Справа № 266/732/15-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Курбанова Н.М.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 травня 2016 року справа №266/732/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Челахової О.О., представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 березня 2016 року у справі № 266/732/15-а за позовом ОСОБА_4 до Маріупольської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області, третя особа: ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, скасування рішення та Державних актів на право власності на земельну ділянку, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.03.2015 року звернулась до суду з адміністративним позовом, який в подальшому було уточнено, в якому просила суд:

визнати дії Маріупольської міської ради щодо передачі ОСОБА_5 у власність земельних ділянок, що розташовані у СТ АДРЕСА_2 протиправними;

скасувати пункт 1.18 рішення Маріупольської міської ради № 5/24-4374 віл 30.09.2008 року щодо передачі у власність ОСОБА_5 земельних ділянок, що розташовані у садівничому товаристві АДРЕСА_2;

скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, що видано на підставі рішення Маріупольської міської ради від 30.09.2008 року за № 5/24-4374 на земельну ділянку площею 0,0058 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2, Приморський район, Донецька область, та виділена для садівництва. Акт зареєстровано в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.09.162.04725 від 29.07.2009 року. Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3;

скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, що видано на підставі рішення Маріупольської міської ради від 30.09.2008 року за № 5/24-4374 на земельну ділянку площею 0,0285 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2, Приморський район, Донецька область, та виділена для садівництва. Акт зареєстровано в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.09.162.04726 від 29.07.2009 року. Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5, що були видані на підставі цього рішення;

зобов'язати Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області внести відомості до книги реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та на право постійного користування землею, договорі оренди землі щодо скасування вищевказаних державних актів, які були видані ОСОБА_5 на підставі рішення Маріупольської міської ради № 5/24-4374 від 30.09.2008 року.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 березня 2016 року у справі № 266/732/15-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Маріупольської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області, про визнання дій протиправними, скасування рішення та Державних актів на право власності на земельну ділянку, зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на норми Земельного кодексу України та зазначає, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, а також прямо вказують на порушення матеріальних і процесуальних норм права при винесенні рішення, оскільки доводи позивача взагалі не бралися до уваги і обставини справи, що встановлені в ході судового розгляду, не відображені в повній мірі у постанові суду.

Апелянт зазначає, що відповідно до п. 13 Статуту СТ «Черьомушки» від 1987 року переважне право на вступ до садівничого товариства мають спадкоємці померлого. Відповідно до заповіту ОСОБА_6 вона є спадкоємцем всього його майна. На думку апелянта, ОСОБА_5 не був землекористувачем земельної ділянки АДРЕСА_2 на законним підставах, оскільки згідно з вироком у кримінальній справі щодо незаконного заволодіння майном громадянкою ОСОБА_7 встановлено, що нові члени, серед яких є і ОСОБА_5, приймалися до садівничого товариства «Черьомушки» незаконно, тобто правових підстав для набуття права користування у ОСОБА_5 не було. Апелянт зазначає, що вказане неодноразово наголошувалося при розгляді цієї справи, але судом не було взято до уваги.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач, третя особа, представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Представником Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області на адресу суду надіслано заяву про розгляд справи без його участі. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Згідно протоколу №1 від 12.03.2006 року зборів правління громадської організації СТ «Черьомушки», вирішили реалізувати ділянку НОМЕР_15 за 7950 грн. та ділянку НОМЕР_16 за 3710 грн. (том 1 а.с. 146).

Рішенням правління СТ «Черьомушки» №334/7 від 04.01.2007 року члену товариства ОСОБА_5 виділена земельна ділянка площею 0,0548 АДРЕСА_2 особисто ОСОБА_5 Заборгованості не має (том 1 а.с.81).

04.01.2007 року ОСОБА_5 видано членську книжку СТ «Черьомушки» (том 1 а.с.170).

