Справа № 815/2770/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року м. Київ К/800/16596/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Одеської міської ради на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Ромашка" до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування наказу,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Ромашка" звернулось з позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, в якому просило визнати протиправними дії ІДАБК в Одеській області щодо винесення наказу № 7СК від 21 лютого 2014 року «Про скасування реєстрації декларації від 23 серпня 2013 року № ОД 77» та скасувати наказ Інспекції ДАБК в Одеській області № 7СК від 21 лютого 2014 року «Про скасування реєстрації декларації від 23 серпня 2013 року № ОД 77».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року, позов задоволено: визнано протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо винесення наказу № 7СК від 21 лютого 2014 року «Про скасування реєстрації декларації»; визнано протиправним та скасовано наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області № 7СК від 21 лютого 2014 року «Про скасування реєстрації декларації», яким скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації закінченого будівництвом об'єкту від 23 серпня 2013 року № ОД 77 «Капітальний ремонт нежилих приміщень по вул. Канатній,132 в Приморському районі м. Одеси», замовник будівництва - ТОВ «ВКФ «Ромашка».

Не погоджуючись з рішеннями судів, Одеська міська рада звернулась з касаційною скаргою, в якій просила їх скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В запереченнях позивач просив залишити скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 23 серпня 2013 року Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано декларацію за № ОД 77 про готовність об'єкту, належного до II категорії складності, до експлуатації за результатами закінчення ремонту нежилих приміщень по вул. Канатна, 132 в Приморському районі м. Одеси. Загальна площа будівлі за даними декларації складає 238,2 кв. м.

За результатами проведеної перевірки посадовою особою інспекції складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил від 15 листопада 2013 року та складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У ході перевірки встановлено збільшення геометричних розмірів об'єкта будівництва за рахунок улаштування прибудов з посиланням на технічний паспорт № 62неж-174-205 від 08 липня 2013 року, згідно даних якого загальна площа зазначених приміщень складає 238,2 кв. м, що не обумовлено зазначеною декларацією. Також в п.11-1 декларації про готовність об'єкта до експлуатації відсутні дані про земельну ділянку, що свідчить про наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

За результатами перевірки 15 листопада 2013 року відповідно до ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» керівнику TOB «ВКФ «Ромашка» Маркіну С. М. видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності в термін до 15 грудня 2013 року.

21 лютого 2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області видано наказ № 7CК «Про скасування реєстрації декларації», яким скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації закінченого будівництвом об'єкту від 23 серпня 2013 року № ОД77 «Капітальний ремонт нежилих приміщень по вул. Канатній, 132 в Приморському районі м. Одеси», замовник будівництва - ТОВ «ВКФ «Ромашка».

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з його необґрунтованості та протиправності.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів, виходячи з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 39-1 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції на час реєстрації декларації) у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до п. 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" (в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення), яку приведено у відповідність до норми закону, у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією. Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Таким чином підставою для скасування декларації є встановлення, що інформація, яка зазначалася в декларації, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації.

Підставою для прийняття оскаржуваного акту є недостовірна інформація щодо площі приміщення та щодо земельної ділянки.

Між тим, як встановлено самим відповідачем, площа приміщення у розмірі 238,2 кв. м відповідає площі, яку зазначив позивач у декларації, та відповідає площі відповідно до технічного паспорту будівлі, а відтак висновок інспекції свідчить про неправильне застосування ним наслідків, передбачених у ст. 39-1 Закону.

Щодо недостовірної інформації з приводу земельної ділянки, то суд касаційної інстанції вказує на таке.

Вказана вище норма права регламентує наслідок у вигляді скасування декларації у випадку подання недостовірних даних у ній.

Проте, як встановлено судами, позивач не зазначав жодної інформації в графі про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Суд касаційної інстанції зазначає, що відсутність будь-якої інформації з приводу земельної ділянки унеможливлює надання судом оцінки як про її недостовірність, так і навпаки, а тому висновок інспекції з цього питання не можна вважати таким, що ґрунтується на нормах закону.

Водночас, законодавець врегулював можливість уникнення подібних спорів у ст. 39 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідно до якої прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об'єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об'єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об'єкт застрахований).

Орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі необхідності під час розгляду питань, пов'язаних з видачею сертифіката, може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків. Неподання таких висновків у визначений органом державного архітектурно-будівельного контролю строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; 2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 3) невідповідність об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відмова у видачі сертифіката надається замовникові у строк, передбачений для його видачі.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Підключення закінченого будівництвом об'єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта письмово поінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням об'єкта будівництва.

Замовник зобов'язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок, що споруджувався із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, об'єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію.

Відповідно до п.п. 20., 21. Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" (в редакції на час подання декларації) Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Таким чином, здійснивши аналіз наведених норм права, колегія суддів дійшла висновку, що зауваження про відсутність тої чи іншої інформації в декларації може вирішуватись інспекцією під час подання декларації на реєстрацію у порядку виявлення недоліків, а не після її реєстрації, оскільки за це передбачені різні дії інспекції та відповідні наслідки.

Інакші дії інспекції змінять порядок подання, розгляду, повернення, реєстрацію та скасування декларації, що не виправдовує дії останньої по допущенню помилки попередньо.

Окрім того, за загальним правилом ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» після проведення державної реєстрації права власності на об'єкт будівництва, такий об'єкт набуває цивільну оборотоздатність, що полягає у вільному відчуженні такого об'єкта або переході його від однієї особи до іншої.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів, що винесений Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області наказ № 7СК від 21 лютого 2014 року «Про скасування реєстрації декларації від 23 серпня 2013 року № ОД 77» є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки під час вирішення справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій не допущені порушення норм матеріального та процесуального права, то скаргу скаржника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: