Справа № 802/1883/15-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 травня 2016 р. Справа № 802/1883/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Мельника В.С.,

представника позивача: Супруна М.І.,

представника відповідача 1: Черпітяк О.В.,

представника відповідача 2: Мельник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагротранс"

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області, Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області

про: стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Поділляагротранс» (далі - ТОВ «Поділляагротранс», позивач) з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідач 1), Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області (далі - ГУ ДКУ у Вінницькій області, відповідач 2), в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просило стягнути з Державного бюджету України на свою користь пеню в розмірі 1 376 464,10 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.08.2015 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015 скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18.08.2015 та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено: стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Поділляагротранс» пеню в розмірі 1 376 464,10 грн. та стягнуто з Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області за рахунок її бюджетних асигнувань судовий збір на користь ТОВ «Поділляагротранс» у розмірі 2436,00 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.02.2016 скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанції та направлено справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області щодо адміністративного позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні,зазначивши, що заявлена до стягнення сума пені є не обґрунтованою, оскільки судом касаційної інстанції зупинялося виконання рішення судів, на підставі яких встановлено право ТОВ "Поділляагротранс" на бюджетне відшкодування ПДВ.

Представник ГУ ДКУ у Вінницькій області щодо адміністративного позову також заперечила та просила відмовити в його задоволенні, зазначивши, що бюджетне відшкодування ПДВ на користь ТОВ «Поділляагротранс» здійснене у встановлений строк в порядку черговості надходження виконавчих листів за зверненням позивача та 26.02.2015 року перераховано на рахунок позивача. Крім того, звернула увагу суду, що самостійно нарахована позивачем пеня в сумі 1 376 464,10 грн. також відшкодована з Державного бюджету на користь позивача, що підтверджується меморіальним ордером № 539 від 21.12.2012 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.

Судовими рішеннями, які набрали законної сили, стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Поділляагротранс» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, зокрема:

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.05.2011 в адміністративній справі № 2а/0270/708/11, залишеною без змін ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.10.2011 та Вищого адміністративного суду України від 29.04.2014 стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Поділляагротранс» бюджетну заборгованість з ПДВ за травень 2010 року в розмірі 290 650 грн., за червень 2010 року в розмірі 246 004 грн. Загальна сума складає 536 654 грн.;

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.05.2011 у справі № 2а/0270/1967/11, яка залишена без змін ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2011 та Вищого адміністративного суду України від 03.02.2014 року, стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Поділляагротранс» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2010 року в сумі 299 868 грн.;

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2012 у справі № 2а/0270/813/12, яка залишена без змін ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.07.2012 та Вищого адміністративного суду України від 23.10.2012, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача бюджетну заборгованість з відшкодування податку на додану вартість за травень 2010 року в розмірі 7823 грн. за жовтень 2010 року в розмірі 325 183 грн., за листопад 2010 року в розмірі 460 461 грн., за грудень 2010 року в розмірі 190 703 грн. Загальна сума складає 2 028 904 грн.;

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2012 у справі № 2а/0270/5044/11, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.03.2012 та Вищого адміністративного суду України від 03.12.2014 стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2011 року в розмірі 357 731 грн., за лютий 2011 року в розмірі 146 323 грн., за березень 2011 року в розмірі 225 821 грн., за квітень 2011 року в сумі 47 508 грн. Загальна сума складає 777 383 грн.;

Згідно з приписами ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі, якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури судового оскарження орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (п. 200.12 ст. 200 ПК України).

Згідно з п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З аналізу наведених норм випливає, що з набранням чинності ПК України у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені ст. 200 ПК України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Як підтверджується матеріалами справи, на виконання вищевказаних судових рішень бюджетне відшкодування ПДВ на користь позивача здійснено органом Державного казначейства України 26.02.2015.

Натомість у зв'язку з несвоєчасним виконанням вищезазначених рішень про стягнення податку на додану вартість позивачем самостійно нарахована пеня в сумі 1 376 464,10 грн.

Відповідно до меморіального ордеру № 539 від 21.12.2015 органом Державного казначейства України здійснено виконання судового рішення по адміністративній справі за №802/1883/15-а та відшкодовано з Державного бюджету України на користь ТОВ «Поділляагротранс» пеню у розмірі 1 376 464,10 грн.

Зазначене перерахування коштів було здійснене до винесення ухвали Вищого адміністративного суду про зупинення виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015. Так, ухвалою Вищого адміністративного суду від 28.12.2015 відкрито касаційне провадження та зупинено виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015 у справі №802/1883/15-а до закінчення розгляду справи судом касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Надаючи оцінку обставинам щодо відшкодування з Державного бюджету України на користь позивача пені у розмірі 1 376 464,10 грн., суд виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. При цьому, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Предметом позову є та конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка випливає із спірного матеріального публічно-правового відношення, та з приводу якої адміністративний суд має прийняти рішення.

Зважаючи, що заявлені до стягнення кошти в сумі 1 376 464,10 грн. 21.12.2015 року були перераховані органом Державного казначейства України, на момент вирішення судом адміністративної справи предмет спору відсутній, оскільки суд може надавати правову оцінку та регулювати правовідносин, які існують фактично.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у зв'язку з відсутністю предмету позову.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Доказів понесення суб'єктами владних повноважень судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз суду не надано за відсутності таких, тому судові витрати стяганню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна