Справа № 826/19949/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Файдюка В.В., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Бесараб В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Текс Україна» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Текс Україна» до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ТОВ «Текс Україна» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.08.2015 №12685/10-26-15-10-08-25, яким встановлено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 5 514 176 грн та від 12.06.2015, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з ПДВ на суму 6 239 160 грн (Том IV а.с. 100).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, посадовими особами відповідача, на підставі направлення від 14.05.2015 №1045/26-54-22-2 та наказу №957 від 13.05.2015 проведено перевірку ТОВ «Текс Україна» за результатами якої 27.05.2015 складено акт №462/26-54-22-02-34538332 «Про результати документальної позапланової виїзної документальної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) за період жовтень - листопад 2014 року та січень 2015 року, з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Про Сервіс» () за період з 01.03.2012 по 31.03.2015 та ТОВ «Еко Сервіс» () за липень, вересень та грудень 2014 року» (далі по тексту - Акт перевірки).

В акті перевірки відображено наступні порушення: п. 185.1 статті 185, п. 188.1 статті 188, п. 198.6 статті 198, п.п 200.1, 200.2 статті 200 ПК України в результаті чого позивачу при взаємовідносинах з ТОВ «Про Сервіс» та ТОВ «Еко Сервіс» за перевіряємий період занижено ПДВ, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет всього на суму 4 991 285 грн, в тому числі за період: лютий 2013 року - 236 092 грн, березень 2013 року - 248 927 грн, квітень 2013 року - 236 072 грн, травень 2013 року - 222 753 грн, червень 2013 року - 271 046 грн, липень 2013 року - 370 591 грн, серпень 2013 року - 305 524 грн, вересень 2013 року - 305 706 грн, жовтень 2013 року - 341 000 грн, листопад 2013 року - 394 512 грн, липень 2014 року - 326 755 грн, вересень 2014 року - 319 741 грн, жовтень 2014 року - 379 800 грн, листопад 2014 року - 376 475 грн, грудень 2014 року - 403 294 грн, січень 2015 року - 252 997 грн та порушення п.п. 134.1.1 статті 134, п. 138.1.1, 138.2 статті 138, п.п. 139.1.9 статті 139, п. 149.1 статті 149 ПК України в результаті чого позивачем по взаємовідносинах з ТОВ «Про Сервіс» та ТОВ «Еко Сервіс» занижено податок на прибуток, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на суму 4 556 119 грн, у тому числі по періодам: 2013 рік - 2 832 912 грн та 2014 рік - 1 723 207 грн.

Керуючись висновками Акту перевірки контролюючим органом 12.06.2015 прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким за порушення п. 185.1 статті 185, п. 188.1 статті 188, п. 198.6 статті 198, п.п 200.1, 200.2 статті 200 ПК України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 6 239 106 грн, у тому числі основний платіж - 4 991 285 грн та штрафні санкції - 1 247 821 грн та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 5 695 149 грн, у тому числі основний платіж - 4 556 119 грн та штрафні санкції - 1 139 030 грн.

Не погодившись із прийнятими контролюючим органом рішень, суб'єкт господарювання оскаржив їх в порядку адміністративного оскарження, за результатами якого рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 17.08.2015 №12685/10/26-15-10-05-35 «Про результати розгляду первинної скарги» скасовано податкове повідомлення - рішення № в частині податку на прибуток в сумі 144 778 грн та застосованих штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 36 194 грн 75 коп., в іншій частині рішення залишені без змін (Том I а.с. 89-93).

Також, в подальшому 02.09.2015 податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким з урахуванням рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.08.2015 №12685/10/26-15-10-05-35 позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 5 514 176 грн, у тому числі основний платіж - 4 411 341 грн та штрафні санкції - 1 102 835 грн (Том IV а.с. 101).

З урахуванням викладеного, а також заявлених позовних вимог, колегія суддів погоджується з встановленими обставинами судом першої інстанції щодо оскарження позивачем податкових повідомлень - рішень від 12.06.2015 № та від 02.09.2015 №.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку податкового органу та з метою їх відновлення ТОВ «Текс Україна» звернулось за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що операції між позивачем та ТОВ «Про Сервіс», ТОВ «Еко Сервіс» не мали реального характеру. Фактичною перевіркою встановлено документування операцій по регістрах бухгалтерського обліку, які стосуються лише факту перерахування грошових коштів. Контрагентами перераховувались кошти без мети реального настання правових наслідків, з метою зниження об'єкту оподаткування, несплати податків, у зв'язку з чим дії підприємства призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є не вірною з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 180 ПК України платником податку є: 1) будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Згідно зі ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт); г) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт); ґ) з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, д) з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 201.4 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У результаті дослідження матеріалів справи та наданих позивачем доказів на спростування висновків суду першої інстанції, судова колегія вважає за необхідне вказати на наступне.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

