Справа № 814/4278/15
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2016 року Справа № 814/4278/15

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Єрзікова О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомЗаступника прокурора Миколаївської області,

доМиколаївського національного університету імені В.О.Сухомлинського,

третя особаСлужба у справах дітей Миколаївської обласної державної адміністрації,
провизнання бездіяльностість неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії,
за участю:

прокурора: Дмитрієнко І.О.

представника відповідача:

Бєлан М.М.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Миколаївській області звернувся до адміністративного суду з позовом до Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського про: 1) визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати у повному обсязі 102 студентам закладу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, щорічної допомоги для придбання навчальної літератури; 2) зобов'язання відповідача нарахувати 102 студентам вказаної категорії щорічну допомогу для придбання навчальної літератури відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та виплатити кожному 3777 гривень, на загальну суму 385254 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до ст. 8 Закону, дітям-сиротам повинні виплачувати щорічно допомогу для придбання навчальної літератури в розмірі трьох місячних стипендій. Оскільки зазначена категорія студентів отримає соціальну стипендію в розмірі 1989 гривень, то розмір допомоги повинен бути 5967 гривень. Натомість відповідачем виплачено зазначеним студентам лише 2190, з обрахунку трьох мінімальних ординарних (звичайних) стипендій 730*3=2190.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення обґрунтував тим, що розмір щорічної допомоги виплачуються не Університетом самостійно, а фінансується з Державного бюджету України. Щодо зазначеної щорічної допомоги для придбання навчальної літератури, то її розмір чітко визначений п. 13 постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.94 у розмірі трьох мінімальних ординарних (звичайних) академічних стипендій. За наявності такої постанови КМУ, у відповідача немає підстав для нарахування зазначеної допомоги в більшому розмірі.

У свою чергу позивач зазначив, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.94 протирічить Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, суд повинен застосувати правовий акт, який має вищу юридичну силу, тобто ст. 8 Закону.

Третя особа підтримала позовні вимоги прокурора.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

Протягом 2015-2016 навчальних років у Миколаївському національному університеті імені В.О. Сухомлинського проходили навчання 102 студенти з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

25 вересня 2015 р. відповідачем виплачено зазначеним студентам допомогу для придбання навчальної літератури у розмірі 2190 гривень, з розрахунку 3 ординарних (звичайних) академічних стипендій 730 гривень, яка була передбачена на той час постановою КМУ № 165 від 05.03.08 «Деякі питання стипендіального забезпечення».

08.10.15 Кабінетом Міністрів України було внесено зміни до постанови № 165 від 05.03.08 та збільшено розмір ординарної (звичайної) академічної стипендії до 825 гривень з 01.09.15.

28.03.16 відповідачем донараховано студентам решту допомоги в розмірі 285 гривень, яка виникла у зв'язку зі збільшенням ординарної (звичайної) академічної стипендії.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про освіту» вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти відповідно мають гарантоване державою право на забезпечення стипендіями, гуртожитками, інтернатами в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку призначення і виплати стипендій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12.07.04, стипендії діляться на соціальні та академічні.

В свою чергу, академічні стипендії бувають ординарні (звичайні) академічні, іменні або персональні стипендії навчального закладу, стипендії Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України.

Розмір соціальної стипендії, відповідно до п. 15 постанови КМУ № 165 від 05.03.08 з 01.09.15 дорівнює 1989 гривень на місяць, розмір мінімальної ординарної (звичайної) академічної стипендії 825 гривень на місяць.

Відповідно до ст. 8 Закону особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчаються, до завершення навчання виплачується щорічна допомога для придбання навчальної літератури в розмірі трьох місячних стипендій.

Разом з тим, законом не визначено розмір яких саме місячних стипендій необхідно брати: соціальних чи академічних.

Відповідно до ст. 25 Закону порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону, Кабінету Міністрів України в шестимісячний термін з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Тобто, відповідно до зазначених норм Закону, питання конкретного розміру щорічної допомоги для придбання навчальної літератури дітям-сиротам, покладено на Кабінет Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку призначення і виплати стипендій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12.07.04, передбачено, що дітям-сиротам призначається соціальна стипендія.

01.09.06 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1061 «Про внесення зміни до пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 р. № 226», якою передбачено, що особам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків, до завершення навчання виплачується щорічна допомога для придбання навчальної літератури "в розмірі трьох мінімальних ординарних (звичайних) академічних стипендій.

Таким чином, Кабінетом Міністрів України у постанові № 1061 від 01.09.06, прийнятої на виконання повноважень, наданих ст. 25 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», чітко визначено, що для обрахунку розміру щорічної допомоги для придбання навчальної літератури застосовується ординарна (звичайна) академічна стипендія.

Враховуючи, що Законом самостійно не визначено розмір стипендії та не визначено її види, це питання віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Оскільки Законом не передбачено, що зазначена категорія студентів в обов'язковому порядку повинна отримувати лише соціальну стипендію, неможливо стверджувати, що визначення у постанові КМУ № 1061 від 01.09.06 щорічної допомоги в розмірі трьох мінімальних ординарних (звичайних) академічних стипендій, суперечить ст. 8 Закону.

Та обставина, що іншими постановами КМУ для студентів з числа дітей-сиріт, передбачена соціальна стипендія, а не академічна, не може суперечити ст. 8 Закону, оскільки ст. 51 Закону України «Про освіту», ч. 5 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» та ст. 25 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» це передбачена як виключне повноваження Кабінету Міністрів України.

У такому разі, враховуючи матеріальні можливості державного бюджету, Кабінет Міністрів України мав право в одному випадку надати зазначеній категорії студентів підвищену (соціальну) стипендію, а в іншому випадку залишити ординарну (звичайну) академічну стипендію.

Таким чином, суд не вбачає суперечності між ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.06 № 1061 «Про внесення зміни до пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 р. № 226» та обов'язку відповідача нараховувати та сплачувати зазначену допомогу з обрахунку саме трьох соціальних стипендій.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Також, ч. 6 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що розмір мінімальної академічної та соціальної стипендій для здобувачів освітніх ступенів вищої освіти не може бути меншим, ніж розмір прожиткового мінімуму з розрахунку на одну особу на місяць.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджету на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу дорівнює 1330 гривень, що відрізняється від передбаченого постановою Кабінету Міністрів України № 165 від 05.03.08 розміру ординарної (звичайної) академічної стипендії 825 гривень на місяць.

Оскільки ст. 8 Закону закріплено право студентів з числа дітей-сиріт на отримання допомоги для придбання навчальної літератури в розмірі трьох місячних стипендій, а відповідно до ч. 6 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджету на 2015 рік» розмір ординарної (звичайної) академічної стипендії станом на 01.09.15 не міг бути нижчим за 1330 гривень, а тому при обрахунку допомоги неможливо було використовувати суму меншу за цю.

Однак питання порушення прав студентів з числа дітей-сиріт не може бути вирішено та захищено у форматі заявленого позивачем абстрактного позову та в межах розгляду зазначеної справи.

По-перше, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу (принцип диспозитивності).

Тому, для захисту права кожної конкретної особи необхідно індивідуальний позов безпосередньо цієї особи.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 60 КАС України прокурору надано право звертатися до суду з позовами для представництва інтересів громадян.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником.

Якщо прокурором здійснюється представництво інтересів громадян, то зазначені громадяни набувають статус позивачів у справі, а прокурор їх представника відповідно до ч. 8 ст. 56, ст. 60 КАС України.

У цьому ж випадку, прокурор звернувся до суду не як представник громадян, а як позивач.

Натомість у такому порядку, прокурор може звертатися лише для захисту або своїх інтересів, або інтересів держави, у разі відсутності державного органу, що здійснює функції у спірних правовідносинах, або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду (абзац другий ч. 2 ст. 60 КАС України).

Повноваження на звернення прокурора у статусі позивача на захист прав громадян, не передбачені, а ні КАС України, а ні Законом України «Про прокуратуру».

Використати повноваження на заміну неналежної сторони суд не може, оскільки справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг віднесені до компетенції місцевих загальних судів (п. 4 ч. 3 ст. 18 КАС України), а відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України заміна неналежної сторони допускається лише у випадках, коли це не потягне зміну підсудності адміністративної справи.

Крім того, навіть у такому разі вже неможливо забезпечити дотримання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

По-друге, якщо позивач ставить питання про загальний захист порушених прав усіх студентів зазначеної категорії, то в такому випадку, відповідно до ст. 171 КАС України справи щодо законності постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України розглядаються за правилами цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

У будь-якому випадку, відповідач Миколаївський національний університет ім. В.О. Сухомлинського не є суб'єктом владних повноважень, а лише розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, де головним розпорядником бюджетних коштів, відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України є Міністерство освіти і науки України.

Оскільки позов подано не в порядку представництва інтересів конкретних громадян, а права позивача та держави (її органу) відповідачем не порушенні, у позивача немає права вимоги по цій справі, в задоволенні позову належить відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2.Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 16.05.16

Суддя В.В. Біоносенко