Справа № 824/2/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

17 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 17.12.2014 року за №32 «Про проведення документальної невиїзної перевірки стану дотримання громадянином ОСОБА_4 законодавства України з питань державної митної справи» та визнання незаконними дій Головного Управління ДФС у Чернівецькій області щодо проведення документальної невиїзної перевірки стану дотримання громадянином ОСОБА_4 законодавства України з питань державної митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару «самохідний кукурудзозбиральний комбайн» за митною декларацією №408020301/2014/004083 від 25.07.2014 року.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позову, з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області №32 від 17 грудня 2014 року "Про проведення документальної невиїзної перевірки стану дотримання громадянином ОСОБА_4 законодавства України з питань державної митної справи", посадовими особами відповідача, 18 грудня 2014 року, здійснено документальну невиїзну перевірку стану дотримання громадянином ОСОБА_4 законодавства України з питань державної митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару "самохідних кукурудзозбиральний комбайн" за митною декларацією №408020301/2014/004083 від 25 липня 2014 року.

За результати проведеної перевірки складено Акт №Н/0028/24-13-17-01/НОМЕР_1 від 19 грудня 2014 року.

Згідно вказаного Акту 25 липня 2014 року позивач здійснив митне оформлення товару "самохідний кукурудзозбиральний комбайн" за митною декларацією №408020301/2014/004083. Заявлена митна вартість товару 86 457,47 грн. (5 496,00 євро), яка складається із вартості комбайну 5 199 євро (висновок експертного автотоварознавчого дослідження №579 від 25 липня 2014 року СП "Західно-Український Експертно-консультативний центр") та вартості транспортних послуг з перевезення товару 297, 00 євро (довідка гр. ОСОБА_4 від 25 липня 2014 року).

До митного оформлення в пакеті документів разом з митною декларацією громадянином ОСОБА_4 було подано засвідчений печаткою компанії "EURO SIV RECICLING S.R.L." (Румунія) документ купівлі-продажу від 09 липня 2014 року №1079 на товар "самохідний кукурудзозбиральний комбайн" марки BOURGOIN, модель GМЗ, серія - 789, заводський номер - 6046.

Вказаний товар задекларовано як вантажне відправлення та сплачено податок на додану вартість ставка (20%) у сумі 17 291,49 грн., а ставка мита застосована 0% - 0,00 грн.

Під час проведення перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що позивач особисто приймав участь в укладенні контракту, оплата здійснювалась ним безпосередньо на території Румунії, він здійснював його відправлення з Румунії в Україну, ним особисто оформлялись та подавались митні декларації, як на території Румунії, так і на території України.

Відтак, відповідачем було встановлено, що товар "самохідний кукурудзозбиральний комбайн" марки BOURGOIN був задекларований як вантажне відправлення, а фактично переміщувався через митний кордон України позивачем як несупроводжуваний багаж.

Відповідно сума ввізного мита (за ставкою 10%), яка мала бути сплачена при митному оформленні товару, становить 5 301,11 грн.

В силу наведеного, контролюючий орган дійшов висновку про порушення ОСОБА_4 частини 7 статті 374 Митного кодексу України, що, у свою чергу, спричинило несплату до Державного бюджету України належних податків. Сума несплаченого ввізного мита ОСОБА_4, визначеного за результатами проведеної документальної невиїзної перевірки, складає 5 301,11 грн., яка підлягає сплаті до Державного бюджету України.

На підставі Акту №Н/0028/24-13-17-01/НОМЕР_1 від 19 грудня 2014 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Чернівецькій області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 22 грудня 2014 року №000001/24-13-17-01, відповідно до якого ОСОБА_4 допустив порушення Митного кодексу України та йому нараховане грошове зобов'язання у сумі 6626,39 грн., з яких 5301,11 грн. - за основним платежем та 1325,28 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач не погодився із вказаними висновками та рішенням відповідача й звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено підстав та не надано доказів, що б свідчили про незаконність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області форми "Р" від 22 грудня 2014 року №000001/24-13-17-01, натомість, відповідачем надано докази, що спростовують позовні вимоги та доведено правомірність даного рішення.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду першої інстанції та зважає на наступні обставини.

Судом встановлено, що оскаржуване позивачем рішення прийнято контролюючим органом у звязку із встановленням в ході проведення документальної невиїзної перевірки порушення позивачем частини 7 статті 374 Митного кодексу України, що спричинило несплату останнім до Державного бюджету України ввізного мита у розмірі 5 301,11 грн.

Відповідно до частини 7 статті 374 Митного кодексу України товари (крім підакцизних), що переміщуються (пересилаються) у міжнародних поштових, міжнародних експрес-відправленнях, несупроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, але не перевищує еквівалент 10000 євро, або переміщуються (пересилаються) без дотримання умов, передбачених частиною п'ятою цієї статті, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків та податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України. Базою оподаткування для таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 150 євро.

Поряд з цим позивач стверджував, що він правомірно діяв, здійснюючи митне оформлення товару відповідно до вимог частини 8 статті 374 Митного кодексу України, якою передбачено, що товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 10000 євро, що пересилаються (переміщуються) на митну територію України в міжнародних поштових відправленнях, міжнародних експрес-відправленнях, у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, а також товари (крім підакцизних), незалежно від їх фактурної вартості, що переміщуються на митну територію України у вантажних відправленнях, підлягають декларуванню та митному оформленню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, а також дозволів (ліцензій), сертифікатів відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності у випадках, установлених законодавством України для суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, та оподатковуються ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Доводи відповідача ґрунтуються на висновку, що позивачем помилково задекларовано вказаний товар як вантажне відправлення, а фактично товар переміщувався через митний кордон України ним у несупроводжуваному багажі.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 4 Митного кодексу України вантажне відправлення - товари, що надходять в Україну на адресу осіб або відправляються ними за межі України, або переміщуються транзитом через митну територію України, крім товарів, що належать громадянам та переміщуються ними у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі.

Несупроводжуваний багаж - товари, що відправляються їх власниками - громадянами з оформленням багажних або інших перевізних документів та переміщуються через митний кордон України окремо від цих громадян (п. 34 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України).

Отже, несупроводжуваним багажем є ті товари, які відправляються їх власниками - громадянами з оформленням багажних або інших перевізних документів, а також вони повинні переміщуватися через митний кордон України окремо від цих громадян. Тобто, щоб стверджувати, що вказаний товар слід оформлювати як несупроводжуваний багаж, необхідно чітко встановити чи був позивач власником товару на момент його митного оформлення.

За змістом статті 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (ОСОБА_5, 19 травня 1956 рік; Україна приєдналась згідно Закону України N57-V від 01 серпня 2006 року) вантажна накладна є підтвердженням складання договору перевезення вантажів.

Згідно положень частини 1 статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів вантажна накладна містить такі дані, як, зокрема, дата і місце складання вантажної накладної; ім'я та адреса відправника; ім'я та адреса перевізника; місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; ім'я та адреса одержувача.

Судом встановлено, що згідно вантажної накладної (CMR) від 22 липня 2014 року, відправником товару «самохідний кукурудзозбиральний комбайн» марки BOURGOIN виступала фірма «EURO SIV RECICLING S.R.L.» м. Дорнешти, Румунія; перевезення товару здійснювала транспортна фірма «S.C.BODTRANS S.R.L.» м. Сучава, Румунія; отримувачем товару вказано ОСОБА_4 із зазначенням його адреси.

Допитаний судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_4, наголосив, що він жодних дій по відправці товару не вчиняв, не заключав договір перевезення й такого у нього немає, не здійснював оплату за перевезення товару. Водночас відповідачем на підтвердження своїх висновків про відправку товару позивачем не було надано належних доказів.

Посилання відповідача на факт перебування ОСОБА_4 на території Румунії під час укладення контракту купівлі-продажу товару від 09 липня 2014 року та безпосереднє здійснення ним оплати, що фактично і не заперечувалось позивачем, як на обставину, яка свідчить про здійснення останнім дій по відправці товару є безпідставними, оскільки не ґрунтується на законі та не відповідає встановленим обставинам справи.