Згідно технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_5 для ведення садівництва у АДРЕСА_2 в Приморському районі та технічного паспорту земельної ділянки власником земельної ділянки площею 285 кв.м. з них 0,0285 га та 58 кв.м. з них 0,0058 га за документом на право землекористування (власності) витяг з протоколу від 04.01.2007 року № 334/7, яку передано для садівництва є ОСОБА_5 (том 1 а.с. 78, 79).

Згідно викопіювання із чергового кадастрового плану землекористувачем земельної ділянки у АДРЕСА_2 площею 0,0343: S1 0,0058; S2 0,0285, кадастровий номер НОМЕР_3, НОМЕР_5 є ОСОБА_5 (том 1 а.с.80).

Рішенням Маріупольської міської ради № 5/24-4374 від 30.09.2008 року, передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3) площею 58 м2, земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_5) площею 285 м2 по АДРЕСА_2) (том 1 а.с. 92-96).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_6, виданого 29 липня 2009 року Управлінням Держкомзему в м. Маріуполі, ОСОБА_5 на підставі рішення Маріупольської міської ради від 30.09.2008 року №5/24-4374 є власником земельної ділянки площею 0,0058 га, яка розташована у АДРЕСА_2. Цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення садівництва. акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.09.162.04725, кадастровий номер ділянки НОМЕР_3 (том 1 а.с. 69, 88).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 виданого 29.07.2009 року Управлінням Держкомзему в м. Маріуполі, ОСОБА_5 на підставі рішення Маріупольської міської ради від 30.09.2008 р. № 5/24-4374 є власником земельної ділянки площею 0,0285 га, яка розташована у АДРЕСА_2. Цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення садівництва. акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.09.162.04726, кадастровий номер ділянки НОМЕР_5 ( том 1 а.с.70, 86).

Згідно реєстраційної картки земельної ділянки серія НОМЕР_13 виданої Центром державного земельного кадастру, кадастровий номер земельної ділянки АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_5 площею 0,0285 га - НОМЕР_5 (том 1 а.с.87).

Згідно реєстраційної картки земельної ділянки серія НОМЕР_14 виданої Центром державного земельного кадастру, кадастровий номер земельної ділянки АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_5 площею 0,0058 га - НОМЕР_3 (том 1 а.с.89).

Позивач вважає, що рішення Маріупольської міської ради № 5/24-4374 від 30.09.2008 року, яким передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3) площею 58 м2, земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_5) площею 285 м2 по АДРЕСА_2) протиправним, оскільки вказані ділянки повинні належити їй згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори 14.09.2005 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-1090.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис № 27 (том 1 а.с. 104).

Згідно заповіт,у посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори 14.09.2005 року, зареєстровано в реєстрі за №1-1090, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом буде мати право ОСОБА_4 (том 1 а.с.105).

Згідно заяви від 03.07.2006 року № 582 ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини, де б вона не була та з чого б вона не складалась (том 1 а.с.102).

Згідно витягу про реєстрацію права власності Маріупольського НОМЕР_12 від 21.06.2006 року ОСОБА_6 належить 1/1 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № 14481 від 03.01.1994 року виданого МДВП «Житловик» (том 1 а.с.106,107,108).

Згідно заяви від 02.10.2006 року №879 ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини, яка складається з квартири АДРЕСА_1 (том 1 а.с.103).

Згідно заяви від 01.02.2008 року № 139 ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини, яка складається з грошових внесків з належними до них відсотками та іншими компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні у філії Маріупольського відділення №8013/004 ОБУ на рахунках НОМЕР_10, НОМЕР_11, у філії №8013/080 на рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_8, НОМЕР_9, акцій простих іменних кількістю 335 штук ВАТ «ММК ім.Ілліча» (том 1 а.с.103).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори 02.10.2006 року, зареєстровано в реєстрі за №3-977, спадкоємцем квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є ОСОБА_4 та внесено до Спадкового реєстру за №6714107 від 02.10.2006 року, сформованого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою, видано свідоцтво про право на спадщину НОМЕР_17 від 02.10.2006 року, номер в реєстрі 3-977 на ім'я спадкоємця ОСОБА_4 (том 1 а.с. 111, 112).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори 04.02.2008 року, зареєстровано в реєстрі за №3-120, спадкоємцем акцій простих іменних кількістю 335 штук ВАТ «ММК імені Ілліча», що належали спадкодавцю на підставі виписки №1707/10 за станом на 22 серпня 2007 року з реєстру власників іменних цінних паперів Емітента: ВАТ «ММК імені Ілліча», виданої Українською реєстраційною компанією, 22 серпня 2007 року, грошових внесків з належними до них відсотками та іншими компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні у філії Маріупольського відділення №8013/004 ОБУ на рахунках НОМЕР_10, НОМЕР_18, у філії №8013/080 на рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_8, НОМЕР_9, що належали спадкодавцю на підставі повідомлення Маріупольського відділення №8013 ОБУ від 26.07.2007 року №1-5/3711, після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є ОСОБА_4 та зареєстровано в Спадковому реєстрі за №12866100 від 04.02.2008 року, сформованого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою, видано свідоцтво про право на спадщину НОМЕР_19 від 04.02.2008, номер в реєстрі 3-120 на ім'я спадкоємця ОСОБА_4 (том 1 а.с. 115, 116).

Колегія суддів вважає за необхідне заначити наступне.

Відповідно до ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписсами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо скасування рішення органу місцевого самоврядування. При цьому з матеріалів справи вбачається, і цього не заперечували сторони, що оспорюване рішення міської ради вже реалізовано: його правовим наслідком стало отримання ОСОБА_5 державних актів на право власності на земельні ділянки серія НОМЕР_6 та НОМЕР_4 (том 1 а.с. 69, 70).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу України Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про надання у власність земельної ділянки (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання цього права власності має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Колегія суддів враховує правову позицію, висловлену у Рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-9/2009 від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, відносно того, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Крім того, за обставини, коли заявлені у справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, а відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування не виступає в цих відносинах як суб'єкт владних повноважень, його участь у правовідносинах між сторонами не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Враховуючи вищевикладене, та те, що предметом спору у даній справі є право користування спірними земельними ділянками, на які оформлено та надано державні акти на право власності на земельну ділянку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що частина позовних вимог у цій справі пов'язана із захистом цивільного права, а відтак його неможливо вирішити в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України щодо застосування норм права у спорах цієї категорії, неодноразово висловленій, зокрема у постановах від 11 листопада 2014 року № 21-493а14 та 9 грудня 2014 року № 21-308а14.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблений невірний висновок про те, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Згідно зі ч.1 п. 4 ст. 198, ст. 203 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст. 157 КАС України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 195, 196, п. 1 ч. 1, 2 ст. 157, ст. 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 березня 2016 року у справі № 266/732/15-а - скасувати в частині позовних вимог до Маріупольської міської ради.

Провадження у справі № 266/732/15-а за позовом ОСОБА_4 до Маріупольської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області, третя особа: ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, скасування рішення та Державних актів на право власності на земельну ділянку, зобов'язання вчинити певні дії - закрити в частині визнання дій Маріупольської міської ради щодо передачі ОСОБА_5 у власність земельних ділянок, що розташовані у СТ АДРЕСА_2 протиправними та скасування пункту 1.18 рішення Маріупольської міської ради № 5/24-4374 віл 30.09.2008 року щодо передачі у власність ОСОБА_5 земельних ділянок, що розташовані у садівничому товаристві АДРЕСА_2; скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, що видано на підставі рішення Маріупольської міської ради від 30.09.2008 року за № 5/24-4374 на земельну ділянку площею 0,0058 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2, Приморський район, Донецька область, та виділена для садівництва; скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, що видано на підставі рішення Маріупольської міської ради від 30.09.2008 року за № 5/24-4374 на земельну ділянку площею 0,0285 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2, Приморський район, Донецька область, та виділена для садівництва, що були видані на підставі цього рішення.

Роз'яснити позивачу, що він має право пред'явити свій позов в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст складено 23 травня 2016 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко