Справа № 814/2804/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/2804/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Южноукраїнської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року по справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Струг» до Южноукраїнської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток та з податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

Южноукраїнська обєднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області подала апеляційну скаргу на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог приватного підприємства «Струг».

Постановою від 15 січня 2015 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Миколаївський окружний адміністративний суд в повному обсязі задовольнив адміністративний позов приватного підприємства «Струг» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27 лютого 2014 року № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств в розмірі 201 915 грн. (в т.ч. за основним платежем 134 610 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 67 305 грн.) та № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 183 300 грн. (в т.ч. за основним платежем 122 200 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 61 100 грн.).

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що при розгляді справи суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки позаплановою перевіркою приватного підприємства «Струг» встановлено декларування господарських операцій з ризиковими субєктами господарювання ТОВ «Електромонтаж-Трейд», ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» та ТОВ «Карбон-Юг», які відсутні за місцезнаходженнями та у яких відсутні необхідні умови для здійснення фінансово-господарської діяльності, що, за висновками податкового органу, свідчить про здійснення діяльності, спрямованої на штучне формування податкового кредиту третім особам і надання податкової вигоди у вигляді заниження сплати суми ПДВ до бюджету.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки його доводам про ненадання ПП «Струг» до перевірки заявок на поставку ТОВ «Електромонтаж-Трейд», ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» та ТОВ «Карбон-Юг» товару, товарно-транспортних накладних або інших документальних підтверджень отримання-передачі і доставки товару від постачальників покупцеві.

Приватне підприємство «Струг» надало письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову без змін. Позивач зазначає, що вимоги апеляційної скарги Южноукраїнської ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області ґрунтуються на доводах, яким судом першої інстанції надано правову оцінку.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, в період з 05.02.2014р. по 07.02.2014р., на підставі наказу №54 від 04.02.2014р. та п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, відповідач провів документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «Струг» щодо правомірності формування податкового кредиту з ТОВ «Електромонтаж-Трейд» за листопад 2011 року, ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» за квітень 2012 року, ТОВ «Карбон-Юг» за січень 2013 року та формування витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування за 4 квартал 2011 року, 2 квартал 2012 року та 1 квартал 2013 року, за результати якої складений акт перевірки №5/14-09-22-01/32841807 від 08.02.2014р.

Зазначеним актом перевірки зафіксовано порушення позивачем п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на суму 122 200 грн., а також порушення п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на суму 134 610 грн.

Суд першої інстанції встановив, що на підставі цього акту перевірки 27 лютого 2014 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобовязання ПП «Струг» з податку на додану вартість на загальну суму 183 300 грн., та податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобовязання ПП «Струг» з податку на прибуток на загальну суму 201 915 грн.

Досліджуючи правомірність декларування ПП «Струг» господарських операцій з контрагентами-постачальниками в період, який перевірявся контролюючим органом, суд першої інстанції встановив, що вони відбувалися на підставі договорів поставки: №6 від 03.10.2011р. з ТОВ «Електромонтаж-Трейд», №1/2013 від 10.01.21013р. з ТОВ «Карбон-Юг», №28 від 01.03.2012р. з ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспорсервіс-ЛТД».

Також суд першої інстанції встановив, що на підтвердження виконання умов вищезазначених договорів та подальшого використання придбаних товарно-матеріальних цінностей у власній господарській діяльності підприємства, правильності декларування позивачем податкових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість, правомірності формування ним податкового кредиту з податку на додану вартість за спірними правовідносинами за період, який перевірявся, позивач надав до перевірки видаткові та податкові накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, акти виконаних робіт, які містять всі, передбачені чинним законодавством, необхідні реквізити та оформленні відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд першої інстанції відхилив доводи податкового органу про ненадання ПП «Струг» до перевірки доказів транспортування придбаних у ТОВ «Електромонтаж-Трейд», ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» та ТОВ «Карбон-Юг» товарів, та, з посиланням на Постанову КМУ «Про затвердження Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні» № 207 від 25.02.2009р., зазначив, що для підтвердження факту здійснення господарської операції, якщо товар було вивезено зі складу постачальника покупцем на умовах самовивозу, товарно-транспортні накладні не вимагаються, так як товаросупровідними документами є товарна (видаткова) накладна, яка містить всі необхідні реквізити, підписи і печатки продавця товару, що і свідчить про факт передачі права власності на товар.

Також суд першої інстанції встановив, що висновки відповідача про безтоварність господарських операцій ґрунтуються на відомостях, зафіксованих в актах ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва:

- №319/23-325/32004632 від 01.03.2012р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «Електромонтаж-Трейд» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за листопад 2011 року»;

- №184/22-200/13853514 від 27.06.2012р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «ТМФ «Транспосервіс-ЛТД» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за період квітень 2012 року»;

- №1316/22.6/38270240 від 15.05.2013р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Карбон-Юг» () з питань дотримання податкового та валютного законодавства за період жовтень 2012 року березень 2013 року».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що припущення податкового органу про те, що контрагенти позивача не можуть здійснювати поставку товарів ґрунтуються лише на отриманій від ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва інформації, яка відповідачем не перевірена та не підтверджена. Також, суд першої інстанції врахував, що протягом періоду здійснення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстрованими платниками ПДВ та, відповідно до даних з ЄДР, знаходились за юридичними адресам.

З посиланням на ст.138, ст.139, п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність формування ПП «Струг» податкового кредиту на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Електромонтаж-Трейд», ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» та ТОВ «Карбон-Юг». Зазначені висновки суду першої інстанції стали підставою для задоволення вимог позову ПП «Струг» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27 лютого 2014 року № та №, як таких, що прийняті відповідачем не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року відповідача по справі Южноукраїнську обєднану Державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Миколаївській області замінено на процесуального правонаступника Южноукраїнську обєднану Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Заслухавши суддю доповідача, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є податкові повідомлення-рішення Южноукраїнської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області від 27 лютого 2014 року № та №, які прийнятті на підставі акту позапланової невиїзної документальної перевірки №5/14-09-22-01/32841807 від 08.02.2014р. ПП «Струг» щодо правомірності формування податкового кредиту з ТОВ «Електромонтаж-Трейд» за листопад 2011 року, ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» за квітень 2012 року, ТОВ «Карбон-Юг» за січень 2013 року та формування витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування за 4 квартал 2011 року, 2 квартал 2012 року та 1 квартал 2013 року.

Зазначеним актом перевірки зафіксовано порушення ПП «Струг» п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, внаслідок чого позивачем безпідставно завищено дозволений податковій кредит в податкових деклараціях в розмірі ПДВ 122 200 грн., чим занижено податок на додану вартість на суму 122 200 грн. (в т.ч. в листопаді 2011р. 110256 грн., у квітні 2012р. 7444 грн., у січні 2013р. 4500 грн.); п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, внаслідок чого підприємством безпідставно завищено витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування за період, що перевірявся, на суму 588 499 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на суму 134 610 грн. (в т.ч. 4 квартал 2011р. - 126794 грн., 2 квартал 2012 р. - 7816 грн.).

За змістом ст.ст. 138, 139, 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум витрат до складу валових, а сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (робіт, послуг), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару (робіт, послуг) та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності надання послуг із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реального надання послуг тощо.

При цьому, з урахуванням норм статей 44 та 61 ПК України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтуються на дослідженні, наданих ПП «Струг», первинних бухгалтерських та податкових документів, які податковий орган визнав такими, що не підтверджують реальність господарських правовідносин між позивачем та його контрагентами ТОВ «Електромонтаж-Трейд», ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» та ТОВ «Карбон-Юг». Підставою для невизнання наданих позивачем документів, в якості підтвердження реальності господарських операцій з вказаними субєктами господарювання, є ненадання підприємством до перевірки заявок на поставку контрагентами товару, товарно-транспортних накладних або інших документальних підтверджень отримання-передачі і доставки товару від постачальників покупцеві, а також врахування контролюючим органом інформації щодо діяльності контрагентів позивача, яка міститься в актах ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача, якими зафіксовано відсутність підприємств за місцезнаходженням, відсутність у них адміністративно-господарських можливостей для здійснення задекларованого обсягу господарських операцій, виписування податкових накладних іншим субєктам господарювання з метою надання їм податкової вигоди.

