. №2379/15-53-22-01/32190411, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.06.2014р. № та №.

Суд першої інстанції визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 18.06.2014р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 346 484 грн. (в тому числі: 230 989 грн. - за основним платежем, 115 495 грн. - за штрафними санкціями) та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 329 160 грн. (в тому числі: 219 440 грн. - за основним платежем, 109 720 грн. - за штрафними санкціями). В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки при проведенні позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «Спецелеваторбуд», в підтвердження виконання субпідрядником ТОВ «Мега-Проект» будівельних робіт за договорами №17/07-13 від 17.07.2013р. та №11/09-13 від 11.09.2013р., не надано виконавчої техдокументації, журналів виробництва робіт, актів огляду прихованих робіт, проектно-кошторисної документації, локальних кошторисів, а також у позивача відсутні документи щодо використовуваного обладнання (машин) для виконання будівельних робіт, не встановлено їх перелік, час роботи, фахівців, що виконували роботи на цьому обладнанні.

Також, апелянт посилається на неврахування судом першої інстанції того, що наданні ТОВ «Спецелеваторбуд» податкові накладні, які виписані ТОВ «Мега-Проект», оформлені з порушенням вимог Податкового кодексу України та Наказу ДПА України від 21.12.2010р. №969 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення», зокрема, у змісті податкових накладних не зазначений опис (номенклатура) послуг та місця (адреси) їх складання.

Апелянт вважає, що ТОВ «Спецелеваторбуд» належним чином оформленими первинними документами не підтвердив фактичного здійснення господарських операцій з придбання послуг у постачальника ТОВ «Мега-Проект».

ТОВ «Спецелеваторбуд» письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси, на підставі п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.73.3, п.73.5 ст.73, п.п.78.1.1, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, у зв'язку з встановленням сумнівності у факті здійснення операцій, ТОВ «Спецелеваторбуд» направлений запит №1489/10/15-53-22-3/12 від 21.01.2014р. про надання інформації та її документального підтвердження з питань взаємовідносин з ТОВ «Бі-пром» (), ТОВ «Мега-Проект» () за листопад 2013 року. На вказаний запит ТОВ «Спецелеваторбуд» надано відповідь вих. №Б02/02-2014 від 07.02.2014р.

В період з 30.04.2014р. по 23.05.2014р., згідно п.п.78.1.1. п.78 ст.78 ПК України, на підставі наказу №947 від 29.04.2014р., головним державним ревізором-інспектором відповідача проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Спецелеваторбуд» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Мега-Проект» за період листопад 2013 року, за результатами якої складений акт перевірки №2379/15-53-22-01/32190411 від 30.05.2014р.

Суд першої інстанції не встановив підстав для задоволення вимог про визнання протиправними дій контролюючого органу щодо проведення позапланової документальної виїзної перевірки та складання акту перевірки від 30.05.2014р. №2379/15-53-22-01/32190411, зазначивши, що позивач допустив відповідача до проведення перевірки, визнав наявність у нього документів, передбачених ст.81 ПК України, які дають право розпочати документальну виїзну перевірку, у зв'язку з чим правові наслідки наказу на перевірку після допуску на його підставі посадових осіб до перевірки є вичерпаними, а наслідки для суб'єкта господарювання тягнуть рішення ДПІ за результатами проведеної перевірки.

Суд першої інстанції зазначив, що складання за наслідками проведеної перевірки акту або довідки є прямим обов'язком контролюючого органу, який проводив таку перевірку. Враховуючи, що суд визнав правомірними дії відповідача з проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Спецелеваторбуд» з питань підтвердження господарських взаємовідносин з платником податків ТОВ «Мега-Проект», тому, згідно ст.86 ПК України, правомірними є також і дії зі складання акту перевірки.

Суд першої інстанції встановив, що актом перевірки зафіксовано порушення ТОВ «Спецелеваторбуд»: п.п.14.1.27, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток у розмірі 219 440 грн.; та порушення п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198. п.201.1, п.201.4, п.201.6 ст.201 ПК України, внаслідок чого занижено ПДВ на суму 230 989 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси 18.06.2014р. прийняла податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшила суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 346 484 грн., та №, яким товариству збільшила суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 329 160 грн.

Суд першої інстанції встановив, що висновки ДПІ у Приморському районі м. Одеси про завищення позивачем у листопаді 2013 року витрат з податку на прибуток на 1154947 грн. та завищення податкового кредиту з ПДВ на 219440 грн. ґрунтуються на визнанні недійсними, такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків правочинів, укладених ТОВ «Спецелеваторбуд» з контрагентом ТОВ «Мега-Проект», у зв'язку з ненаданням до перевірки виконавчої техдокументації, оформлення податкових накладних з порушенням Наказу ДПА України №969 від 21.12.2010р., а також у зв'язку з врахуванням відомостей акту ДПІ у Печерському районі м. Києва №154/26-55-22-07/38748806 від 16.01.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мега-Проект» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за жовтень 2013 року», яким зафіксовано відсутність у контрагента позивача основних засобів, виробничого, транспортного обладнання, матеріалів (сировини), товарних запасів, трудових ресурсів.

