Справа № 820/12129/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

12 травня 2016 р. №820/12129/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представник відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень -рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: скасувати податкові повідомлення - рішення відповідача від 17.08.2015 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 156054,00 грн.; від 17.08.2015 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на 148250,00 грн.; від 17.08.2015 № про застосування штрафних санкцій у сумі 510,00 грн.

Ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання 22.03.2016, замінено на підставі ст.55 КАС України відповідача ОСОБА_3 податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на Київську об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковим органом з 16.07.2015 по 28.07.2015 проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 31.12.2012 по 31.12.2013. За результатами перевірки складено відповідний акт. На зазначений акт позивачем подано заперечення. Проте, вони не були взяті до уваги та повідомлено позивача про те, що податковим органом залишено без змін висновки вказаного акту перевірки. За результатами вказаної перевірки винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення, які були також оскарженні позивачем в адміністративному порядку, проте залишені без змін. При цьому позивач зазначив, що згідно наказу від 08.12.2014 №1760 було перенесено термін проведення вказаної перевірки позивача у звязку з вилученням правоохоронними органами фінансово господарських документів, а також вказано про те, що перенесення термінів проведення планової виїзної перевірки здійснюється до дати отримання вказаних копій документів або одержання доступу до них. Проте, поза вказаним терміном, всупереч вказаному наказу та законодавству податковим органом було проведено перевірку та не враховано відповідні документи на підтвердження фінансово господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Укрторг 2012» в квітні 2013 року, які були відновлені позивачем після вилучення правоохоронними органами, також не було прийнято до уваги податковим органом документи, що підтверджували придбання ТМЦ у контрагента та були використані позивачем у власній господарській діяльності. Також позивач зазначив, що при оскарженні висновків акту перевірки позивач також ініціював проведення відповідної позапланової перевірки, яка була проведена податковим органом, проте, у висновках акту вказаної перевірки, перевірки не засвідчено та не досліджено жодних доказів на підтвердження нереальності фінансово господарських операцій з ТОВ «Укторг2012» в квітні 2013 року. Таким чином, податковим органом неправомірно прийняті оскаржувані податкові повідомлення рішення.

Відповідач проти позову заперечував проти задоволення позовних вимог, від представника відповідача - ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначила, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень контролюючий орган діяв у межах та у спосіб визначений чинним законодавством, на підставі висновків акту перевірки.

Представник позивача - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" (далі - ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП") зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в Київській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, є платником податку на додану вартість, що не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, видами діяльності ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, оптова торгівля хімічними продуктами, неспеціалізована оптова торгівля, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Судом встановлено, що податковим органом винесено наказ про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" від 21.11.2014 №1674, який був направлено на адресу позивача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

При цьому, також податковим органом винесено наказ від 08.12.2014 №1760, яким визначено перенесення терміну проведення планової виїзної перевірки ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП", до дати отримання документів, які були вилучені правоохоронними органами на підставі ухвали Київського районного суду від 01.10.2013 та протоколу обшуку від 04.10.2013, або забезпечення доступу до них.

Проте, як вбачається з матеріалів справи наказом від 10.07.2015 №787 поновлено проведення документальної виїзної перевірки ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП".

На підставі зазначеного наказу та направлення на перевірку від 15.07.2015 №837, №838 контролюючим органом проведено планову виїзну перевірку ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 31.10.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 31.10.2012 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складений акт від 04.08.2015 №2158/20-31-22-01-07/38384339 (т.1 а.с.12-46), яким встановлено порушення: п.138.1, п.138.2 ст. 138 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 118600 грн., в т.ч. за 2013 року в сумі 118600 грн. п.198.3 ст. 198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 124843 грн., в т.ч. за квітень 2013 року в сумі 115676 грн. та листопад 2013 року в сумі 9167 грн.; п. 176.2 ст. 176 ПК України, подання інформації у звіті за формою №1-ДФ не в повному обсязі про суми доходу сплаченого фізичній особі - суб'єкту підприємницької діяльності при виплаті доходів за пакет комп'ютерної програми "М.Е.Док" за 1 квартал 2013 року, не відображення у звіті за формою №1-ДФ сум поворотної фінансової допомоги наданої співробітниками підприємства..

Зазначений акт перевірки був оскаржений позивачем в адміністративному порядку до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Рішенням ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 17.08.2015 №492/15/20--31-22-01-13 визначено, що висновки викладені в акті перевірки від 04.08.2015 №2158/20-31-22-01-07/38384339 є вірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства (т.1 а.с.60-65).

При цьому, як встановлено в ході судового розгляду, при оскарженні висновків акту перевірки від 04.08.2015 №2158/20-31-22-01-07/38384339 позивачем додано відновлені документи стосовно взаємовідносин з контрагентами - постачальниками, які були вилучені правоохоронними органами на підставі ухвали суду та складеного протоколу обшуку. На підставі зазначеного податковим органом було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 31.10.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 31.10.2012 по 31.12.2013. За результатами вказаного контролюючим органом складено акт від 06.10.2015 №539/20-31-22-01-07/38384339 (т.1 а.с.101-125), у висновках якого встановлено порушення п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.п.138.1.1 п.138.1 ст. 138, п.п.138.2 ст. 138, п.п.139.1.1 п139.1 ст. 139, п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 118600 грн., в т.ч. за 2013 рік в сумі 118600 грн.; п.198.1 ст.198, п.198.3 ст. 198, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 124843 грн., в т.ч. за квітень 2013 року в сумі 115676 грн. та листопад 2013 року в сумі 9167 грн.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки від 04.08.2015 №2158/20-31-22-01-07/38384339 контролюючим органом винесено податкові повідомлення - рішення:

- від 17.08.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 148250 грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 11860 та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 29650 грн. (т.1 а.с.67);

- від 17.08.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 156540 грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 124843 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 31211 грн. (т.1 а.с.69);

- від 17.08.2015 №, яким нараховано штрафні санкції в розмірі 510 грн. (т.1 а.с.68).

Зазначені податкові повідомлення - рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Харківській області.

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 16.10.2015 №3439/10/20-40-10-04-14 залишено без змін податкові повідомлення - рішення від 17.08.2015 №, №, №, а скарга ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" - без задоволення (т.1 а.с.60-65).

Перевіряючи обґрунтованість висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 04.08.2015 №2158/20-31-22-01-07/38384339, суд встановив наступне.

З акту перевірки від 04.08.2015 №2158/20-31-22-01-07/38384339 вбачається, що контролюючим органом у період, за який проводилася перевірка, встановлені фінансово - господарські відносини ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" та ТОВ "УКРТОРГ2012", а також ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "СХІДБУД". Також податковим органом не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця, в зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) накладних, податкових накладних, актів приймання - передачі товарів, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання, якість товарів, товаротранспортні накладні, подорожні листи відсутні, також відсутні документи, що підтверджують факт навантаження, вивантаження товару. При цьому податковим органом зазначено, що направлялися запити на адресу позивача щодо надання документів до перевірки. У відповідь на вказаний запит позивачем надана відповідь про те, що не всі запитувані документи є в наявності.

Судом встановлено, що на виконання умов договору підряду від 19.03.2013 №244, укладеного між позивачем та ПАТ "Харківська ТЕЦ-5", між ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" (покупець) та ТОВ "УКРТОРГ2012" (постачальник) укладено договір поставки від 01.04.2013 (т. 1 а.с.93-94). Згідно п.п.1.1 зазначеного договору поставки - постачальник зобов'язується в порядку і терміни, встановлені цим договором, передати у власність покупцеві товар, в певній кількості, відповідної якості та по узгодженій ціні, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити його на умовах, визначених в цьому договорі. Згідно п. п.3.2 вказаного договору поставки - поставка товару здійснюється на умовах СРТ (відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "ІНКОТЕРМС 2010"). За домовленістю сторін, поставка може здійснюватися на інших умовах. Така домовленість оформлюється додатковою письмовою угодою до цього договору.

На підставі специфікації до договору поставки (т.1 а.с.65), ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" прийняло товар - труби 426*8ДЕСТ 10705-80, труби 219*8 ДЕСТ 10705-80, що підтверджується видатковими накладними (т.1 а.с. 66, т.2 а.с.147), сплатило його вартість, що не заперечується відповідачем у висновках акту перевірки від 06.10.2015 №539/20-31-22-01-07/38384339, а ТОВ "УКРТОРГ2012" виписало податкові накладні (т.1 а.с.97-98), що підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість у ціні придбаних ним за вказаним договорам ТМЦ.

На підтвердження транспортування поставленого товару позивачем до матеріалів справи надано товарно - транспортні накладні (а.с.99-100).

На час укладання та виконання зазначеного вище договору ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" та його контрагент ТОВ "УКРТОРГ2012" були зареєстровані як юридичні особи та є платниками податку на додану вартість.

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "УКРТОРГ2012", відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Таким чином, ТОВ "УКРТОРГ2012" виконало свої зобов'язання за вказаним договором, а ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" прийняло товар за цим договором, зазначені господарські операції відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

Також, між ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" (замовник) та ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "СХІДБУД" (підрядник), укладено договір підряду від 21.11.2013 №21/11 КИП (т.1 а.с.147-149). Згідно п.п.1.1 вказаного договору підряду - замовник доручає та оплачує, а підрядник приймає на себе виконання зобов'язань по наступним роботам: з розширення схеми підігрівачів сирої води загального стаціонарного обладнання турбінного відділення (інв. №00000083) згідно проекту 5Х-229-682 с коригуванням розділу КВПіА за адресою: ПАТ"ХАРКІВСЬКА ТЕЦ-5", село Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, 623271, згідно погодження сторонами кошторисів, що додаються, які є невід'ємною частиною цього договору.

