Справа № 344/4241/16-а
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4241/16-а
Провадження № 2-а/344/227/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Домбровської Г.В.

при секретарі с/з: Устинській Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії

У судовому засіданні 12 травня 2016 року відповідно до пункту 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину Постанови.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_3 (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (надалі - «Відповідач»), в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за Списком №1; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську призначити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 28 грудня 2015 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Зокрема, позовні вимоги мотивовані тим, що дії Відповідача щодо неврахування уточнюючих довідок про підтвердження пільгового стажу та наказів атестації робочих місць у зв'язку з відсутністю перевірити їх достовірність, є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Як зазначив Позивач в судовому засіданні, відсутність в архівних установах відповідних відомостей про роботу Позивача, за умови що відповідні записи містяться в його трудовій книжці, не може бути підставою для обмеження його прав на пільгове пенсійне забезпечення.

Представник Відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, - в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила та просила відмовити в їх задоволенні.

Зокрема, як зазначила представник Відповідача, оскільки Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську не має змоги перевірити достовірність наданих Позивачем разом із заявою про призначення пенсії довідок про періоди його роботи, вищевказане унеможливлює призначення Позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення Позивача та представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

В С Т А Н О В И В:

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з досягненням 51-річного, який дає право на отримання пенсії на пільгових умовах за списком №1, 26 грудня 2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську № 9390 від 24 березня 2016 року ОСОБА_4 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Дії Відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 Позивач вважає протиправним та таким, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В той же час, в частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені та є усталеними у практиці європейських країн. Суб'єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, приймаючи рішення, вчиняючи дії, чи допускаючись бездіяльності.

Таким чином, завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До того ж, відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип законності кореспондує положенню частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до вимог якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«На підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон, так і повноваження, які є необхідними для реалізації суб'єктом владних повноважень своїх функцій (завдань).

«У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Іншими словами, при виконанні поставлених перед адміністративним судочинством завдань адміністративний суд перевіряє законність та обґрунтованість реалізації органом публічної адміністрації, його посадовою чи службовою особою компетенції (наданих законом повноважень). Критеріями такої перевірки є: відповідність оскаржуваного акта приписам, що встановлені у законі; дотримання органом меж повноважень, наданих йому законом; дослідження органом передбачених у законі обставин, що є підставою прийняття акта; збереження чинності законом, на основі якого прийнято акт; відсутність спотворення змісту закону, що покладений в основу рішення; додержання правил, строків, форми та процедури прийняття акта.

Як випливає зі змісту рішення Відповідача, підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін в судовому засіданні, підставою відмови ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 став висновок Відповідача про те, що довідки, надані Позивачем на підтвердження факту роботи, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, зокрема, довідки ПП ВТФ «ГЕО-ЕС», не можуть бути взяті до уваги, оскільки ПП ВТФ «ГЕО-ЕС» ліквідоване і місцезнаходження архівних документів невідоме, тобто немає можливості перевірити достовірність видачі вищевказаних довідок, а саме - первинних документів щодо підтвердження роботи на підземних роботах венгерської вугледобувної шахти «Ленчехедьі»; окрім того не представлені пільгові довідки з інших підприємств.

Порядок та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах врегульовано статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до пункту а) частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Порядок підтвердження стажу роботи визначено статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як випливає із записів у трудовій книжці ОСОБА_3 (а.с. 6-12), Позивач працював:

- в Шахтопрохідному управлінні в/о тресту «Свердловськшахтобуд» гірничим майстром ш. «Красний Партизан» з повним робочим днем під землею з 08.09.1986 р. по 12.11.1991 р.;

- на Підприємстві «Радегаст» прохідником з повним робочим днем в шахті по контракту з 25.11.1991 р. по 01.08.1992 р.;

- в Українсько-Угорському виробничо-торгівельному ТзОВ «УКМА» підземним прохідником з повним робочим днем в шахті з 01.08.1992 р. по 29.02.1996 р.;

- в приватному підприємстві виробничо-торгівельна фірма «ГЕО-ЕС» підземним прохідником з повним робочим днем з 01.03.1996 р. по 02.01.1997 р.;

- в період навчання в інституті 1981-1986 років під час виробничої практики з 04.07.1983 р. по 26.08.1993 р. учнем гірника і гірником з повним робочим днем в шахті «Першотравнева», з 14.06.1984 р. по 01.08.1984 р. підземним учнем прохідника з повним робочим днем в шахті ім. Героїв космосу «Павлодарвугілля», з 18.06.1985 р. по 17.07.1985 р. прохідником з повним робочим днем в шахті Шахтобудівельного управління № 13 тресту «Донецькшахтобуд».

Відповідно до чинного законодавства вищезазначені професії передбачені Списком №1.

В той же час, за висновком Відповідача, довідки ПП ВТФ «ГЕО-ЕС» не можуть бути взяті до уваги, оскільки ПП ВТФ «ГЕО-ЕС» ліквідоване і місцезнаходження архівних документів невідоме, тобто немає можливості перевірити достовірність видачі вищевказаних довідок, а саме - первинних документів щодо підтвердження роботи на підземних роботах венгерської вугледобувної шахти «Ленчехедьі».

Враховуючи вищезазначене, Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог чинного законодавства України основним документом, який підтверджує стаж роботи особи, є трудова книжка.

При цьому, відповідно до вимог закону у встановлених законом випадках архівні довідки можуть підтверджувати стаж роботи особи в разі відсутності трудової книжки або відсутності в ній відповідних відомостей.

В спірних публічно-правових відносинах, які виникли між сторонами, Відповідачем при прийнятті рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах Позивачу (в частині незарахування відповідних довідок) було порушено принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при прийнятті рішення про призначення пенсії і неврахування при цьому певних періодів роботи до трудового стажу) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

В той же час, Відповідачем не наведено норму закону, на підставі якої Позивачу не було враховано періодів роботи в ПП «ГЕО-ЕС» за умови наявності відповідних записів про роботу в цей період в трудовій книжці.

При цьому, необґрунтованим є посилання Відповідача в якості правової підстави оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії Позивачу на Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, оскільки даним нормативно-правовим актом регулюється порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за умови відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В той же час, у Позивача наявна трудова книжка і в ній наявні записи про роботу на підприємствах, яка входить до переліку робіт, які містяться в Списку №1, та дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про те, що дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови в призначенні Позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №1 є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

За таких обставин Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги Позивача про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за Списком №1 та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську вчинити дії щодо призначення та забезпечувати виплату ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за Списком №1 з 28 грудня 2015 року.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158-163 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

3. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську вчинити дії щодо призначення та забезпечувати виплату ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за Списком №1 з 28 грудня 2015 року.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Домбровська Г.В.