Справа № 2а-1276/10/1170
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2010-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

16 червня 2010 року Справа № 2а-1276/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Могилан С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні о 12-30 год. адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_1

до відповідача-1: Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції

відповідача-2: Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області

про визнання дій неправомірними та визнання недійсним і скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

за участю:

секретаря судового засідання Канюки І.І.,

позивача ОСОБА_1,

представників:

позивача ОСОБА_2,

відповідача-1 ОСОБА_3,

відповідача -2 ОСОБА_4,

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом, уточненим в судовому засіданні, до Державної податкової інспекції у м. Кіровограді та Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області про визнання неправомірними дій ДПА у Кіровоградській області щодо проведення повторної планової перевірки, частіше, ніж один раз на календарний рік без повідомлення за десять днів до її початку, а перевірку незаконною, а також про визнання недійсним і скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 25.11.2009 р., винесене ДПІ у м. Кіровограді, яким відносно позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 6 195,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення винесене за наслідками проведеної 10 листопада 2009 року перевірки господарської одиниці аптеки, розташованої: пр. Правди, 9, к. 1, м. Кіровоград, де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1, оформленої актом перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

В своєму позові позивач вказує, що вказана планова перевірка проведена протягом одного місяця вдруге та без письмового повідомлення за десять днів до її початку. Позивач зазначає, що 06.11.2009 р. податковим органом вже проводилася планова перевірка ОСОБА_1, вказаною перевіркою порушень законодавства у сфері готівкових розрахунків, патентування та ліцензування не встановлено.

Позивач зазначив, що для визначення вартості реалізованих товарних запасів, які обліковані з порушенням встановленого законодавством порядку та встановлення нестачі, потрібно було провести інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, документів аптеки, що зроблено не було; позивачу невідомий нормативно-правовий акт, який встановлював би та регулював облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Відповідачами до суду подано письмові заперечення на позовну заяву відповідно до змісту яких, позов ними не визнається у повному обсязі, оскільки, на їх думку, перевірка була проведена з дотриманням вимог законодавства, а штрафні санкції застосовані в межах встановлених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»правомірно.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.06.2010 р. за клопотанням представника відповідача-1 допущено заміну Державної податкової інспекції у м. Кіровограді на її правонаступника Кіровоградську обєднану державну податкову інспекцію.

В судове засідання зявився позивач та представник позивача, які позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представники відповідачів позов не визнали, оскільки вважають, що рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій винесене на підставі виявлених під час перевірки порушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 16.07.2010 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови, виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 21.07.2010 р., про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2010 року посадовими особами ДПА у Кіровоградській області о 18:20 год. на підставі направлення №900 від 09.11.2009 р. (а.с.14,117) проведено перевірку за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій в аптеці, розташованій по пр.Правди, 9 к. 1 в м. Кіровограді, де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт від 10.11.2010 р. (а.с.18-19, 43-44, 73-74), висновками якого, на думку податкового органу, є порушення позивачем, на думку відповідача-2, п.п.11, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» а саме:

- порушення порядку використання попереднього програмування РРО;

- реалізація товарних запасів, які обліковано з порушенням встановленого законодавством порядку, а саме при вибірковому знятті фактичних залишків товарних запасів виявлено нестачу лікарських препаратів на загальну суму 3 055,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Кіровограді винесено рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій № від 05.11.2009 р. в сумі 6 195,00 грн. (а.с.48).

Зі змісту наданого відповідачем на дослідження суду орієнтовного розрахунку штрафних санкцій (а.с.75) вбачається, що фінансові санкції застосовані на підставі:

- ст. п.6 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»у сумі 85,00 грн. (17 грн. х 5) та

- ст.21 зазначеного Закону у сумі 6 110,00 грн. (3 055,00 грн. х 2).

В судовому засіданні позивач пояснив, що рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій № від 05.11.2009 р. в частині нарахованої йому штрафної санкції в сумі 85,00 грн. за порушення п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»ним не оскаржується, штрафні санкції сплачені.

