Справа № 466/3320/16-а
Суддя: Білінська Г. Б.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/3320/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Дмитришин Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шевченківської районної адміністрації ЛМР, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЛКП «Рясне-402» про визнання протиправним та скасувати пункт 3 розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 631 від 05.11. 2015 року «Про демонтаж самочинних прибудов та металевих огорож»,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 3 розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 631 від 05.11.2015 року «Про демонтаж самочинних прибудов та металевих огорож», яким її зобов'язано у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно прибудовану веранду з підвалом на фундаменті розміром 5,03х1,70 м. до квартири АДРЕСА_1 та встановлену металеву огорожу розміром 6,0х6,0м.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що таке розпорядження прийняте з порушенням процесуальних норм законодавства України та Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 835 від 09.09.2011р. Зокрема, всупереч вимогам вказаного Положення відповідач не склав акту-попередження, не вручив такий позивачу. Питання, щодо самочинних прибудов за адресою АДРЕСА_1 розглядалося за листом ЛКП «Рясне-402» без даного акту та без її виклику. Протокол про адміністративне правопорушення не складався, до адміністративної відповідальності вона не притягувалась. Окрім цього, позивачка посилається на те, що у 2004 році Шевченківська рай адміністрація м. Львова дала дозвіл їй на влаштування балкону до квартири. Порушення у проведених нею роботах по облаштуванню балкону є незначними , а демонтаж може призвести до руйнування стін будинку. Окрім цього ,позивачка заперечила факт влаштування нею металевої огорожі, пояснивши , що така становлена за спільним рішенням мешканців будинку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, наведених в позові, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та пояснила, що розпорядження прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, підстав для задоволення позову не вбачає.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися ,подавши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять позов задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи ЛКП «Рясне-402» позов заперечив та пояснив, що мешканці будинку звернулись до ЛКП із скаргами про незаконне облаштування веранд у будинку, чим порушені їх права, що було підставою для проведення обстеження проведених добудов та звернення до рай адміністрації по питанню їх демонтажу.

Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також згідно із ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні службові і посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що п.3 розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 631 від 05.11. 2015 р. «Про демонтаж самочинних прибудов та металевих огорож » зобов'язано позивача у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно прибудовану веранду з підвалом на фундаменті розміром 5,03х1,70 м. до квартири АДРЕСА_1 та встановлену металеву огорожу розміром 6,0х6,0м.

Висновком міжвідомчої комісії /прот.№ 29 п.7 від 27.10.2015р./ визнана необхідність демонтажу прибудов до квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 в АДРЕСА_1 та встановлених огорож згідно поданих схем.

Відповідно до Розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 22.07.2004 р. № 745 «Про надання дозволу на влаштування балкону» позивачці було дозволено влаштувати балкон згідно з проектними пропозиціями.

Хоча позивачка, облаштовуючи балкон та підвал ,вийшла за межі розмірів , дозволених вказаним розпорядженням від 22.07.2004 р., оскаржуваним розпорядженням Шевченківська райадміністрація ЛМР не ставить питання про приведення прибудови до дозволених нею ж норм, а зобов'язує повністю демонтувати прибудову.

Заявою мешканців будинку АДРЕСА_1 на адресу директора ЛКП Рясне 402 стверджується, що такі заперечень проти даної прибудови до квартири із зовнішньої сторони будинку не мають.

Відповідно до висновку №19/15с будівельно - технічного дослідження ПП «юридично експертна компанія «Юрекс» від 22.01.2016р., конструктивне рішення виконаної прибудови до квартири АДРЕСА_1 не суперечить вимогам державних будівельних норм. Здійсненні перепланування у квартирі АДРЕСА_1 не впливають на міцність і безпечність будинку. Для уникнення можливості пошкодження конструкцій будинку від демонтажу прибудови, конструктивні елементи якої знаходяться в доброму стані, можливо зберегти влаштовану прибудову в існуючому стані. Демонтаж прибудови при невірно проведених інженерних роботах може спричинити за собою загрозу для навколишніх споруд,що є актуальним в умовах щільної забудови.

П.1.1 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 835 від 09.09.2011р. передбачено, що таке Положення регулює процедуру вирішення питань, пов'язаних з самочинним будівництвом на території м. Львова, з метою визначення можливості збереження самочинно збудованих (реконструйованих) об'єктів містобудування та архітектури.

Відповідно до п.2.6 Положення на особу, яка скоїла порушення, уповноважена посадова особа складає акт-попередження , протокол про адміністративне правопорушення та скеровує його адміністративній комісії при районній адміністрації. Адміністративна комісія, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, виносить постанову по справі. П.2.7 Положення передбачено, що акт-попередження у всіх випадках самочинного будівництва складається на момент його виявлення, тобто негайно, та реєструється у журналі реєстру самочинного будівництва .

Як встановлено судом, відповідачем у відповідності до вимог п.п.2.6, 2.7 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові такий акт-попередження встановленої форми не складався.

Згідно з п.4.1. Положення фізична або юридична особа, яка здійснює самочинне будівництво, зобов'язана протягом 30 днів з дня складення акта-попередження подати заяву на ім'я директора департаменту містобудування про отримання висновку про можливість експлуатації проведеного або про можливість закінчення здійсненого самочинного будівництва.

Відтак, відповідачем порушено процедуру під час прийняття оскаржуваного розпорядження про демонтаж об лаштованого балкону та підвалу , що суттєво вплинуло та права позивача та перешкодило реалізації позивачем свого права на звернення із заявою про узаконення самочинного будівництва згідно з процедурою, визначеною Положенням про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивача не було повідомлено про засідання 27.10.2015р. міжвідомчої комісії, на якій розглядалось питання про демонтаж самочинних прибудов та металевих огорож за адресою АДРЕСА_1.

Крім того, підпунктом 3 пункту «б» частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що до відання виконавчих органів належить здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу».

Як вбачається з П.3 оскаржуваного розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 631 від 05.11. 2015 р. зобов'язано позивачку у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно прибудовану веранду з підвалом на фундаменті розміром 5,03х1,70 м. до квартири АДРЕСА_1 та встановлену металеву огорожу розміром 6,0х6, що виходять за межі компетенції відповідача, передбачені ЗУ „Про місцеве самоврядування".

У справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні представник відповідача не довів правомірність та доцільність винесення оскаржуваної постанови в частині, що стосується дій позивачки по влаштуванню балкону та підвалу до своєї квартири. . Окрім цього, суду не надано жодних доказів того, що металева огорожа, яку слід демонтувати відповідно до розпорядження, облаштована саме позивачкою .

Враховуючи вищенаведені обставини, суд прийшов до переконання , що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 11, 18, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, суд , -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Пункт 3 розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 631 від 05.11.2015 року «Про демонтаж самочинних прибудов та металевих огорож -скасувати.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Львівського апеляційного адміністративного суду через місцевий суд.

Суддя Г. Б. Білінська