З метою підтвердження фактів виконання сторонами своїх договірних зобов'язань за договором позивачем були надані суду наступні копії первинних документів, а саме: Договір №005 від 01.03.2013 (Том VII а.с. 57-58); Договір №59 від 01.04.2014 (Том І а.с. 118); акти здачі-приймання, рахунки фактури, протоколи про договірну ціну (Том І а.с. 233-250, Том ІІ а.с. 1-250, Том ІІІ а.с. 1-69, Том VII а.с. 59-232, Том VIII а.с. 8-64, 87-161, 185-252, Том ІХ а.с. 1-15, 36-152, 192-250, Том Х а.с. 1-36, 69-164, 197-230, Том ХІ а.с. 1-51, 87-209); банківські виписки (Том І а.с. 126-156, Том ІІІ а.с. 70-250, Том IV а.с. 1-97); податкові накладні (Том І а.с. 157-232, Том VII а.с. 233-250, Том VIII а.с. 1-7, 65-86, 162-184, Том ІХ а.с. 16-35, 153-190, Том Х а.с. 37-68, 165-196, Том ХІ а.с. 52-86, 210-250); реєстри прийому-передач (Том V а.с. 1-250, Том VI а.с. 1-194).

Так, з наданих первинних документів вбачається наступне.

01 березня 2013 року між TOB «Текс Україна» (Замовник) та ТОВ «Про Сервіс» (Виконавець) укладено договір №Д-005 (надалі - «Договір №Д-005»), предметом якого є зобов'язання Виконавця за завдання Замовника надати послуги по обробці та доставці кореспонденції, в порядку та на умовах визначених цим Договором.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «Про Сервіс» позивачем надано до суду апеляційної інстанції протоколи про договірну ціну (Том VII а.с. 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 82, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 121, 124, 127, 130, 157, 160, 163, 166, 169, 172, 175, 178, 181, 184, 187, 190, 193, 196, 199, 202, 205, 208, 211, 214, 216, 220, 223, 226, 229, 232, Том VIII а.с. 10, 13, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34, 37, 40, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61, 64, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 122, 125, 127, 130, 133, 136, 139, 142, 145, 148, 151, 154, 157, 160, 187, 189, 192, 195, 198, 201, 204, 207, 210, 213, 216, 219, 222, 225, 228, 231, 234, 237, 240, 243, 246, 249, 252, Том IX а.с. 3, 6, 9, 12, 15, 37, 40, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 81, 84, 87, 90, 92, 96, 99, 102, 105, 108, 111, 114, 117, 120, 123, 126, 130, 133, 136, 139, 142, 145, 148, 151, 192, 195, 198, 201, 204, 207, 210, 213, 216, 219, 222, 225, 228, 231, 234, 237, 240, 243, 246, 249, Том X а.с.2, 5, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26, 29, 32, 35, 71, 74, 77, 80, 83, 86, 89, 92, 95, 98, 101, 104, 106, 110, 113, 116, 119, 122, 125, 128, 131, 134, 137, 140, 143, 146, 149, 152, 155, 158, 161, 164, 199, 202, 205, 208, 211, 214, 217, 220, 223, 226, 229, 232, 235, 238, 241, 244, 247, 250, Том XI а.с.3, 6, 9, 12, 15, 18, 21, 24, 27, 30, 33, 36, 39, 42, 45, 48, 51, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 121, 124, 127, 130, 133, 136, 139, 142, 145, 148, 151, 154, 157, 160, 163, 166, 169, 172, 175, 178, 181, 184, 187, 190, 193, 196, 199, 202, 205, 208), рахунки-фактури (Том VII а.с.59, 62,65, 68, 71, 74, 77, 80, 83, 86, 89, 92, 95, 98, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119, 122, 125, 128 155, 158, 161, 164, 167, 170, 173, 176, 179, 182, 185, 188, 191, 194, 197, 200, 203, 206, 209, 212, 215, 218, 221, 224, 227, 230, Том VIII а.с. 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26, 29, 32, 35, 38, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 89, 92, 95, 98, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119, 120, 123, 126, 131, 133, 137, 140, 143, 146, 149, 152, 155, 158, 161, 185, 188, 190, 193, 196, 199, 202, 205, 208, 211, 214, 217, 220, 223, 226, 229, 232, 235, 238, 241, 244, 247, 250, Том IX а.с. 1, 4, 7, 10, 13, 38, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 71, 74, 77, 82, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 121, 124, 127, 131, 134, 137, 140, 143, 146, 149, 152, 193, 196, 199, 202, 205, 208, 211, 214, 217, 220, 223, 226, 229, 232, 235, 238, 241, 244, 247, 250, Том X а.с.3, 6, 9, 12, 15, 18, 21, 24, 27, 30, 33, 36, 69, 72, 75, 78, 81, 84, 87, 90, 93, 96, 99, 102, 107, 108, 111, 114, 117, 120, 123, 126, 129, 132, 135,138, 141, 144, 147, 150, 153, 156, 159, 162, 197, 200, 203, 206, 209, 212, 215, 218, 221, 224, 227, 230, 233, 236, 239, 242, 245, 248, Том XI а.с.1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34, 37, 40, 43, 48, 49, 89, 92, 95, 98, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119, 122, 125, 128, 131, 134, 137, 140, 143, 146, 149, 152, 155, 158, 161, 164, 167, 170, 179, 178, 179, 182, 185, 188, 191, 194, 197, 200, 203, 206, 209), акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (Том VII а.с. 60, 63, 66, 69, 72, 75, 78, 81, 84, 87, 90, 93, 96, 99, 102, 105, 108, 111, 114, 117, 120, 123, 126, 129, 156, 159, 162, 165, 168, 171, 174, 177, 180, 183, 186, 189, 192, 195, 198, 201, 204, 207, 210, 213, 217, 219, 222, 225, 228, 231, Том VIII а.с. 9, 12, 15, 18, 21, 24, 27, 30, 33, 36, 39, 42, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 87, 90, 93, 96, 99, 102, 105, 108, 111, 114, 117, 121, 124, 128, 129, 132, 135, 138, 141, 144, 147, 150, 153, 156, 159, 186, 189, 191, 194, 197, 200, 203, 206, 209, 212, 215, 218, 221, 224, 227, 230, 233, 236, 239, 242, 245, 248, 251, Том IX а.с. 2, 5, 8, 11, 14, 36, 39, 42, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 66, 69, 72, 75, 78, 80, 83, 86, 89, 93, 95, 98, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119, 122, 125, 128, 129, 132, 135, 138, 141, 144, 147, 150, 191, 194, 197, 200, 203, 206, 209, 212, 215, 218, 221, 224, 227, 230, 233, 236, 239, 242, 245, 248, Том X а.с. 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34, 70, 73, 76, 79, 82, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 105, 109, 112, 115, 118, 121, 124, 127, 130, 133, 136, 139, 142, 145, 148, 151, 154, 157, 160, 163, 198, 201, 204, 207, 210, 213, 216, 219, 222, 225, 228, 231, 234, 237, 240, 243, 246, 249, Том XI а.с.2, 5, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26, 29, 32, 35, 38, 41, 44, 47, 50, 87, 90, 93, 96, 99, 102, 105, 108, 111, 114, 117, 120, 123, 126, 129, 132, 135, 138, 141, 144, 147, 150, 153, 156, 159, 162, 165, 168, 171, 174, 177, 180, 183, 186, 189, 192, 195, 198, 201, 204, 207).

Також судом апеляційної інстанції досліджено наявні у матеріалах справи копії податкових накладних (Том V а.с. 2-173, Том VI а.с. 37-194, Том VII а.с. 131-154, 233-250, Том VIII а.с. 1-7, 65-86, 162-184, Том IX а.с. 16-35, 153-190, Том X а.с.37-68, 165-196, Том XI а.с.52-86, 210-250).

Окрім того, доказами оплати наданих послуг є банківські виписки, які у свою чергу відображують дату платежу, призначення платежу (Том III а.с. 70-250, Том IV а.с. 1-97).

Також, в реєстрах прийому-передач відображено наступні реквізити: дату, регіон поставки, одержувача, перевізника, вагу, кількість місць, вартість, назва об'єкту відправлення (Том V а.с. 2-173, Том VI а.с. 37-194).

Дані реєстри дають можливість належним чином з'ясувати дійсність виконання TOB «Текс Україна» своїх договірних зобов'язань з ТОВ «Про Сервіс».

Щодо решти первинних документів колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до до довідки від 20.04.2015, складеної Деснянським РУ ГУМВС України у м. Києві, ОСОБА_2 звертався з заявою про втрату документів по взаємовідносинам з ТОВ «Про Сервіс» за період з 13.02.2013 по 28.11.2013 (Том IV а.с. 103-127).

Згідно висновку начальника Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві Куряти Л.Л. перевірку щодо втрати документів по взаємовідносинам з ТОВ «Про Сервіс» вважати закінченою та матеріали перевірки знято з контролю (Том I а.с. 122).

Крім того, 01 квітня 2014 року між TOB «Текс Україна» та ТОВ «Еко-Сервіс» укладено Договір № 59 (надалі - «Договір №59») (Том I а.с. 118-120).

Метою укладання Договору № 59 є надання TOB «Текс Україна» (Клієнт) ТОВ «Еко-Сервіс» (Виконавець) послуг з перевезень кореспонденції відправлень - кур'єрські послуги Клієнта.

На виконання умов Договору №59 сторонами з урахування відстані доставки та об'єму відправлення складено протоколи договірної ціни (п.п. 4.1 п. 4 Договору №59) (Том I а.с. 234, 237, 240, 243, 246, Том II а.с. 5, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26, 29, 32, 35, 38, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 71, 74, 77, 80, 83, 86, 89, 92, 95, 98, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119, 122, 125, 128, 131, 134, 137, 140, 143, 146, 149, 152, 155, 158, 161, 164, 167, 170, 173, 176, 179, 182, 185, 188, 191, 194, 197, 200, 203, 206, 209, 212, 215, 218, 221, 224, 227, 230, 233, 236, 239, 242, 245, 248, Том III а.с. 2, 5, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26, 29, 32, 35, 38, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68), акти прийому-передачі (п.п. 4.3 п. 4 Договору №59) (Том I а.с. 233, 236, 239, 242, 245, 248, Том II а.с. 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34, 37, 40, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 82, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 121, 124, 127, 130,133, 136, 139, 142, 145, 148, 151, 154, 157, 160, 163, 166, 169, 172, 175, 178, 181, 184, 187, 190, 193, 196, 199, 202, 205, 208, 211, 214, 217, 220, 223, 226, 229, 232, 235, 238, 241, 244, 247, Том III а.с. 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34, 37, 40, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61, 64, 67), а також виконавцем надано рахунки фактури (абз. «г» п.п.2.2 п. 2 Договору №59) (Том I а.с. 235, 238, 241, 244, 247, 250, Том II а.с.3, 6, 9, 11, 15, 18, 21, 24, 27, 30, 33, 36, 39, 42, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 66, 69, 72, 75, 78, 81, 84, 87, 90, 93, 96, 99, 102, 105, 108, 111, 114, 117, 120, 123, 126, 129, 132, 135, 138, 141, 144, 147, 150, 153, 156, 159, 162, 165, 168, 171, 174, 177, 180, 183, 186, 189, 192, 195, 198, 201, 204, 207, 210, 213, 216, 219, 222, 225, 228, 231, 234, 237, 240, 243, 246, 250, Том III а.с.3, 6, 9, 12, 15, 18, 21, 24, 27, 30, 33, 36, 39, 42, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 66, 69).

Також, в реєстрах прийому-передач відображено наступні реквізити: дату, регіон поставки, одержувача, перевізника, вагу, кількість місць, вартість, назва об'єкту відправлення. Дані реєстри дають можливість належним чином з'ясувати дійсність виконання TOB «Текс Україна» своїх договірних зобов'язань (Том V а.с. 176-250, Том VI а.с. 1-36).

Судом апеляційної інстанції досліджено наявні у матеріалах справи копії податкових накладних (Том I а.с. 157-231).

Окрім того, доказами оплати наданих послуг служать банківські виписки, які у свою чергу відображують дату платежу, призначення платежу (за виконання Договору №59) (Том III а.с. 70-250, Том IV а.с. 1-97).

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на акт Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м Києві від 01 вересня 2014 року №2638/26-55-22-07/32155487 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Еко-сервіс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями та постачальниками за період з 1 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року», адже такий акт є носієм певної інформації, яка є суто суб'єктивною думкою контролюючого органу.

Колегія суддів звертає увагу, що звітні документи позивача щодо наданих послуг містять вичерпну інформацію щодо змісту та обсягу наданих послуг, які свідчать про дійсне виконання укладеного договору між позивачем та ТОВ «Еко-Сервіс».