Суд не бере до уваги посилання позивача щодо протиправності дій ДПА у Кіровоградській області у вигляді проведення повторної планової перевірки, частіше, ніж один раз на календарний рік без повідомлення за десять днів до її початку, а перевірку незаконною в силу наступного.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06.07.1995 р. №265/95-ВР, контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог даного закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових та позапланових перевірок згідно із законодавством.

У відповідності до ч. 4 ст. 16 вказаного Закону планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

У відповідності до ч. 1 ст. 11№ Закону України «Про Державну податкову службу»плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Згідно ч. 4 ст. 11№ Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 р. №509-ХІІ встановлено, що право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Згідно із ч.7 ст.11№ Закону України «Про Державну податкову службу»позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду.

В судовому засіданні встановлено, що ДПА у Кіровоградській області проведена перевірка за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, а не перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), а тому посилання позивача на необхідність обовязкового направлення не пізніше ніж за десять днів до дня проведення перевірки письмового повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення є помилковим.

Статтею 11І Закону України «Про державну податкову службу в Україні»встановлено, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку та копії наказу про проведення позапланової перевірки.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною 1 цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Під час розгляду справи встановлено, що направлення отримане у встановленому порядку (а.с.117), до перевірки посадових осіб ДПА в Кіровоградській області позивач допустив.

До матеріалів справи відповідачем надано затверджений головою ДПА у Кіровоградській області план проведення перевірок за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій на листопад 2009 р. (а.с.86-88, 113-115). Перевірка позивача проведена за планом на підставі направлення №900 від 09.11.2009р., але є за правовою природою позаплановою перевіркою в розумінні Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

За таких обставин, твердження позивача щодо неправомірності проведення відповідачем перевірки, порушення встановленого порядку здійснення перевірок є помилковим та такими, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Також, суд вважає безпідставною позицію позивача щодо протиправності проведення відповідачем протягом одного місяця двох перевірок порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, оскільки таке обмеження за чинним на момент перевірки законодавством було відсутнє.

В судовому засіданні позивач пояснив, що його вимоги про визнання перевірки незаконною повинні розглядатися в контексті вимог про визнання протиправними дій посадових осіб, оскільки перевірка, на його думку, це дії працівників податкового органу, а тому суд вважає вимогу про визнання перевірки незаконною складовим елементом вимоги ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ДПА в Кіровоградській області та розглядає її саме в цьому контексті.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій ДПА у Кіровоградській області щодо проведення повторної планової перевірки, частіше, ніж один раз на календарний рік без повідомлення за десять днів до її початку, задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні представники відповідачів пояснили, що ОСОБА_1 вів облік товарних запасів за місці реалізації із порушенням встановленого порядку. При цьому ними зазначено, що перевіряючими вибірково знято залишки товарних запасів та виявлено нестачу лікарських препаратів на загальну суму 3 055,00 грн.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»до субєктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»облік товарних запасів фізичною особою субєктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для субєктів малого підприємництва. Обовязок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно із частиною 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»від 16.07.1999 р. №996-ХIV бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 2 зазначеного Закону визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних субєктів господарської діяльності (далі підприємства), які зобовязані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

До матеріалів справи позивачем додані копії первинних документів накладних (а.с.137-157), реєстру отриманих та виданих податкових накладних (а.с.158-168), фіскальних чеків (а.с.64-68), відповідно до яких здійснюється облік товарів ОСОБА_1

Матеріали справи містять копію акту перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій від 06.11.2009 року, зі змісту якого вбачається, що порушення порядку обліку товарних запасів за місцем реалізації не встановлено (а.с.16,17).

Судом встановлено, що посадовими особами Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області складено відомість, де початковою датою обліку залишків товарів було взято 10.11.2009 р. (а.с.82-83).

Під час розгляду справи представники відповідачів пояснили, що порушення позивачем порядку обліку товарних запасів за місцем реалізації відбулося в період з 07.11.2009 року по 10.11.2009 року.

