Справа № 264/2828/16-а
Суддя: Кузнецов Д. В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2828/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій Управління ПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя неправомірними, скасування рішення та зобов'язання провести перерахунок пенсії.. В обґрунтування позову вказав, що в період з 01 грудня 1989 року по 27 квітня 2010 року він працював на різних прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Донецької області. З 03 березня 2009 року позивач знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області та отримує призначену йому безстроково пенсію за вислугу років, призначену на підставі статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року N 1789-XII "Про прокуратуру" (у редакції, чинній на час призначення пенсії - березень 2009 року), в розмірі 90% від суми заробітної плати для нарахування пенсії. На теперішній час посадові оклади працівникам прокуратури збільшились у зв'язку з прийняттям Постанови КМУ від 30 вересня 2015 р. № 763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505» та Постанови КМУ від 9 грудня 2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». З урахуванням вищезазначених постанов уряду України, відповідно до довідки прокуратури Донецької області від 12.02.2016 року № 18-57-122 заробітна плата за посадою, з якої позивачу була призначена пенсія станом на 01.12.2015 складає 8985 грн. 56 коп. 15 березня 2016 року позивач звернувся до УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки прокуратури Донецької області від 12.02.2016 року № 18-57-122, проте рішенням №1203 від 24.03.2016 року відповідач відмовив в перерахунку пенсії. Вважає вказане рішення та дії відповідача незаконними, просить визнати дії Управління ПФУ неправомірними, скасувати вказане рішення та зобов'язати провести перерахунок пенсії.

Позивач та його представник ОСОБА_2 подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, а позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, представив до суду письмові заперечення в яких вказав, що ОСОБА_1, перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя з 03.03.2009 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року. В березні 2016 року позивач звертався з заявою про перерахунок пенсії за результатами розгляду якої було винесено рішення про відмову у перерахунку. Вказане рішенні відповідача мотивоване тим, що Законом України «Про прокуратуру» №1697-V-ІІ від 14.10.2014 року перерахунок пенсії працівникам прокуратуру не передбачено, однак п.20 ст.86 цього Закону визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» №213- VІІІ Кабінету Міністрів України запропоновано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати до 01.05.2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах. Відповідно до вимог пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «231-VІІІ у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до певних законів, у тому числі Законом України «Про прокуратуру». Оскільки вказаний закон до 01.06.2015 року прийнятий не був, у зв'язку із чим з 01.06.2015 року у відповідача відсутні підстави для призначення/перерахунку пенсій за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру».

В судовому засіданні представник УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя підтримав вказані в запереченнях доводи та просив відмовити у позові повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Верховний Суд України у постанові від 10 грудня 2013 року роз'яснив, що «Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії».

Згідно Конституції України, що є основним законом держави і нормою прямої дії: права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Згідно ст.86 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VІІ «Про прокуратуру» передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд вважає, що зазначені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Положення частини 20 ст.86 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VІІ «Про прокуратуру» передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України стосуються перерахунку лише тих пенсій, які призначені після набрання чинності даного Закону.

Тому суд вважає, що скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України від 05 листопада 1991 року N 1789-XII "Про прокуратуру" (у редакції, чинній на час призначення пенсії).

Аналогічна правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі N 21-348а13, від 17 грудня 2013 року у справі №21-445а13, від 06.10.2015 (справа №127/11720/14-а).

Так, відповідно до постанови Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі N 21-348а13 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону N 1789-XII щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом N 3668-VI.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону N 1789-XII, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону N 3668-VI змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону N 1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону N 1789-XII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, після набрання чинності Постанови КМУ від 30 вересня 2015 р. № 763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505» позивач отримав право на перерахунок призначеної йому пенсії у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати відповідної прокурорської посади, яку займав позивач.

Суд вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у перерахунку пенсії, оскільки помилково застосував до спірних правовідносин положення нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, натомість при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, із можливість її перерахунку в подальшому, тобто ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»). (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни тощо. Порядок проходження служби врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, що покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов'язки і відповідальність.

Зокрема, громадяни України, які працюють в органах прокуратури, зобов'язані виконувати свої професійні обов'язки і в неробочий час або поза службою. Крім того, до працівників прокуратури, у випадках, передбачених Конституцією України, у законодавчому порядку запроваджено певні обмеження окремих конституційних прав і свобод. Працівники органів прокуратури: не можуть бути членами політичних партій та громадських організацій, які мають політичну мету - ч.2 ст.6 Закону України «Про прокуратуру»; обмежені у правах на підприємницьку діяльність, працю - ч.5 ст.46 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, визначений законами України відповідно до положень Конституції України комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту працівників органів прокуратури, зумовлений особливістю професійних обов'язків та певним обмеженням конституційних прав і свобод, у тому числі права заробляти матеріальні блага для забезпечення собі і своїм сім'ям рівня життя, вищого за прожитковий мінімум. Тобто соціальні гарантії працівників прокуратури випливають з характеру покладених на них службових обов'язків у зв'язку з виконанням ними державних функцій.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України деякі преференції, встановлені Законом України « Про прокуратуру», є не пільгами, а гарантіями та іншими засобами забезпечення професійної діяльності окремих категорій громадян, ефективного функціонування відповідних органів.

Крім того, відповідно до ст.ст. 22,64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивача за вислугу років виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Донецької області № 18-57-122 від 12 лютого 2016 року відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року N 1789-XII "Про прокуратуру".

Визнаючи людину найвищою соціальною цінністю, Конституція України закріплює широке коло прав та свобод, гарантує і забезпечує їх захист, в тому числі і від порушення з боку держави, її органів та посадових осіб.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-12, 17-18, 41, 69-71, 79, 86, 94, 122-128, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії за вислугу років по заробітній платі, згідно довідки прокуратури Донецької області № 18-57-122 від 12.02.2016 року про заробітну плату.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області № 1203 від 24.03.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року N 1789-XII «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Донецької області № 18-57-122 від 12.02.2016 року, та зобов`язати відповідача сплатити ОСОБА_1 недоотримані суми пенсії з 01.03.2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Іллічівський районний суд міста Маріуполя до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. В. Кузнецов