Справа № 333/1927/16-а
Суддя: Ярошенко А. Г.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №333/1927/16-а
Пр. № 2-а/333/71/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2016 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ярошенко А.Г. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

З 16.01.1997 року по 26.03.2010 року позивач пропрацював Комунарському районному суді м.Запоріжжя на посаді судді. Згідно положень ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року (зі змінами) ,Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року за № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» та п.3.1 Про призначення і виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України № 81 від 24 липня 2009 року , мені з травня 2010 року було призначене щомісячне грошове утримання працюючого судді.

Після цього він отримав в Територіальному управлінні Державної судової адміністрації в Запорізькій області пакет документів на оформлення щомісячного утримання судді у відставці для подачі в Управління Пенсійного фонду в Комунарському районі м.Запоріжжя для виплати йому зазначеного грошового утримання. Распорядженням Управління Пенсійного Фонду йому було нараховане довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 4 863 грн.10 коп.

На підставі постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2014 року за його адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя було зобов'язане здійснити перерахування довічного грошового утримання та виплачувати його щомісячно в сумі 13 641 грн. 60 коп.

Однак листом від 04.07.2014 року за №5456/08 Управління Пенсійного фонду повідомило , що станом на 01.07.2014 року розмір його пенсії після оподаткування складає 12 621 грн. 10 коп. у зв'язку із прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року .

25.03.2016 року ним в ТУ ДСА отримана довідка за № 08-03/680 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,відповідно до якої ця сума складає 19 292 грн.

Тому 25.03.2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду в Комунарському районі м. Запоріжжя з заявою про перерахування довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.09.2015 року у розмірі 80% від щомісячного грошового утримання працюючого судді.

Листом (копія додається) №64/с-9 від08.04.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя позивачу відмовлено в перерахунку пенсійного забезпечення.

Зазначене рішення Відповідач обґрунтував тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій,у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб,яким пенсії щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про судоустрій і статус судді». У зв'язку із цим відповідач вважає, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах,визначені вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

У зв'язку з вище викаденим позивач звертається до суду.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення.

Згідно п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що З 16.01.1997 року по 26.03.2010 року позивач пропрацював Комунарському районному суді м.Запоріжжя на посаді судді. Згідно положень ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року (зі змінами) ,Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року за № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» та п.3.1 Про призначення і виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України № 81 від 24 липня 2009 року , мені з травня 2010 року було призначене щомісячне грошове утримання працюючого судді.

Після цього він отримав в Територіальному управлінні Державної судової адміністрації в Запорізькій області пакет документів на оформлення щомісячного утримання судді у відставці для подачі в Управління Пенсійного фонду в Комунарському районі м.Запоріжжя для виплати йому зазначеного грошового утримання. Распорядженням Управління Пенсійного Фонду йому було нараховане довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 4 863 грн.10 коп.

На підставі постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2014 року за його адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя було зобов'язане здійснити перерахування довічного грошового утримання та виплачувати його щомісячно в сумі 13 641 грн. 60 коп.

25.03.2016 року ним в ТУ ДСА отримана довідка за № 08-03/680 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,відповідно до якої ця сума складає 19 292 грн.

Тому 25.03.2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду в Комунарському районі м. Запоріжжя з заявою про перерахування довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.09.2015 року у розмірі 80% від щомісячного грошового утримання працюючого судді.

Листом (копія додається) №64/с-9 від08.04.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя позивачу відмовлено в перерахунку пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До основних завдань Управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, відповідно до Положення "Про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 року за №442/6730, відноситься призначення (перерахунок) пенсій суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Позивач вийшов у відставку в період дії Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року.

Відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ,щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Як вбачається з наданої до матеріалів справи довідки за № 08-03/680 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ця сума складає 19 292 грн.

Тому розмір щомісячного грошового утримання з 01.09.2015 року позивача повинен складати суму -15 433 грн.60 коп.

У відповідності зі статтею 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативні акти не мають зворотної сили.

Як випливає зі статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно правові акти приймаються на її основі і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають застосовувати Конституцію України як акт прямої дії. Таким чином, виходячи з норм статті 58 Конституції України та висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, слід дійти висновку, що матеріальні та соціальні гарантії судді у відставці, які були встановлені на день виходу позивача у відставку не можуть бути обмежені або скасовані а ні новими Законами, ані внесенням змін до чинних Законів.

Як випливає з абзацу першого пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється лише на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів.

Відповідно до статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, виходячи з якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів. Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України від 07 липня 2010 року № 2453-У1 «Про судоустрій і статус суддів».

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Статтею 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром заробітної плати суддів відповідних судів.

Положеннями Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 11 липня 1998 року встановлено, що судді, які досягли встановленого законом віку для виходу на пенсію з посади судді та, які виконували професійні обов'язки судді протягом визначеного строку, повинні отримувати виплати після виходу на пенсію, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня їх останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

З урахуванням наведеного, слід дійти до висновку, що у зв'язку із змінами розміру грошового утримання працюючого судді (у бік збільшення) відповідних змін повинно зазнавати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. При цьому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен здійснюватися з моменту виникнення обставин, які обумовлюють його здійснення, - зміна розміру грошового утримання працюючого судді.

Тому відмова у перерахунку пенсії щомісячного грошового утримання позивача з боку Пенсійного фонду є незаконною.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02 березня 2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус судів» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Проте, права на перерахунок довічного грошового щомісячного утримання позивач не втратив з прийняттям нового закону, оскільки пішов у відставку по раніше діючому закону з правом на перерахунок довічного щомісячного грошового утримання і відповідно до конституційних положень його право не повинно звужуватися з прийняттям нового закону.

Отже, Відповідач повинен був перерахувати розмір щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру заробітної плати судді за зверненням позивача.

Зважаючи на вищевикладене, рішення відповідача щодо відмови у перерахунку Позивачу пенсійного забезпечення та щодо оподаткування мого щомісячного грошового утримання відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року є протиправними і такими, що суперечать чинному законодавству, тому підлягають скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Отже, наявні обставини для допущення негайного виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», - Резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції, а тому повинна містити чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову. Резолютивна частина судового рішення, за загальним правилом, повинна містити: висновок суду про задоволення позову (клопотання, подання),задоволення апеляційної чи касаційної скарги повністю або частково чи відмову в його задоволенні повністю або частково, чи залишення його без задоволення; висновок суду по суті вимог; розподіл судових витрат; інших правових наслідків ухваленого рішення; строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили та його оскарження; встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій. п.п. 10.12 вказаної вище постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України зазначає, що з метою забезпечення судового контролю за своєчасним і належним виконанням судового рішення суд у резолютивній частині рішення повинен повніше використовувати право покладати обов'язок на суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у визначений строк звіт про виконання судового рішення (частина перша статті 267 КАС України).

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя № 64 від 08.04.2016 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсійного забезпечення судді у відставці згідно довідки ТУ ДСА від 25.03.2015 року за № 08-03/680 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо оподаткування розміру пенсії ОСОБА_1, якщо її розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць в частині такого перевищення , прийнятого на підставі Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року .

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя () здійснити перерахунок, призначення та виплату ОСОБА_1 починаючи з 01 вересня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неоподатковуваного і без обмежень граничним розміром в розмірі 80% від розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, визначеної у довідці ТУ ДСА за № 08-03/680 від 25.03.2016 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (19 292 грн.) з урахуванням виплачених сум,яке складає 15 433 грн.60 коп..

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць.

Встановити з дати набрання постановою по справі законної сили місячний строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем Управлінням Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя () до суду першої інстанції звіту про виконання постанови по справі.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551, 21 гривні.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду. У разі коли особа не була присутня під час проголошення рішення, десятиденний строк обчислюється з моменту отримання даною особою копії постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко