Справа № 826/25484/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В. та Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі»

до

державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (відповідач-1)

відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби головного управління юстиції у місті Києві (відповідач-2)

Державної фіскальної служби України (відповідач-3)

про

визнання протиправним та скасування рішення від 08.10.2015 №320/26-53-11-01-32, протиправними дій та зобов’язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Давінчі» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби головного управління юстиції у місті Києві, Державної фіскальної служби України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття рішення державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 08.10.2015 №320/26-53-11-01-32 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі» (код за ЄДР 39683001);

- зобов’язати відповідачів – державну податкову інспекцію у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та Державну фіскальну службу України – відновити дію реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі» (код за ЄДР 39683001) з моменту анулювання;

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі» (код за ЄДР 39683001) №36 від 23.09.2015, №40 від 28.09.2015, №41 від 28.09.2015 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю (код за ЄДР 39683001) №36 від 23.09.2015, №40 від 28.09.2015, №41 від 28.09.2015 станом на дату їх фактичного подання до реєстрації, а саме: станом на 07.10.2015, 08.10.2015 та 17.11.2015.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за результатами необґрунтованого внесення державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби головного управління юстиції у місті Києві запису «Внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу» стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі», державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийняте протиправне рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість вказаного товариства, внаслідок чого податкові накладні №36 від 23.09.2015, №40 від 28.09.2015, №41 від 28.09.2015 не прийняті Державною фіскальною службою України.

Відповідач-3 проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що оскаржуване рішення від 08.10.2015 №320/26-53-11-01-32 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі» прийнято державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві правомірно, у зв’язку з наявним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису «Внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу» від 06.10.2015, на підставі якого Державною фіскальною службою України і не було прийнято та зареєстровано податкові накладні позивача №36 від 23.09.2015, №40 від 28.09.2015, №41 від 28.09.2015.

Відповідачі-1 та -2 явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, заперечень проти позову не надали, з огляду на що розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України на підставі наявних у матеріалах справи доказів. При цьому, від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Водночас, товариством з обмеженою відповідальністю «Давінчі» засобами електронного зв’язку направлено до Державної фіскальної служби України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, які не були прийняті Державною фіскальною службою України, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями квитанцій №1, а саме: від 23.09.2015 №36 (доставлено 08.10.2015, причина неприйняття: порушення вимог пункту 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних), від 28.09.2015 №40 (доставлено 07.10.2015, причина неприйняття: порушення вимог пункту 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних), від 28.09.2015 №41 (доставлено 17.11.2015, причина неприйняття: продавець зареєстрований платником ПДВ з 13.10.2015 і не може подати податкову накладну, виписану 28.09.2015).

Досліджуючи підстави викладеного, суд аналізує наступні правові норми.

Так, приписами підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається, зокрема, у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

У свою чергу, порядок внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, врегульовано положеннями ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 року №755-IV у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі – Закон №755).

У силу приписів абзацу 2 частини дванадцятої статті 19 Закону №755, у разі надходження (поштовим відправленням або в електронному вигляді в порядку взаємообміну) державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 19 Закону №755, у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Якщо державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

За твердженнями відповідача-3, викладеними у письмових запереченнях проти позову, державною податкової інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на адресу відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби головного управління юстиції у місті Києві направлено повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 23.07.2015 за №2701/26-53-11-01-22 (форма №18-ОПП), згідно з якою встановлена відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, а фактичне місцезнаходження або адреса, за якою здійснюється зв’язок, не встановлено.

Так, як вбачається з наданих позивачем доказів, які не спростовані відповідачами, державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби головного управління юстиції у місті Києві на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі» направлено повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, яким від позивача вимагалось протягом місяця підтвердити реєстраційні відомості про товариство з обмеженою відповідальністю «Давінчі».

Водночас, питання встановлення місцезнаходження (місця проживання) платників податків врегульовано розділом ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 (надалі – Порядок №1588).

У відповідності до пункту 12.2 Порядку №1588 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, підрозділи контролюючого органу: стосовно платників податків, якими не подано у встановлені законом терміни податкових декларацій (звітів, розрахунків), у порядку, передбаченому законодавством, самостійно визначають суму грошового зобов'язання, проводять роботу з узгодження грошового зобов'язання та інші заходи; стосовно платників податків, які мають податковий борг, у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють заходи з погашення податкового боргу.

У рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Згідно з пунктом 12.4 Порядку №1588 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Повідомлення за формою N 18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та Центрального контролюючого органу. Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вносяться дані до Єдиного банку даних юридичних осіб та запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 19-ОПП (додаток 25) (пункт 12.5 Порядку №1588 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

З аналізу викладених вище правових норм вбачається, що контролюючий орган надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом 2 частини чотирнадцятої статті 19 Закону №755, лише після здійснення передбачених Порядком №1588 заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Слід зазначити, що аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2014 (номер ЄДРСР 38655040).

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження дотримання відповідачем-1 передбаченої Порядком №1588 процедури не надано (акт перевірки місцезнаходження платника податків, докази проведення роботи із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб, запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків), тощо).

Відтак, не підтверджено наявності законодавчо обґрунтованих передумов для надсилання повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом 2 частини чотирнадцятої статті 19 Закону №755, щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі».

При цьому, суд наголошує на тому, що товариством з обмеженою відповідальністю «Давінчі» підтверджено свій статус про юридичну особу, що підтверджується описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Підтвердження відомостей про юридичну особу" від 27.07.2015, а також витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 13.11.2015.

У свою чергу, позовна вимога про зобов’язання відповідачів – державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та Державної фіскальної служби України – відновити дію реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі» (код за ЄДР 39683001) з моменту анулювання є необґрунтованою, оскільки обов’язок податкового органу здійснити усі необхідні дії, передбачені положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, для відновлення реєстрації платника податку на додану вартість виникає саме з моменту набрання законної сили судовим рішенням про скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, оскільки судове рішення не може регулювати суспільні відносини на майбутнє, підстави вважати, що відповідач в подальшому буде ухилятися від таких дій, відсутні.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає про таке.

У розумінні підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким органом центральної виконавчої влади, у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, є Державна фіскальна служба України.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

При цьому, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку (пункт 184.1 статті 184 Податкового кодексу України).

При цьому, посилання у наявних у матеріалах справи копій квитанцій №1 в якості підстави для неприйняття вказаних податкових накладних пункту 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, оскільки положеннями останнього передбачено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Тобто, пункт 9 вказаного Порядку містить п’ять різних причин для відмови у прийнятті податкової накладної, які у досліджуваних квитанціях не деталізовані. Разом з тим, інших причин, аніж анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість, відповідачем-3 під час судового розгляду даної справи не зазначено, а іншого з матеріалів справи не вбачається. Відтак, суд вказує про протиправність дій Державної фіскальної служби України щодо неприйняття податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі» від 23.09.2015 №36, від 28.09.2015 №40 та від 28.09.2015 №41 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та, як наслідок, про зобов’язання Державної фіскальної служби України вважати прийнятими податкові товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі» від 23.09.2015 №36, від 28.09.2015 №40 та від 28.09.2015 №41 датою їх фактичного отримання, а саме: від 23.09.2015 №36 – 08.10.2015, від 28.09.2015 №40 – 07.10.2015 та від 28.09.2015 №41 – 17.11.2015.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі» від 23.09.2015 №36, від 28.09.2015 №40 та від 28.09.2015 №41 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов’язати Державну фіскальну службу України вважати прийнятими податкові товариства з обмеженою відповідальністю «Давінчі» від 23.09.2015 №36, від 28.09.2015 №40 та від 28.09.2015 №41 датою їх фактичного отримання, а саме: від 23.09.2015 №36 – 08.10.2015, від 28.09.2015 №40 – 07.10.2015 та від 28.09.2015 №41 – 17.11.2015.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Суддя Аблов Є.В.

Суддя Мазур А.С.