На підтвердження реальності виконання робіт та їх сплати, позивачем надані первинні документи: договірні ціні, відомості ресурсів, акти приймання виконаних будівельних робіт, розрахунків загальновироблених витрат до акту, податкові накладні, виписки із банку, оборотно - сальдові відомості по рахунку (т.1 а.с.150-233, т.2 а.с.1-14).

На час укладання та виконання зазначеного вище договору ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" та його контрагент ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "СХІДБУД" були зареєстровані як юридичні особи та є платниками податку на додану вартість, що встановлено в ході розгляду справи та не заперечується сторонами (т. 1 а.с.47-51, т.3 а.с. 74).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "СХІДБУД", відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Таким чином, ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "СХІДБУД" виконало свої зобов'язання за вказаним договором, а ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" прийняло надані послуги за цим договором, зазначені господарські операції відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

Як встановлено з пояснень представника позивача наданих в судовому засіданні, придбані будівельні роботи були використані у власній господарській діяльності для виконання підрядних робіт за договорами підряду укладених між позивача та ПАТ "Харківська ТЕЦ-5". На підтвердження виконання вказаної господарської операції позивачем до матеріалів справи надано первинні документи, а саме: договори підряду, календарний план, акти приймання виконаних будівельних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, договірні ціні, відомості ресурсів, розрахунки загальновироблених витрат до акту, довідка про вартість виконаних будівельних робіт, (т.2 а.с.15-114).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем включено до складу податкового кредиту суми з придбання товару у ТОВ "УКРТОРГ2012" та ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "СХІДБУД".

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з вимог пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання послуг.

У відповідності до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Склад валових витрат та порядок їх визначення ст.ст.138, 139 ПК України.

Відповідно до ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.138.1 ст. 138 ПК України - витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п.138.2 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Пунктом 138.8 ст. 138 ПК України встановлено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загально - виробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Суд зазначає, що угоди, укладені між позивачем та його контрагентами: ТОВ "УКРТОРГ2012" та ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "СХІДБУД" є чинними та не визнані в установленому порядку недійсними.

Суд, аналізуючи вищезазначені положення нормативно-правових актів, приходить до висновку, що необхідною умовою для включення понесених витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат є наявність звязку товарів (робіт, послуг) з господарською діяльністю підприємства. Придбання таких товарів (робіт, послуг) повинно бути складовою частиною діяльності особи, що направлена на отримання доходу.

В ході судового розгляду встановлено, що придбання позивачем ТМЦ та отримання будівельних робіт у контрагентів ТОВ "УКРТОРГ2012" та ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "СХІДБУД" було необхідно для здійснення господарської діяльності, а саме: надання підрядних робіт, а також з використанням придбаних для цього ТМЦ.

Отже, зазначена закупівля ТМЦ та послуг у контрагентів безпосередньо повязана з господарською діяльністю підприємства, оскільки придбані товари забезпечують умови для надання будівельних послуг контрагенту - замовнику та відповідно надання будівельних робіт.

Позивачем надані всі належні первинні документи, що підтверджують реальність та факт придбання послуг та робіт, які призначені для використання у господарській діяльності ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП".

Таким чином, позивачем було повністю дотримано всіх вимог Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит та відображення валових витрат по операціях з ТОВ "УКРТОРГ2012" та ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "СХІДБУД", позивачем подано декларації з ПДВ, розрахунки податку на додану вартість та сум бюджетного відшкодування та декларації з податку на прибуток. Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання відповідача на висновки акту ДПІ в Дзержинському районі м. Харкова від05.06.2014 №2252/20-30-22-01/38158516 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "СХІДБУД" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "СК "ВАРДАТ СЕРВІС" за період липень 2013 рок - січень 2014 року та покупцями даних товарів, робіт, послуг", суд не бере до уваги, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст. ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ Мукачівський лісокомбінат до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ Фірма ВІК до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між ТОВ "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" та ТОВ "УКРТОРГ2012", ТОВ "Науково - виробниче об'єднання "СХІДБУД" та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість сум витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 17.08.2015 № НОМЕР_1, від 17.08.2015 № НОМЕР_2, від 17.08.2015 № є обґрунтованими, через що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень - рішень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 4572,22 грн., що підтверджується квитанцією від 28.12.2015 №289 (т.1 а.с.3).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 17.08.2015 № НОМЕР_1, від 17.08.2015 № НОМЕР_2, від 17.08.2015 №.

Стягнути з Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОСЕРВІС ПРОМГРУП" (, поштовий індекс 61023, м. Харків, вул. Чернишевська, 97) у розмірі 4572,22 грн. (чотири тисячі п'ятсот сімдесят дві гривні 22 копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 19 травня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.