В судовому засіданні представники відповідачів не змогли пояснити яким чином та на підставі яких даних обраховані перевіряючими залишки товарів, зазначені у відомості (а.с.82-83), які документи та за який період перевірено, здійснити відповідні розрахунки під час розгляду справи в судовому засіданні не спромоглися.

Судом встановлено, що інвентаризація товарних запасів податковим органом або позивачем не здійснювалась.

Представник відповідача-1 посилався на те, що обліком товарних запасів у розумінні п. 12 ст. 3 та ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»є належне ведення Книги обліку доходів та витрат та зберігання за місцем реалізації первинних документів (товарних накладних тощо).

Інструкцією про прибутковий податок з громадян, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 21.04.1993 р. №12 затверджена форма Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть громадяни субєкти підприємницької діяльності.

Позивач до суду надав копію книги обліку №5800/3 доходів та витрат приватного підприємця ОСОБА_1 (а.с.132-135), яка була досліджена під час судового розгляду.

Посилаючись на порушення порядку обліку в Книзі обліку доходів і витрат, представники відповідачів не змогли пояснити суду яким правовим актом затверджено такий порядок обліку товарних запасів за місцем реалізації для фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності. Але при цьому стверджували, що позивач повинен був забезпечувати облік руху товарів і готівки по кожній графі книги у такому порядку: графи 1, 2, 3 та 7 повинні заповнюватися на момент виготовлення продукції, наданих послуг, а також придбання усієї групи товарів і підраховуватися лише в кінці кварталу для співвідношення сум між придбанням і реалізацією товарів для подання декларації про отримані суми доходу.

У відповідності до п.5. Порядку ведення книги обліку доходів та витрат, затвердженого постановою КМУ № 1269 від 26.09.2001 року, суб'єктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості:

- порядковий номер запису;

- дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом;

- сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника;

- сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг);

- сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Суд вважає, що вказання фізичною особою підприємцем в книзі обліку доходів та витрат суми витрат за фактом їх здійснення, суми вартості товарів, отриманих для їх продажу та суми виручки від продажу товарів за підсумком за день, а також заповнення таким підприємцем інших граф на момент виготовлення продукції, наданих послуг, а також придбання усієї групи товарів і підрахування в кінці кварталу для співвідношення сум між придбанням і реалізацією товарів для подання декларації про отримані суми доходу не є обліком товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації в розумінні п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки усі такі показники виражені лише в грошовому еквіваленті, що виключає можливість дослідити надходження та вибуття товарних запасів за видами, найменуваннями та кількістю за відповідними датами господарських операцій з їх надходження та реалізації.

В судовому засіданні встановлено, що позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення № від 05.11.2009 р. в частині застосування штрафних санкцій в сумі 6 110,00 грн.

У відповідності до ч.2. ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

З огляду на зміст повноважень адміністративного суду при винесенні постанови згідно ст.162 КАС України, суд розцінює позовну вимогу у даній справі про визнання недійсним та скасування рішення за своїм правовим змістом як вимогу про визнання протиправним та скасування рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявності відповідного нормативно-правового акту, положення якого б регламентували порядок обліку товарів за місцем реалізації, та, як наслідок, не доведено якого саме порушення такого порядку допущено позивачем, а тому, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення № від 05.11.2009 р. в частині застосування штрафних санкцій в сумі 6 110,00 грн. підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У відповідності до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов задоволено в повному обсязі, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 25.11.2009 р., винесене Державною податкової інспекцією у м. Кіровограді відносно фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_1, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 6 195,00 грн., в частині нарахування штрафної санкції в сумі 6 110,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1 (25030, м. Кіровоград, вул. Правди, 9, корп. 1) з Державного бюджету України (рахунок №0002, УДК в Кіровоградській області, МФО 823016, ідентифікаційний код 24145329) судовий збір в сумі 1,70 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення постанови у повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Дата виготовлення повного тексту постанови 27 липня 2010 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_5