Апеляційний суд встановив, що основним видом діяльності позивача в періоди, які перевірялись, є будівництво житлових і нежитлових будівель (КВЕД 41.20), на здійснення якого ПП «Струг» мало ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції серії АВ №590658 від 21.09.2011р. терміном дії з 21.09.2011р. по 21.09.2016р.

В періоди, які перевірялись контролюючим органом, ПП «Струг» формувало податковий кредит, в тому числі, на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Електромонтаж-Трейд» на виконання договору поставки №6 від 03.10.2011р. (т. 1 а.с.31-32), ТОВ «ТМФ «Транспосервіс-ЛТД» на виконання договору поставки №28 від 01.03.2012р. (т. 1 а.с.65-66) та ТОВ «Карбон-Юг» на виконання договору поставки №1/2013 від 10.01.21013р. (т. 1 а.с.59-60).

Зазначені договори підписані директорами підприємств, які мали повноваження на укладання угод, їх підписи завірені відповідними печатками юридичних осіб.

В підтвердження виконання умов договорів позивач надано до перевірки:

- за договором з ТОВ «Електромонтаж-Трейд» (рейка, стрингер, гіпсокартон, профіль, само різи тощо): податкові накладні №60 від 14.11.2011р., №81 від 16.11.2011р., №96 від 18.11.2011р., №157 від 29.11.2011р., №173 від 30.11.2011р.; видаткові накладні №ЕТ-000057 від 14.11.2011р., №ЕТ-000064 від 16.11.2011р., №ЕТ-000073 від 18.11.2011р., №ЕТ-000206 від 30.11.2011р., №ЕТ-000112 від 29.11.2011р.; рахунки-фактури №ЕТ-000067 від 14.11.2011р., №ЕТ-000073 від 16.11.2011р., №ЕТ-000093 від 18.11.2011р., №ЕТ-000128 від 29.11.2011р., №ЕТ-000136 від 30.11.2011р.; платіжні доручення (т. 1 а.с.33-58);

- за договором з ТОВ «Карбон-Юг» (відвід, труби, хомути, шліфбумага, дюбель, повітровод тощо): податкову накладну №515 від 15.01.2013р., видаткову накладну №СТ-0000229 від 15.01.2013р., рахунок-фактуру №СТ-000045 від 15.01.2013р., платіжне доручення №27 від 08.02.2013р.; (т. 1 а.с.61-64);

- за договором з ТОВ «ТМФ «Транспосервіс-ЛТД» (плінтуси, поли, шпаклівка, шурупи тощо): податкову накладну №54 від 10.04.2012р., видаткову накладну №ТС-0000385 від 10.04.2012р., рахунок-фактуру №ТС-0000381 від 10.04.2012р. (т. 1 а.с.67-69).

Акт перевірки №5/14-09-22-01/32841807 від 08.02.2014р. не містить зауважень щодо правильності оформлення зазначених первинних документів.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між ПП «Струг» та його контрагентами.

В акті перевірки та в обґрунтування вимог апеляційної скарги Южноукраїнська ОДПІ зазначає про ненадання ПП «Струг», передбачених п.3.6 договорів, заявок покупця на поставку товару.

Апеляційний суд відхиляє такі доводи апелянта, оскільки умовами договорів поставки №6 від 03.10.2011р., №28 від 01.03.2012р. та №1/2013 від 10.01.21013р. не передбачено обовязкового оформлення вказаних заявок у письмовій формі.

Щодо посилань апелянта про ненадання ПП «Струг» товарно-транспортних накладних або інших документальних підтверджень отримання-передачі і доставки товару від постачальників покупцеві, то, як правильно встановив суд першої інстанції, за умовами договорів поставки, укладених позивачем з ТОВ «Електромонтаж-Трейд», ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» та ТОВ «Карбон-Юг» постачання товарів здійснювалося автотранспортом покупця самовивозом і транспортні витрати постачальника включаються у вартість товару.

При цьому апеляційний суд зазначає, що ненадання такого документу як товарно-транспортна накладна чи надання його неоформленого належним чином, не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки відповідною транспортною документацією обов'язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару.

Номенклатура придбаного у ТОВ «Електромонтаж-Трейд», ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» та ТОВ «Карбон-Юг» товару узгоджується з основним видом діяльності ПП «Струг». Подальше використання придбаних матеріалів у власній господарській діяльності позивача підтверджене актами прийому виконаних будівельних робіт та актами списання матеріалів (т. 1 а.с.128-200, т. 2 а.с.1-119).

Апеляційний суд дійшов висновку, що ПП «Струг» доведело дотримання ним всіх умов на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару у контрагентів, до податкового кредиту: фактичності придбання товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; наявності податкових накладних на підтвердження придбання товару та сплати відповідної суми ПДВ; подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Апеляційний суд відхиляє посилань апелянта на акти про неможливість проведення зустрічних звірок ТОВ «Електромонтаж-Трейд», ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» та ТОВ «Карбон-Юг», оскільки отримання податковим органом акту перевірки, в якому викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або висновки про відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, так як акт податкової перевірки не має наперед встановленого значення та не є документом, який достовірно та безсумнівно засвідчує обставини фактичної дійсності.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладений на органи державної податкової служби, повинні викладатися в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В матеріалах справи відсутні докази щодо перевірки контролюючим органом відомостей, на які податковий орган посилається в акті перевірки №5/14-09-22-01/32841807 від 08.02.2014р. щодо вчинення контрагентами позивача порушень податкового законодавства.

Сама по собі наявність або відсутність у контрагента окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть бути вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків, у звязку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки (надання послуг); податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

При укладені договорів головним для субєкта господарювання є предмет договору, цінова політика, строки та спосіб доставки (виконання) предмету договору, розрахунки по договору (угоді), а також реєстрація постачальника як субєкта господарювання в органах виконавчої влади та допоміжна інформація про реєстрацію платником податку на додану вартість у органах податкової служби. Тому відповідач не має права наполягати на отримані додаткової інформації позивачем від його контрагента - постачальника товарів (робіт, послуг).

Апелянт не надав вироку суду, яким би було встановлено, що ТОВ «Електромонтаж-Трейд», ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» та ТОВ «Карбон-Юг» зареєстровані в державних органах влади з метою прикриття незаконної діяльності, а не з метою здійснення господарської діяльності, передбаченої чинним законодавством України; що між позивачем і його контрагентами укладались фіктивні господарські угоди, в тому числі з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо, підроблялись первинні документи або що послуги вказаними контрагентами позивачу фактично не надавались.

Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак такі докази, на порушення вимог частин першої, другої статті 71 КАС України, податковий орган не надав, реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформував податковий кредит, не спростував.

Оскільки встановлено, що договори з контрагентами ТОВ «Електромонтаж-Трейд», ТОВ «Транспортно-монтажна фірма «Транспосервіс ЛТД» та ТОВ «Карбон-Юг» укладені у письмовій формі, виконання вказаних договорів підтверджено первинними документами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сторони договору діяли виключно для досягнення економічних результатів та з метою отримання прибутків у відповідності до ст. 3 ГК України. Укладені договори відповідають вимогам ст. 203 ЦК України, не порушують публічний порядок, не спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, недійсність таких договорів прямо законом не встановлена, а також такі договори судом недійсними не визнавалися, а отже є чинними.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про незаконність податкових повідомлень-рішень відповідача від 27 лютого 2014 року № та № апеляційний суд вважає правильними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Южноукраїнської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 23 травня 2016 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець