Справа № 808/4924/14
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2016 рокусправа № 808/4924/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Юхименка О.В. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у справі № 808/4924/14 за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і Молот" про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і Молот" (далі - Відповідач), в якому просило стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції та пеню за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році у загальній сумі 21 013,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що підприємство не виконало норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, встановлений частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а саме - 2 робочих місця, внаслідок чого до нього були застосовані адміністративно-господарські санкції у розмірі 20 151,24 грн. Сума адміністративно-господарських санкцій своєчасно відповідачем не була сплачена, у зв'язку з чим була нарахована пеня у сумі 862,42 грн. (а.с.2)

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2014 року у задоволенні позову було відмовлено. (а.с.30-31)

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року апеляційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - задоволено. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2014 року у справі № 808/4924/14 - скасовано. Позов задоволено. Стягнуто з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і Молот" на користь Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році у розмірі 21013,66 грн. (а.с.59-60)

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року касаційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і Молот" задоволено частково. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.(а.с.86-89)

Рішення Вищого адміністративного суду України обґрунтовано тим, що судами попередніх інстанцій рішення були прийняті без врахування того факту, що з 01 січня 2013 року набув чинності Закон України «Про зайнятість 6населення» від 05 липня 2012 року № 5067-VІ, який по-іншому регулює порядок участі роботодавців у забезпеченні зайнятості населення , зокрема у сприянні працевлаштуванню інвалідів.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у задоволенні адміністративного позову Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і Молот" про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені було відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що Законом України «Про зайнятість населення», який регулює спірні правовідносини, покладає на роботодавця лише обов'язок із забезпечення певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не обов'язок їх безпосереднього працевлаштування. З огляду на надану органами центру зайнятості інформацію, Позивачем було вжито всі належні заходи щодо пошуку та працевлаштування інвалідів, що виключає підстави для застосування санкцій та пені, передбачених статтею 20 Закону № 875-ХІІ. (а.с.118-120)

Не погодившись з даною постановою суду, Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року, та винести нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що приписи Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не звільняють роботодавця від обов'язку створення та виділення робочих місць, пошуку та самостійного працевлаштування інвалідів. При цьому зауважують, що судом не було досліджено , яка робота велася Відповідачем по залученню з метою працевлаштування тієї категорії інвалідів, яка не перебуває на обліку в державній службі зайнятості. Вважають, що надані центром зайнятості звіти не можуть слугувати єдиним доказом забезпечення працевлаштування інвалідів і ніяким чином не впливає на обов'язок зі сплати адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування. (а.с.115-116)

СВК «Серп і молот» надали заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначали, що обов'язок підприємства зі створення робочих місць не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування. Вказували на те, що аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України. Просили розглядати справу за їх відсутності. (а.с.154,155).

Сторони в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому, у відповідності до положення ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконання вимог Закону 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» Відповідачем було подано позивачу Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2013 рік (форма № 10-ПІ). У вказаному звіті Відповідач зазначив, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 81 особу, в зв'язку з чим кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 вказаного Закону становить 3 особи, проте, на підприємстві Відповідача у 2013 році було працевлаштовано лише одна особа, якій встановлено інвалідність. (а.с.3).

Також Відповідачем подавалась звітність за формою 3-ПН станом на 16.04.2013 року, відповідно до якої була наявною вакантна посада сторожа, на яку могла б працевлаштуватися особа, якій встановлена інвалідність. (а.с.19)

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб -у кількості одного робочого місця.

Положенням про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011 року № 129 передбачено, що Фонд соціального захисту інвалідів відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені.

Згідно з ст. 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Обов'язок підприємства з створення робочих місць для інвалідів, інформування підприємством уповноважених органів щодо наявності на підприємстві робочих місць для працевлаштування осіб, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, не супроводжується обов'язком підприємства займатись пошуком інвалідів для їх працевлаштування на створених робочих місцях для працівників-інвалідів на підприємстві, а створення робочих місць і введення їх в дію має відбуватись з урахуванням стану здоров'я, здібностей і професійних навичок інвалідів, забезпечення прав яких на працевлаштування та на оплачувану роботу здійснюється, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», в редакції закону від 23.02.2006р., шляхом безпосереднього звернення інвалідів до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Відповідно до листів Приморського районного центру зайнятості від 10.06.2014 р. № 548 року, від 17.06.2015 р. № 722/01-09 СВК «Серп і молот» у період з грудня 2012 року по грудень 2013 року була надана 1 вакансія на працевлаштування інвалідів згідно звіту за формою 3-ПН (посада сторожа). Направлення на вакансію було видано 12 особам з інвалідністю, проте всі відмовилися від пропозиції роботи, у зв'язку з тим, що робоче місце розташоване не за місцем їх фактичного проживання. (а.с.28,101)

При цьому колегія суддів зауважує, що приписами п.2.1 Порядку подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 р. № 316, навіть уже не передбачено щомісячного обов'язку роботодавця щодо подання до центру зайнятості даних про наявність вільних робочих місць.

Випадків безпідставної відмови Відповідачем у прийнятті інвалідів на роботу судом не встановлено та Позивачем відповідні докази на спростування такого висновку суду - не надавалися.

Виходячи з аналізу положень Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», колегія суддів приходить до висновку, що створення робочих місць для інвалідів та їх працевлаштування не є тотожними поняттями.

Оскільки Відповідачем виконані вимоги, покладені на нього розділом IV Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а чинне законодавство не зобов'язує підприємство самостійно займатися пошуком та працевлаштуванням інвалідів, в діях СВК «Серп і молот» не вбачається вини щодо незабезпечення працевлаштування інвалідів у 2014 році.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що адміністративно - господарські санкції за невиконання нормативів з працевлаштування на підприємстві визначеної законом кількості інвалідів мають бути застосовані до підприємства навіть за відсутності вини роботодавця, визнаються колегією суддів помилковими та такими спростовуються вищенаведеними доказами та приписами правових норм, що регулюють спірні правовідносини.

У межах доводів апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у справі № 808/4924/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України у порядку та строки, визначені статтею 212 КАС України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: О.О. Круговий