Справа № 2а-5403/10/2370
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-5403/10/2370

14.12.2010 р. м. Черкаси

09 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

при секретарі Лисенко С.С.,

за участю представника позивача управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Черкаській області ОСОБА_1 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Черкаській області до відкритого акціонерного товариства «Лисянське автотранспортне підприємство 17145» про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків,

ВСТАНОВИВ:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Черкаській області звернулося до суду з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства «Лисянське автотранспортне підприємство 17145» про стягнення з відповідача 2071 грн. 79 коп. недоїмки по сплаті страхових внесків.

В судовому засіданні представник позивача на обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності», внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті страхових внесків.

Відповідач по справі, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причину неприбуття не повідомив, заперечення на позов або заяву про відкладення розгляду справи не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відкрите акціонерне товариство «Лисянське автотранспортне підприємство 17145» згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 22.12.1995 р. зареєстроване як юридична особа Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області, ідентифікаційний код 03562075.

Відповідач взятий на облік як платник страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 19 квітня 2001 року, що підтверджується копією страхового свідоцтва.

Відкрите акціонерне товариство «Лисянське автотранспортне підприємство 17145» відноситься до 33 класу професійного ризику галузі (підгалузі) національної економіки і йому встановлено страховий тариф на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності 1,46 %.

Правова основа, економічний механізм та організаційна структура загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV).

За приписами цього Закону страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Відповідно до статті 10 Закону №1105-ХІV юридичні особи набувають статусу страхувальників з дня взяття їх на облік як платника страхових внесків.

Частиною 6 статті 47 Закону 1105-ХІV передбачено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що становлять систему оподаткування. На страхові внески не поширюється податкове законодавство.

Відповідно до статті 45 Закону №1105-ХІV та пункту 4.12 Інструкції «Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (надалі за текстом Фонд) від 12.07.2007 р. № 36 (надалі за текстом Інструкція) страхувальник зобовязаний своєчасно та повністю сплачувати страхові внески шляхом перерахування відповідних сум на рахунок Фонду щомісячно в день одержання коштів на оплату праці в установах банків, а при проведенні оплати праці з готівкової виручки чи в натуральній формі не пізніше наступного дня після здійснення виплат.

Сума страхового внеску розраховується відповідно до страхового тарифу, встановленого Законом України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності» від 22.02.2001 р. № 2272-ІІІ із змінами та доповненнями (надалі за текстом Закон № 2272-ІІІ), згідно класифікації видів економічної діяльності 34.10.1, до якого віднесено страхувальника.

За змістом статті 47 Закону 1105-ХІV розміри страхових внесків страхувальників-роботодавців обчислюються у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», які підлягають обкладенню прибутковим податком з громадян.

Статтею 1 Закону № 2272-ІІІ встановлено, що для 33 класу професійного ризику виробництва страховий тариф на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, визначений у розмірі 1,46 %.

Таким чином, відповідач був зобовязаний сплачувати страхові внески на рахунок Фонду щомісячно в терміни, передбачені чинним законодавством.

Згідно розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 3 квартал 2010 року, поданої відповідачем, недоїмка зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України склала 4459 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду була стягнута недоїмка на суму 2387 грн. 21 коп. Сума, на яку збільшилась недоїмка у 2010 році, становить 2071 грн. 79 коп.

Таким чином, заборгованість відповідача по сплаті страхових внесків до Фонду складає 2071 грн. 79 коп.

За приписами статті 58 Закону № 1105-ХІV страхувальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому або Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов'язків зі страхування від нещасного випадку, відповідно до закону.

Відповідно до вимог статті 55 Закону 1105-ХІV та частини 10 Інструкції усі спірні питання, які виникають між страхувальником та робочими органами виконавчої дирекції Фонду з приводу нарахування страхових внесків і пені, стягнення недоїмки, неприйняття до заліку витрат у рахунок страхових внесків, вирішуються в судовому порядку. За бажанням заінтересована особа може звернутися з питань розв'язання спору до спеціальної комісії при робочому органі виконавчої дирекції Фонду, рішення якої може бути оскаржено в комісії, створеної при виконавчій дирекції Фонду, а рішення останньої - в його правлінні.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Беручи до уваги, що заборгованість зі сплати страхових внесків до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Черкаській області у розмірі 2071 грн. 79 коп. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності», статтями 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Черкаській області до відкритого акціонерного товариства «Лисянське автотранспортне підприємство 17145» про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків задовольнити повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Лисянське автотранспортне підприємство 17145», ідентифікаційний код 03562075, на користь управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Черкаській області заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 2071 (дві тисячі сімдесят одну) грн. 79 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 цього Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений 20 грудня 2010 року.

Суддя С.М. Гарань