Справа № 821/526/16
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/526/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Херсонський суднобудівний завод» (далі позивач) до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС (далі відповідач) про скасування податкових повідомлень рішень від 21.04.2011 р. № НОМЕР_1, №, №, №, №.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві та поданих уточнень до позовної заяви. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

В провадженні Херсонського окружного адміністративного суду знаходилася справа № 2а-4646/11/2170 за позовом Публічного акціонерного товариства «Херсонський суднобудівний завод» (далі позивач) до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС (далі відповідач) про скасування податкових повідомлень рішень від 21.04.2011 р. № НОМЕР_1, №, №, №, №.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року, позов задоволено повністю.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.03.2016 р., касаційну скаргу ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС задоволено частково. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013 р. скасовано в частині задоволення позову про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення ДПІ у м. Херсоні від 21.04.2011 р. № про визначення ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 352320,00 грн., а справу направлено в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Як вбачається з ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.03.2016 р. по даній справі, за податковим повідомленням-рішення від 21.04.2011 № НОМЕР_2 позивачу визначено пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 352320 грн. Пеня визначена на підставі ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон № 185/94-ВР) за порушення вимог ст. 2 цього закону.

Порушення полягало у тому, що товар за імпортним контрактом від 19.05.2008 № 770/01-72, укладеним між позивачем (покупцем) та Компанією «Rolla, Traverso Storace Italy», не надійшов протягом 180 днів з моменту здійснення позивачем авансового платежу на користь постачальників.

В акті перевірки відповідач встановив, що сума товару, який не надійшов протягом 180 днів з моменту проведення позивачем розрахунків, складає 43297,32 євро. Граничним строком надходження товару в сумі 16005,93 євро є 30.09.2009 (оплата позивачем здійснена 03.04.2009) та в сумі 27291,39 євро - 11.10.2009 (оплата позивачем здійснена 14.04.2009).

Згідно з копіями інвойсів від 08.04.2009 №№ 22-25, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 08.04.2009 № 874547 Компанія «Rolla, Traverso Storace Italy» відвантажила товар в загальній сумі 40621,57 євро (480815,26 грн.) для доставки перевізником.

У зв'язку з тим, що імпортний товар не надійшов на митну територію України, ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» звернулося з позовом до Господарського суду Херсонської області про стягнення з перевізника товару - ТОВ «Бескид» вартості втраченого майна. Цим судом порушено провадження у справі № 13/159-09 01.10.2009, а рішенням від 24.11.2009 позов задоволено та стягнуто на користь 480815,26 грн., що в перерахунку складає 40621,57 ОСОБА_3.

ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» списав у листопаді 2009 року заборгованість з Компанія «Rolla, Traverso Storace Italy» на ТОВ «Бескид» в кореспонденції рахунків Д-т 3771 «Розрахунки з іншими дебіторами (в національній валюті) К-т 3712 «Розрахунки по виданим авансам (в іноземній валюті).

Операція резидента з імпорту продукції, яка підлягає митному оформленню, не знята банком з контролю, оскільки згідно з п. 3.3 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631, банк знімає з контролю таку операцію на підставі ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») та за наявності інформації про цю операцію в реєстрі ВМД.

Відповідач вважає, що наявність рішення суду про стягнення заборгованості з експедитора, який не виконав зобов'язання з доставки вантажу на митну територію України, не зупиняє строку надходження товару та не зупиняє нарахування пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Визнаючи протиправним податкове повідомлення-рішення, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що пеня як адміністративно-господарська санкція може застосовуватися тільки при наявності таких умов як протиправність діяння (бездіяльності), наявності шкоди, причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та діянням (бездіяльністю). Позивач не вчиняв протиправних дій і об'єктивно не мав можливості передбачити або запобігти фактично завданій шкоді. Втрата товару позивача перевізником судом прирівняна до форс-мажорної обставини.

Закон № 185/94-ВР визначає режим здійснення імпортних та експортних операцій з розрахунками в іноземній валюті. Цей режим встановлено з метою своєчасного та повного надходження виручки резидентів у іноземній валюті чи імпортного товару з-за кордону.

За несвоєчасне надходження виручки резидентів у іноземній валюті чи імпортного товару з-за кордону вказаним законом запроваджена відповідальність у вигляді сплати пені, яка застосовується до резидентів, які здійснюють імпортні або експортні операції. Застосування такої відповідальності не залежить від наявності чи відсутності у резидента, що здійснив імпортну або експортну операцію, вини, а також від наявності чи відсутності інших чинників, які зумовили ненадходження (несвоєчасне надходження) виручки резидентів у іноземній валюті чи імпортного товару з-за кордону.

Строки находження виручки резидентів у іноземній валюті чи імпортного товару зупиняються, а пеня за їх порушення не сплачується, тільки у випадках, передбачених ст. 6 Закону 185/94-ВР. Серед таких випадків відсутнє ненадходження (несвоєчасне надходження) виручки резидента в іноземній валюті чи імпортного товару через дії/бездіяльність третьої сторони. Підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Пунктом 1.8. Розділу 1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631, також передбачено випадки, за яких сума валютної виручки або вартість товарів може бути зменшена. Так, згідно з пп. «в» цієї Інструкції сума валютної виручки або вартість товарів може бути зменшена у разі якщо товари знищено, конфісковано, зіпсовано, украдено, загублено - на суму їх вартості [якщо право власності на товар відповідно до умов договору належить резиденту]. Водночас наявність таких обставин має бути підтверджена органами, уповноваженими здійснювати таке підтвердження згідно із законодавством країни, на території якої сталися такі події.

Враховуючи наведене, суд вважає, що резиденти у разі виникнення певних обставин, за яких виручка в іноземній валюті чи імпортних товар не надійшла (несвоєчасно надійшла), для зняття експортної чи імпортної операції з контролю, мають діяти у відповідності з вимогами законодавства. У разі невиконання таких вимог, за ненадходження (несвоєчасне надходження) виручки в іноземній валюті чи імпортного товару, резиденти мають нести відповідальність - сплатити пеню в передбаченому законом розмірі.

Проте, суд вважає, що податкове повідомлення рішення ДПІ у м. Херсоні від 21.04.2011 р. № необхідно скасувати, виходячи з наступного.

Частиною 1ст. 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 2 цієї статті, якою ця стаття доповнена Законом України від 02.12.2010 № 2756-VI, із сфери її дії виключено штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи.

Закон України від 02.12.2010 № 2756-VI набрав чинності з 01.01.2011 і не має зворотної сили, оскільки, доповнення статті 250 ГК частиною другою такого змісту посилює режим юридичної відповідальності.

Таким чином, до 01.01.2011 - часу набрання чинності Податковим кодексом України, санкції за порушення законів, які не є законами з питань оподаткування, належали до адміністративно-господарських санкцій, застосування яких було можливим лише в межах строків, встановлених статтею 250 зазначеного Кодексу, тобто не пізніше шести місяців з дня виявлення порушення і не пізніше року з дня його вчинення.

Враховуючи наведене, відповідач зобов'язаний був при застосуванні до суб'єкта господарювання штрафних санкцій, передбачених Законом № 185/94-ВР, виходити зі строків застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 250 Господарського кодексу України.

З урахуванням висновків, зазначених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.03.2016 р., суд зазначає наступне.

За податковим повідомленням-рішенням від 21.04.2011 р. № НОМЕР_2 Позивачу визначено пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 352.320 грн. Пеня визначена на підставі ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 p. № 185/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон № 185/94-ВР) за порушення вимог ст. 2 цього закону.

Згідно з ст. 2 Закону № 185/94-ВР, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Порушення полягало у тому, що товар за імпортним контрактом від 19.05.2008 р. № 770/01-72, укладеним між Позивачем (покупцем) та Компанією «Rolla, Traverso Storace Italy», не надійшов з поважних причин протягом 180 днів з моменту здійснення ПАТ «ХСЗ» авансового платежу на користь постачальників.

Сума товару, який не надійшов протягом 180 днів з моменту проведення позивачем розрахунків, складає 40621,57 євро. Граничним строком надходження товару є 30.09.2009 р. по передоплаті, яка позивачем здійснена 03.04.2009 р. та 11.10.2009 р. по передоплаті, яка позивачем здійснена 14.04.2009 р.

Отже, до Позивача застосовані штрафні санкції за порушення, вчинені ним у період до 01.01.2011 p.

Частиною 1статті 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 2 цієї статті, якою ця стаття доповнена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України» від 02.12.2010 р. № 2756-VI (далі - Закон № 2756-VI), із сфери її дії виключено штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи.

Закон № 2756-V1 набрав чинності з 01.01.2011 і не має зворотної сили, оскільки, доповнення статті 250 ГК частиною другою такого змісту посилює режим юридичної відповідальності.

Таким чином, до 01.01.2011 р. - часу набрання чинності Податковим кодексом України, санкції за порушення законів, які не є законами з питань оподаткування, належали до адміністративно-господарських санкцій, застосування яких було можливим лише в іменах строків, встановлених статтею 250 зазначеного Кодексу, тобто не пізніше шести місяців і дня виявлення порушення і не пізніше року з дня його вчинення.

Враховуючи наведене, відповідач зобов'язаний був при застосуванні до ПАТ «ХСЗ» пені, передбаченої Законом № 185/94-ВР, виходити зі строків застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 250 Господарського кодексу України.

З огляду на вищевикладене, у порушення ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України, ДПІ застосовані штрафні (фінансові) санкції до ПАТ «ХСЗ» зі спливом річного строку з дня вчинення порушення, а саме: порушення вчинені 30 вересня 2009 року та 11.10.2009 p., а штрафні санкції застосовані 21 квітня 2011 року.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення - рішення від 21.04.2011 р. №, прийнято відповідачем безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні № від 21.04.2011 року, яким ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" визначено пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобов'язань та порушення вимог валютного законодавства в сумі 352320,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27 травня 2016 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 9.1.1