Справа № 826/3763/16
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3763/16 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Артюхіна М.А.

пр-к апелянта ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї (сім'я ОСОБА_4).

В даній справі ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2016 року у відкритті провадження в справі відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в справі суд першої інстанції виходив з того, що зазначений спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступні обставини та факти.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначається ст.17 КАС України.

Відповідно до частини 1 пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають, зокрема, у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

В даному випадку предметом позову є правомірність рішення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації «Про визначення участі батька та матері у вихованні малолітніх дітей», прийнятого як органом опіки та піклування щодо визначення участі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, батьків малолітніх дітей, у їх вихованні.

Порядок здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків визначено ст. 155 Сімейного кодексу України, частиною 4 якої встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 158 Сімейного кодексу України визначає порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Згідно з вимогами вказаної статті за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Статтею 19 Сімейного кодексу України визначено право особи, у випадках, передбачених цим Кодексом, на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Разом з тим ч.3 ст. 19 зазначеного Кодексу передбачено, що звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Тобто, законодавством передбачено досудовий спосіб вирішення спору.

Незгода з рішенням органу опіки та піклування одного з батьків тягне за собою звернення до суду з метою захисту приватного інтересу та визначення обсягу прав і обов'язків щодо участі у вихованні дитини.

Отже, рішення державних адміністрацій районів, районних державних адміністрацій у місті Києві та Севастополі, виконавчих комітетів районних у містах, сільських, селищних рад щодо визначення участі батьків у вихованні дитини стосується відносин, що регулюються сімейним законодавством, та не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно вимоги про визнання таких рішень незаконними або визнання незаконними дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб є спорами про захист приватних прав і інтересів і відповідно до статті 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскаржуване розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, в даному випадку, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, оскільки регулює питання сімейних правовідносин.

Спірні правовідносини є цивільно-правовими та не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції правильно відмовлено у відкритті провадження в справі з підстав визначених п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Викладені в апеляційній скарзі позивачем доводи є безпідставними і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 26.05.2016.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.