Справа № 825/111/16
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 травня 2016 року м. Київ К/800/11693/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Приходько І.В.,

перевіривши касаційну скаргу Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016 р.

у справі № 825/111/16

за позовом Приватного підприємства «Ротранс»

до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Ротранс» звернулось до суду з позовом до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 р. позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.10.2015 р. № в частині суми завищеного бюджетного відшкодування у розмірі 13 410 грн. та штрафних санкцій у розмірі 3 352 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016 р. скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 р. позовні вимоги задоволено повністю.

Прилуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Однак у зв'язку із тим, що касаційна скарга не відповідала вимогам ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України скарга була залишена без руху із встановленням строку до 16.05.2016 р. для виправлення зазначених недоліків, про що було постановлено ухвалу від 26.04.2016 р.

Відповідно на виконання зазначеної ухвали скаржник виправив вказані недоліки, в межах встановленого строку.

При цьому, перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги вимогам ст.ст. 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України, у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до положень п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи повністю позовні вимоги суд апеляційної інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів касаційної інстанції, виходив з наступних мотивів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі Акту перевірки від 22.09.2015 року № 415/15-222/37787802 за порушення позивачем норм пп. 195.1.3 п. 195.1 ст. 195, п. 197.8 ст. 197, п. 200.1, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України Прилуцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.10.2015 № про завищення бюджетного відшкодування у розмірі 53059,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 13 264,00 грн.

Згідно висновків податкового органу, при здійсненні операцій з постачання послуг з перевезення вантажів транзитом через митну територію України ПП «Ротранс» застосовувало нульову ставку податку, що призвело до завищення суми податкового кредиту, сформованого з придбання дизельного палива, включеного до складу податкового кредиту у грудні 2014 року, на 53 055,60 грн. та завищення суми ПДВ, задекларованої до відшкодування з бюджету на рахунок платника у банку по декларації за січень 2015 року в сумі 53 056 грн.

Підпунктом 14.1.18. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

В силу п. 200.1 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї ст. 200 ПК України, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації, до якої додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Відповідно до п. 197.8 ст. 197 Податкового кодексу звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з перевезення (переміщення) пасажирів та вантажів транзитом через митну територію України, а також з постачання послуг, пов'язаних із таким перевезенням (переміщенням).

Відповідно абз. «а» п.п. 195.1.3 п.195.1 ст.195 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання таких послуг: міжнародні перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. Для цілей цього підпункту перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом.

Крім того, ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку,зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з поданою ПП «РОТРАНС» до Прилуцької ОДПІ податковою декларацією з ПДВ за грудень 2014 року сума податкового кредиту складає - 103 639 грн., сума зобов'язань складає 9 грн., сума від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, відображене в рядку 19 податкової декларації складає 103 630 грн.

Згідно з поданою ПП «РОТРАНС» до Прилуцької ОДПІ податковою декларацією з ПДВ за січень 2015 року сума податкового кредиту складає - 19 171 грн., сума податкових зобов'язань складає 0 грн., сума від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, відображене в рядку 19 податкової декларації складає 19 117 грн.

При цьому, сума бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку відображена у рядку 23.1 декларації і складає 77 621 грн., яку сформовано з урахуванням залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового кредиту, нарахованої за грудень 2014 року.

Від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за перевіряємий період виникло за рахунок застосування ПП «РОТРАНС» нульової ставки по операціях з постачання послуг з міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Так, згідно з договором поставки нафтопродуктів від 01.07.2014 року №38, видаткової накладної від 09.12.2014 року №РН-0000964, товаро-транспортної накладної від 09.12.2014 року №292 та відповідної податкової накладної від 09.12.2014 року №37, ПП «РОТРАНС закупило у TOB «Каір-Сервіс» дизельне пальне в кількості 25 855 л на суму 392 996 грн., в т.ч. ПДВ - 65 499,33 грн., з правом включення до податкового кредиту за грудень 2014 року ПДВ в сумі 53 055,60 грн.

Включення до податкового кредиту саме суми 53 055,60 грн. обумовлено фактом використання придбаного дизельного пального саме в цій частині, яка використовувалась в операціях, які згідно з пп. «а» п.п.195.1.3 п. 195.1 ст.195 ПКУ оподатковуються за нульовою ставкою.

Податок на додану вартість в сумі 53 055,60 грн., що включений до податкового кредиту сформований за наслідками використаного закупленого у TOB «Каір-Сервіс» 09.12.2014 року дизельного пального в операціях (що не є транзитними) з надання послуг з міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом, які оподатковуються за нульовою ставкою, визначення яких можливо за наслідками аналізу використання всього об'єму закупленого дизельного пального

Інша сума ПДВ, що не включена до податкового кредиту була використана в звільнених операціях (транзитних рейсах).

Пунктом 199.1 ст. 199 ПК України вказано, що у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг в оподатковуваних операціях.

Відповідно до п. 199.2 вказаної статті частка використання сплаченого (нарахованого) податку за придбаними (ввезеними) товарами (послугами) між оподатковуваними та неоподатковуваними операціями визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року.

Згідно абз.1 п. 199.3 тої ж статті визначено, що платники податку, у яких протягом попереднього календарного року були відсутні неоподатковувані операції, а такі неоподатковувані операції почали здійснюватися у звітному періоді, а також новостворені платники податку проводять у поточному календарному році розрахунок частки використання придбаних товарів/послуг між оподатковуваними та неоподатковуваними операціями на підставі розрахунку, визначеного за фактичними даними обсягів з постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій першого звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі операції.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що якщо придбані товари (послуги) використовуються частково в оподатковуваних операціях, а частково - ні, то платник має право формувати податковий кредит виключно за рахунок сум ПДВ сплачених (нарахованих) в ціні тієї частки придбаних товарів (послуг), що використовуються в оподатковуваних ПДВ операціях.

Судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що послуги з транзитного перевезення вантажів здійснюються виключно територією України між двома пунктами або в межах одного пункту пропуску через державний кордон України, тому перевезення вантажів автомобільним транспортом на відрізку від пункту їх відправлення (прийняття для перевезення) за межами державного кордону України до пункту (місця) їх митного оформлення на території України, а також від пункту (місця) митного оформлення товарів до пункту призначення (доставки) за межами державного кордону України не можуть розглядатися як транзитні перевезення через територію України, а тому вони не можуть враховуватись при визначенні обсягу операцій, які звільнені від оподаткування.

Таким чином, суд касаційної інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач приходить до висновку, що провадження по вказаній касаційній скарзі не підлягає відкриттю.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області відмовити.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом із доданими до касаційної скарги матеріалами, направити скаржнику, а касаційну скаргу Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити у суді касаційної інстанції.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Приходько