Досліджуючи реальність та фактичність господарських операцій ТОВ «Спецелеваторбуд» з контрагентом ТОВ «Мега-Проект», їх відповідність законодавству, а також правомірність формування позивачем витрат та податкового кредиту по вказаним операціям, суд першої інстанції встановив, що позивач залучив вказане підприємство в якості субпідрядника для забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань як підрядника за договором підряду №27/13 від 13.02.2013р. з ТОВ «Агро Інвест Україна» щодо виконання підготовчих та будівельних робіт на об'єкті «Елеватор» за адресою: Вінницька область, м. Гнівань, вул. Привокзальна, 12, а також щодо забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань як підрядника за договором підряду №77/08-12 від 02.08.2012р. з ТОВ «Компанія Укрмілл» щодо виконання будівельно-монтажних (ремонтних) робіт на об'єкті: складський комплекс зберігання та відвантаження зернових 3-тя черга будівництва за адресою: місто Іллічівськ, територія ТОВ «ІСРЗ».

Зокрема, суд першої інстанції встановив, що 17.07.2013р. між ТОВ «Спецелеваторбуд» (генпідрядник) та ТОВ «Мега-Проект» (субпідрядник) укладений договір №17/07-13, за умовами якого субпідрядник зобов'язується виконати, а генпідрядник прийняти та оплатити виконання комплексу будівельно-монтажних робіт на будівництві елеватору ТОВ «Агро Інвест Україна» за адресою: Вінницька область, м. Гнівань, вул. Привокзальна, 12. Перелік будівельно-монтажних робіт, які зобов'язано було виконати ТОВ «Мега-Проект», та їх вартість визначені ТОВ «Спецелеваторбуд» та ТОВ «Мега-Проект» у зведеному кошторисному розрахунку вартості будівництва та розрахунку договірної ціни.

Також суд першої інстанції встановив, що факт виконання ТОВ «Мега-Проект» робіт по будівництву елеватора підтверджений актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року, за листопад 2013 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень, листопад 2013 року, податковими накладними.

11.09.2013р. між ТОВ «Спецелеваторбуд» (генпідрядник) та ТОВ «Мега-Проект» (субпідрядник) укладений договір №11/09-13, за умовами якого субпідрядник зобов'язується виконати, а генпідрядник прийняти та оплатити виконання комплексу електромонтажних робіт на будівництві складського комплексу зберігання та відвантаження зернових ТОВ «Компанія Укрмілл» ІСРЗ м.Іллічівськ. Перелік будівельно-монтажних робіт, які зобов'язано виконати ТОВ «Мега-Проект», та їх вартість визначені ТОВ «Спецелеваторбуд» та ТОВ «Мега-Проект» у зведеному кошторисному розрахунку вартості будівництва та розрахунку договірної ціни.

Суд першої інстанції встановив, що факт виконання ТОВ «Мега-Проект» робіт на будівництві складського комплексу зберігання та відвантаження зернових ТОВ «Компанія Укрмілл» ІСРЗ м. Іллічівськ підтверджений актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2013 року, податковою накладною.

Також суд першої інстанції встановив, що при здійсненні вищевказаних будівельних та електромонтажних робіт ТОВ «Мега-Проект», відповідно до умов договорів підряду, використовувало будівельні матеріали, надані ТОВ «Спецелеваторбуд», як підрядником будівництва.

З посиланням на ст.138, ст.139, п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність формування позивачем валових витрат та податкового кредиту на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Мега-Проект», оскільки надані позивачем первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і не дають підстав для висновку про нездійснення спірних операцій.

Суд першої інстанції відхилив посилання відповідача на висновки акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мега-Проект», та зазначив, що можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента позивача при здійсненні господарських операцій для зниження об'єкту оподаткування не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про відсутність фактичного виконання ТОВ «Мега-Проект» своїх обов'язків по договорах підряду та відсутність у позивача права на податковий кредит з ПДВ та формування витрат з податку на прибуток. Відповідачу, як контролюючому органу, відповідно до покладених на нього функцій та повноважень при перевірці діяльності платників податків, не надано права визнання в односторонньому порядку господарських правочинів нікчемними.

Також, суд першої інстанції відхилив посилання ДПІ у Приморському районі м. Одеси на відсутність у податкових накладних, виписаних ТОВ «Мега-Проект» обов'язкових реквізитів, таких як опис (номенклатура) послуг та місце (адреса) проведення (складання), та оскільки встановив, що наявні у позивача податкові накладні містять усі реквізити, передбачені ст.201 ПК України.

За висновками суду першої інстанції відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого покладений обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не довів наявності порушень, зафіксованих актом перевірки від 30.05.2014р. №2379/15-53-22-01/32190411, у зв'язку з чим прийнятті на підставі такого акту податкові повідомлення-рішення, суд першої інстанції визнав протиправними та скасував.

Справа розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.197 КАС України.

На підставі ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає постанову суду першої інстанції від 16.02.2015р. в межах вимог апеляційної скарги ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, тобто в частині вимог ТОВ «Спецелеваторбуд», які задоволені оскарженою постановою.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є податкові повідомлення-рішення від 18.06.2014р. № та №, які прийнято ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Спецелеваторбуд» від 30.05.2014р. №2379/15-53-22-01/32190411 щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Мега-Проект» за період листопад 2013 року, в якому зафіксовано порушення позивачем п.п.14.1.27, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток у розмірі 219 440 грн., та порушення п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198. п.201.1, п.201.4, п.201.6 ст.201 ПК України, внаслідок чого занижено ПДВ на суму 230 989 грн.

Висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтуються на дослідженні, наданих ТОВ «Спецелеваторбуд» до перевірки, первинних бухгалтерських та податкових документів, про що зазначено в акті перевірки, які податковий орган вважає такими, що не підтверджують реальність господарських правовідносин між позивачем та його контрагентом ТОВ «Мега-Проект» у листопаді 2013 року.

Апеляційний суд зазначає, що вимоги апеляційної скарги обґрунтовані доводами, яким Одеським окружним адміністративним судом надана правова оцінка, та не містять заперечень щодо встановлених судом першої інстанції фактичних обставин щодо реальності угод, їх платності, товарності та використання придбаних позивачем робіт у власній господарській діяльності.

За змістом ст.ст. 138, 139, 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум витрат до складу валових, а сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (робіт, послуг), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару (робіт, послуг) та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності надання послуг із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реального надання послуг тощо.

При цьому, з урахуванням норм статей 44 та 61 ПК України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Апеляційний суд встановив, що основним видом діяльності ТОВ «Спецелеваторбуд» є будівництво житлових і нежитлових будівель; товариство має право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури згідно ліцензії, виданої 12.11.2010р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (т.1 а.с.89-95).

Також, апеляційний суд встановив, що залучення позивачем ТОВ «Мега-Проект», в якості субпідрядника для виконання будівельних робіт, пов'язано з необхідністю виконання взятих на себе зобов'язань, як підрядника, за договорами підряду:

- №27/13 від 13.02.2013р., укладеним між ТОВ «Спецелеваторбуд», як підрядником, та ТОВ «Агро Інвест Україна», як замовником, згідно п.1.1 якого підрядник бере на себе зобов'язання виконати підготовчі та будівельні роботи на об'єкті «Елеватор» ТОВ «Агро Інвест Україна» за адресою: Вінницька обл., м.Гнівань, вул. Привокзальна, 12, а замовник зобов'язаний прийняти закінчені підготовчі та будівельні роботи та сплатити їх вартість (т.2 а.с.45-48);

- №77/08-12 від 02.08.2012р., укладеним між ТОВ «Спецелеваторбуд», як підрядником, та ТОВ «Компанія Укрмілл», як замовником, згідно п.1.1 якого предметом договору є виконання будівельно-монтажних (ремонтних) робіт на об'єкті: складський комплекс зберігання та відвантаження зернових 3-тя черга будівництва за адресою: місто Іллічівськ, територія ТОВ «ІСРЗ» (т.3 а.с.155-158).

Умовами п.2.2 вказаних договорів передбачено право підрядника залучати до окремих видів робіт субпідрядників під свою відповідальність і в межах суми, обумовленої п.3.1. договору.

Апеляційний суд встановив, що за умовами укладених між ТОВ «Спецелеваторбуд», як Генпідрядником, та ТОВ «Мега-Проект», як Субпідрядником, договорів №17/07-13 від 17.07.2013р. та №11/09-13 від 11.09.2013р., по завданню генпідрядника, субпідрядник зобов'язується виконати, а генпідрядник прийняти та оплатити виконання комплексу підготовчих, будівельних, електромонтажних робіт на об'єктах будівництва, які відповідають об'єктам будівництва, визначених за договорами з ТОВ «Агро Інвест Україна» (об'єкт «Елеватор» ТОВ «Агро Інвест Україна» за адресою: Вінницька обл., м.Гнівань, вул. Привокзальна, 12) та з ТОВ «Компанія Укрмілл» (складський комплекс зберігання та відвантаження зернових 3-тя черга будівництва за адресою: місто Іллічівськ, територія ТОВ «ІСРЗ»). (т.1 а.с.161-164, т.2 а.с.11-14)

На підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «Мега-Проект» позивачем надано:

- на виконання договору №17/07-13 від 17.07.2013р.: акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за жовтень 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт №2 за листопад 2013 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень, листопад 2013 року, виписку по рахунку, податкові накладні №46 від 04.11.2013р. та №151 від 11.11.2013р. (т.1 а.с.160, 165-188);

- на виконання договору №11/09-13 від 11.09.2013р.: акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за листопад 2013 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2013 року, виписку по рахунку, податкову накладну №448 від 28.11.2013р. (т.2 а.с.10, 15-21).

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між ТОВ «Спецелеваторбуд» та ТОВ «Мега-Проект».

Апеляційний суд встановив, що будівельні роботи, виконані субпідрядником ТОВ «Мега-Проект», в подальшому передані ТОВ «Спецелеваторбуд», як генпідрядником, замовникам будівництва - ТОВ «Агро Інвест Україна» та ТОВ «Компанія Укрмілл», що підтверджено довідками про вартість виконаних будівельних робіт за формою Кб-3 та актами прийомки виконаних будівельних робіт за формою Кб-2В №41 та №51 за листопад 2013 року (т. 2 а.с. 102-125, т. 3 а.с. 160-167).

Таким чином, ТОВ «Спецелеваторбуд» довело дотримання ним всіх умов на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні робіт у контрагента, до податкового кредиту: фактичності придбання робіт, тобто, реальності відповідної господарської операції; наявності податкових накладних на підтвердження придбання робіт та сплати відповідної суми ПДВ; подальшого використання придбаних робіт в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

В апеляційній скарзі ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області посилається на неналежне оформлення виписаних ТОВ «Мега-Проект» податкових накладних №46 від 04.11.2013р., №151 від 11.11.2013р. та №448 від 28.11.2013р. Дослідивши наявні в матеріалах справи копії вказаних податкових накладних апеляційний суд дійшов висновку, що вони містять всі, передбачені ст.201 ПК України та Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», реквізити, а тому є належною підставою для віднесення зазначених у них сум ПДВ до складу податкового кредиту позивача.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта про ненадання ТОВ «Спецелеваторбуд» до перевірки документів щодо придбання будівельних матеріалів, якими виконувалися відповідні роботи, їх перевезення до будівельного майданчику та зберігання, оскільки наявними в матеріалах справи видатковими накладними підтверджено самостійне придбання позивачем будівельних матеріалів, а також подальше їх списання на підставі відповідних актів.

Щодо посилань апелянта про відсутність у позивача виконавчої техдокументації, то така документація не є первинними документами, пов'язаними з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Висновки ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області щодо встановлених порушень з боку ТОВ «Спецелеваторбуд» базуються, також, на висновках акту ДПІ у Печерському районі м.Києва №154/26-55-22-07/38748806 від 16.01.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мега-Проект» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за жовтень 2013 року». Однак, податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Отримання податковим органом акту перевірки, в якому викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або висновки про відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, так як акт податкової перевірки не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно засвідчує обставини фактичної дійсності.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області не надало вироку суду, яким би було встановлено, що ТОВ «Мега-Проект» зареєстровано в державних органах влади з метою прикриття незаконної діяльності, а не з метою здійснення господарської діяльності, передбаченої чинним законодавством України; що між позивачем і вказаною юридичною особою укладались фіктивні господарські угоди, в тому числі з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо, підроблялись первинні документи або що роботи вказаним контрагентом фактично не виконувались.

При укладені договорів головним для суб'єкта господарювання є предмет договору, цінова політика, строки та спосіб доставки (виконання) предмету договору, розрахунки по договору (угоді), а також реєстрація постачальника як суб'єкта господарювання в органах виконавчої влади та допоміжна інформація про реєстрацію платником податку на додану вартість у органах податкової служби. Тому відповідач не має права наполягати на отримані додаткової інформації позивачем від його контрагента - постачальника товарів (робіт, послуг).

Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак такі докази, на порушення вимог частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковий орган не представив, реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, не спростував.

За таких обставин, висновок податкового органу про безтоварний характер спірних операцій з виконання робіт ґрунтується на неправильній юридичній оцінці обставин справи.

Апеляційний суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладений обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не довів порушення позивачем вимог Податкового кодексу України при декларуванні фінансово-господарських операцій з суб'єктом господарювання ТОВ «Мега-Проект» у листопаді 2013 року.

Висновок суду першої інстанції про незаконність податкових повідомлень-рішень та, у зв'язку з цим, наявність підстав для їх скасування, є правильним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, п.1 ч.1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець