Справа № 823/413/16
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року справа № 823/413/16

м. Черкаси

09 год. 38 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ББФ до Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання вчинити дії,

встановив:

21 квітня 2016 року до суду з позовною заявою звернулось товариство з обмеженою відповідальністю ББФ, в якій просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення №7 Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, вихідний номер №1509/23-25-12-042 від 29 лютого 2016 року;

2) зобовязати Черкаську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області поновити товариству з обмеженою відповідальністю ББП як платника податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість є безпідставними та протиправними, оскільки товариство декларувало свої зобовязання з податку на додану вартість відповідно до вимог чинного законодавства. Інформація про те, що у деклараціях з податку на додану вартість відсутні поставки про оподатковані поставки за грудень 2014 року січень 2016 року є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов представник Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області просив у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ББФ» юридична особа, ідентифікаційний код 32810150, зареєстроване 24.12.2003, є платником податку на додану вартість.

На підставі розпорядження начальника №4-р Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області «Про проведення інвентаризації та анулювання реєстрації платників податку на додану вартість» від 23.02.2016 створено комісію з проведення інвентаризації та анулювання реєстрації платників податку на додану вартість.

29.02.2016 за рішенням комісії з проведення інвентаризації та анулювання реєстрації платників податку на додану вартість ТОВ «ББФ» виключено з реєстру платників податку на додану вартість, у звзку з тим, що платник подає декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність у платника податку оподаткованих поставок за грудень 2014 року січень 2016 року, що підтверджено результатами опрацьованої зібраної інформації відділу аудиту №9696/23-25-22-026/32810150 від 30.12.2015 та №194/23-25-22-026/32810150 від 29.02.2016. Свідоцтво платника податку на додану вартість №100311802, яке видане 28.11.2010, серія НБ №400375 анульовано.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставі, на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу. При цьому анулювання реєстрації здійснюється на дату подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації.

Пунктом 5.2 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року № 1130, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2014 за № 1456/26233 (надалі - Положення) визначено, що при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт «г» пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що:

- не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця;

- включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Відповідно до пункту 5.5 Положення анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема: 1) довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу); 2) інші підтвердні документи (відомості) у випадках, передбачених Кодексом.

Наведені правові норми свідчить, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України можливе лише за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

В свою чергу такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або іншими підтверджуючими документа (відомостями) у випадках, передбачених Кодексом.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів суд встановив, що господарська діяльність ТОВ «ББФ» у грудні 2015 року січні 2016 року має наступні ознаки нереальності здійснення операцій: відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: незначний штат працюючих осіб при тому, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості людей, в тому числі за спеціальною освітою, відсутні основні фонди, неможливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийняте за наявності правових підстав, тому позовні вимоги в частині скасування рішення Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ББФ» задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про поновлення ТОВ «ББФ» в реєстрі платників податку на додану вартість, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за ініціативою контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до реєстру.

У разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей:

1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється;

2) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована платником ПДВ повторно, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ;

3) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, дата анулювання реєстрації відповідає даті, що передує дню переходу особи до застосування відповідної ставки єдиного податку, а причина анулювання - підпункту "в" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу. Анулювання реєстрації проводиться за заявою про анулювання реєстрації платника ПДВ або за рішенням контролюючого органу;

4) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи є анульованою наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ, а дата та причина анулювання реєстрації - даті та причині анулювання повторної реєстрації. Оскільки рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ від 29.02.2016 № 47на дату вирішення даної справи є чинним та не скасованим, то, відповідно правові підстави для поновлення ТОВ «ББФ» в реєстрі платників податку на додану вартість відсутні, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині задоволенню також не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 24 травня 2016 року