Справа № 826/12423/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Генічеської об’єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Кселен»

про

накладення арешту,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги мотивовано тим, що за товариством з обмеженою відповідальністю «Кселен» обліковується податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 81 378,88 грн., який самостійно платником податків не сплачується.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, заперечень проти позову не надав.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кселен» (код ЄДРПОУ 32913462) знаходиться на обліку як платник земельного податку у Генічеській об’єднаній державній податковій інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області.

Так, вказане товариство є платником податку на землю, згідно з податковою декларацією з плати за землю за 2014 рік, у відповідності до якої річна сума податку становить 98 879,40 грн. (по 8 239, 95 грн. щомісяця).

У зв'язку з несплатою грошового зобов'язання із плати за землю, на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Кселен» сформовано податкову вимогу від 05.05.2014 №388-25, в якій зазначено, що станом на 04.05.2014 за відповідачем обліковується сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов’язаннями у розмірі 8 211,92 грн.

Станом на 10.06.2015 за товариством з обмеженою відповідальністю «Кселен» обліковується податковий борг (орендна плата з юридичних осіб) на загальну суму 81 378,88 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією зворотного боку облікової картки платника податку.

Дана вимога, у відповідності до наявної у матеріалах справи копії повідомлення про вручення поштового відправлення, направлена на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Кселен» 08.05.2014 та отримана ним 13.05.2014.

Разом з тим, згідно з актом опису майна від 03.03.2015 №12, податковим керуючим проведено опис майна, переданого у податкову заставу, в якому зазначено інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу у повному обсязі.

За твердженнями позивача у боржника (відповідача) відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками Центру ДАІ у м. Генічеськ УМВС України в Херсонській області від 16.06.2015, інформацією на запит від 24.04.2015.

З врахуванням викладеного, контролюючий орган звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Кселен», який має податковий борг у розмірі 81 378, 88 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг – це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Зазначене випливає із системного тлумачення правових норм, які містяться у статті 94 Податкового кодексу України. Ці норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків, причому зміст правового регулювання викладається в єдиному контексті.

Додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 названого Кодексу, саме і визначені підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (сформульованого як вичерпний), не може розглядатися як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Наведене пояснюється тим, що норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов'язковою до виконання, зміст її є самостійним, чітким і зрозумілим. Ці норми та пункт 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одне одного, оскільки регулюють різні правовідносини. Так, норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість, підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме: питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Отже, з метою реалізації наведеної норми та застосування конкретних підстав, судом встановлено, що Генічеською об’єднаною державною податковою інспекцією головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області направлені запити до державних органів реєстрації, в результаті чого отримано інформацію про відсутність у відповідача майна, на яке може бути звернене стягнення.

Закладений у підпункті 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України механізм розкривається і через затверджену постановою Національного Банку України від 21 січня 2004 року №22 Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Так, відповідно до пунктів 10.1, 10.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду.

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

З урахуванням викладеного, оскільки суду надано докази наявності у товариства з обмеженою відповідальністю «Кселен» податкової заборгованості, враховуючи наявність у контролюючого органу відповідних повноважень на звернення до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.