Як визначення «вантажне відправлення», наведене у пункті 3 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, так і визначення «несупроводжуваний багаж», наведене у пункті 34 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, не містить посилань щодо умов перебування громадян України за кордоном під час укладення договорів на придбання товарів, які надходять через митний кордон в Україну.

До того ж, указаним договором від 09 липня 2014 року умови поставки до України придбаного позивачем товару не передбачені.

Дійшовши висновку, що товар «самохідний кукурудзозбиральний комбайн» марки BOURGOIN відправлявся його власником ОСОБА_4 з оформленням перевізних документів, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області також виходило з того, що позивачем не було надано контролюючому органу жодних розрахункових документів на підтвердження сплати коштів у розмірі 297,00 євро за здійснення перевезення цього товару до кордону України фірмою «S.C.BODTRANS S.R.L.».

Однак такий висновок є безпідставним, адже під час здійснення контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару в органу доходів і зборів не виникло сумніву щодо правильності вказаної позивачем у митній декларації від 25 липня 2014 року №408020301/2014/004083 митної вартості товару, в яку, крім вартості безпосередньо самого товару 5 199,00 євро, було включено і витрати на його перевезення у розмірі 297,00 євро. Рішення про коригування заявленої позивачем митної вартості органом доходів і зборів не приймалось.

Зазначені обставини відповідачем не заперечувались.

Також необґрунтованим є висновок контролюючого органу про те, що ОСОБА_4 особисто оформлялись та подавались митні декларації на території Румунії, що, в свою чергу, на думку відповідача, також свідчить про здійснення саме позивачем відправки придбаного ним товару з Румунії до України.

Судом встановлено, що згідно відомостей закордонного паспорту ОСОБА_4, інформації, наданої Чернівецьким прикордонним загоном, та пояснень допитаного в якості свідка позивача, останній виїжджав з України 09 липня 2014 року (для укладення контракту купівлі-продажу товару) та 19 липня 2014 року (в особистих справах), вїжджав до України 10 липня 2014 року та 20 липня 2014 року відповідно.

Вказані обставини спростовують висновок відповідача про особисте оформлення позивачем митної декларації чи інших документів на території Румунії 22 липня 2014 року.

Крім цього, експертна митна декларація від 22 липня 2014 року не містить жодних відомостей про позивача

Наведені обставини також підтверджуються і листом від фірми "EURO SIV RECICLING S.R.L. (Румунія) від 7.07.2015 №21.

Не підтвердженими належними доказами є і доводи субєкта владних повноважень про те, що зміна місця доставки вантажу «самохідний кукурудзозбиральний комбайн» марки BOURGOIN, що передбачено статтею 12 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, відбулась саме з дозволу ОСОБА_4 як відправника цього товару.

Із пояснень позивача встановлено, що коли товар прибув на територію України позивачеві зателефонував водій, який доставив товар до кордону України, після чого він зявився на митний пост для супроводження митного оформлення товару. Розвантаження товару відбулось в пункті пропуску «Порубне-Сірет».

Вказані обставини беззаперечно не свідчать про те, що саме ОСОБА_4 вимагав від перевізника товару зміни місця, передбаченого для доставки вантажу.

Такий висновок контролюючого органу не узгоджується та суперечить остаточному висновку відповідача про те, що указаний товар мав бути задекларований ОСОБА_4 як «несупроводжуваний багаж», тобто товар, який переміщується через митний кордон України окремо від громадян-власників.

Враховуючи наведені обставини в сукупності колегія суддів вважає необґрунтованим та помилковим висновок відповідача про порушення позивачем частини 7 статті 374 Митного кодексу України, що свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 22 грудня 2014 року №000001/24-13-17-01.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, так як прийняте з порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати та прийняти нову.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 22 грудня 2014 року № 000001/24-13-17-01.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24.05.2016р.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6