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що надані позивачем первинні документи, оформленні у відповідності до частини першої ст. 9 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (Положення № 88).

Проаналізувавши надані до суду першої та апеляційної інстанцій первинні документи, судовою колегією встановлено факт реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, що у свою чергу є основною доказовою базою, спрямованою на спростування правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючого органу.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на наступних процесуальних порушеннях, допущених податковим органом при здійсненні контрольних функцій перевірки платника податку.

Так, відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, а саме: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Водночас, відповідно до п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: - за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; - для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; - виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; - щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; - у разі проведення зустрічної звірки; - в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше, не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Як свідчать матеріали справи, на адресу позивача до проведення перевірки контролюючим органом надсилалися запити про надання інформації та її документального підтвердження №261/10/26-54-15-01-10 від 12.01.2015, №1168/10/26-54-15-01-10 від 30.01.2015, №2678/26-54-15-01-10 від 26.03.2015, №8146/10/26-54-22-04-19/5 від 10.04.2015.

За результатами їх розгляду позивачем направлено відповіді (лист №11 від 09.02.2015, №10 від 09.02.2015, №30 від 23.04.2015, №28 від 23.04.2015) про відмову у наданні документів на вказані запити контролюючого органу з огляду на відсутність правових підстав.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивачем були надані письмові відповіді на всі запити контролюючого органу.

За таких обставин справи, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що податковим органом не надано до суду пояснень щодо підстав проведення такої перевірки на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Крім того, проаналізувавши направлені контролюючим органом запити, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність їх вимогам Податкового кодексу України, оскільки такі запити не містили конкретних підстав для їх надсилання, носили суто формальний характер та не містили печатку контролюючого органу. У зв'язку із чим, відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України позивач був звільнений від обов'язку надавати відповіді на вказані запити ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Що стосується посилань відповідача на постанову старшого слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві лейтенанта податкової міліції Попача І.М. від 25.12.2014 про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «Текс Україна» по взаємовідносинах з ТОВ «Про Сервіс» () за період з 01.03.2012 по 31.03.2015, відповідно до якої згідно матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226, за фактом умисного ухилення від сплати податків, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 212 КК України, відповідно до якої встановлено, що службові особи підприємств-імпортерів: ТОВ «Пан Груп», ТОВ «Фрутарт», організували та реалізували незаконну схему, направлену на умисне ухилення від сплати податків при імпорті фруктів та овочів на територію України, шляхом частини їх фактичної реалізації за готівкові кошти, без відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності, а сформований податковий кредит по ПДВ при проведенні операцій з імпорту в подальшому відображається в податковій звітності у підприємств реального сектору економіки, з метою незаконного формування останніми податкового кредиту по ПДВ, завищення валових витрат. За для реалізації вказаної протиправної діяльності, службовими особами вказаних підприємств реалізовується податковий кредит з ПДВ за рахунок імпортних операцій на підприємства-контрагенти, де по ланцюгу постачання відбувається «перелом» товарів, тобто службовими особами вказаних СГД купуються ТМЦ одного виду, а реалізовуються підприємствами-покупцями зовсім інші товари. Серед підприємств-покупців вказано ТОВ «Про Сервіс», що є постачальником ТОВ «Текс Україна» (Том IV а.с. 132-134), колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та валових витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не має в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на валові витрати за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.10.2014 (справа №К/800/23260/14).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження апелянта про те, що контролюючим органом протиправно здійснено перевірку на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, адже дані спірні правовідносини виникли з моменту прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відтак, відповідно до п. 86.9 ст. 86 ПК України (в редакції на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) у разі, якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Окрім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

На момент здійснення правовідносин товариства-контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Також, слід зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у суб'єкта господарювання додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.09.2012 у справі № К/9991/5398/12).

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що порушують охоронювані законом права та інтереси позивача, а тому, підлягають скасуванню.

Так, відповідно до частини першої ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи викладені доводи скаржника в апеляційній скарзі та поясненнях до неї, суд апеляційної інстанції вважає за можливе вийти за їх межі, адже при розгляді даної справи в суді першої інстанції, судом у відповідності до ст. ст. 2, 11 КАС України не досліджено господарські операції ТОВ «Текс Україна» з ТОВ «Еко-Сервіс» та ТОВ «Про Сервіс», що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Текс Україна» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Текс Україна» до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 12 червня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму у розмірі 6 239 106 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 02 вересня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму у розмірі 5 514 176 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: В.В.Файдюк,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Файдюк В.В.

Твердохліб В.А.