Справа № 335/4353/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4353/16-а 2-а/335/128/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі :

головуючого - судді Апаллонової Ю. В.

при секретарі - Кудряшовій Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Калініч О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. НОМЕР_1. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 10 років. Таку пенсію йому було призначено з 11 березня 2010 року. Однак з 01 листопада 2015 року йому було припинено виплату пенсії у зв'язку з проведеною в жовтні 2015 року перевіркою, за результатами якої було встановлено, що документи на підтвердження його перебування у зоні відчуження в ВАТ «Мотор Січ» були знищені протягом 1993-1994 років на підставі «Актів про виділення та знищення документів та справ за 1985-1989 р.р.» від 17.04.1993 р., та «Акту про виділення та знищення документів в головній бухгалтерії за 1986-1987 р.р.», в т. ч. «Командировочные». Вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права, ОСОБА_1 був вимушений за захистом своїх прав звернутися до суду з позовом. Просить суд визнати дії УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо припинення виплати пільгової пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на 10 років протиправними та зобов'язати Управління пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя відновити виплату пільгової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 10 років з 01 листопада 2015 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали на підставах викладених у позові, позивач зазначав, що дійсно він згідно довідки проживав у 1986 році два тижні у м.Овруч станція Угольна, однак кожного дня його на гвинтокрилі доставляли на ЧАЕС для ліквідації наслідків аварії, в ліквідації яких він безпосередньо приймав участь, однак документи про це не збереглися.

Представник відповідача проти позову заперечує та вважає, що підстави для відновлення виплати пенсії відсутні.

Заслухавши пояснення учасинків процесу, пояснення свідка ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, тому адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років.

По досягненні 50-річного віку позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення йому пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеному до 2 категорії, зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, за документ, що засвідчує особливий статус особи, подається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форму якої затверджено постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, яка видавалася підприємствами та організаціями, в складі яких робітник безпосередньо був зайнятий на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Дані документи були надані позивачем відповідачеві для призначення пенсії у 2010 році, та пенсію йому було призначено. Однак з 01 листопада 2015 року виплату пенсії було припинено.

З даного питання 21 березня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з заявою про повідомлення підстав припинення виплати пенсії та поновлення її виплати.

Листом від 04.04.16 № 68/П-9 позивача було повідомлено, що виплату пенсії йому було припинено у зв'язку з проведеною в жовтні 2015 року перевіркою, за результатами якої було встановлено, що документи на підтвердження перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження в ВАТ «Мотор Січ» були знищені протягом 1993-1994 років на підставі «Актів про виділення та знищення документів та справ за 1985-1989 р.р.» від 17.04.1993 р., та «Акту про виділення та знищення документів в головній бухгалтерії за 1986-1987 р.р.», в т. ч. «Командировочные».

Тобто, УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя відмовляє в відновленні виплати пенсії учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 лише з тієї підстави, що в архіві не збереглася інформація, в якому саме населеному пункті чи на якому об'єкті працював позивач в той період.

За змістом ч. 2 ст. 14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи:

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - відносяться до категорії 2;

Як вбачається з наданих позивачем документів, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. НОМЕР_1 та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, основним доказом є діюче і ніким не оскаржене посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (категорія 2), виданого на ім`я ОСОБА_1, яке відповідно до п.2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказує на те, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

Крім того, самі положення статті 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлюють, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

З огляду на положення п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд вважає, що єдиним документом, який підтверджує статус громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про періоди роботи (служби) у зоні відчуження та інші є лише підставою для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Тому, посилання відповідача на відсутність у позивача первинних документів є безпідставним.

Отже, основним доказом є діюче і ніким не оскаржене посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (категорія 2), видане на ім`я позивача, яке відповідно до п.2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказує на те, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

Крім того, факт того, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році більше 5 днів підтверджується довідкою ВАТ «Мотор Січ» від 01.04.2010 року про те, що «ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦККПРС, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378 та постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 5 липня 1986 року № 665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, так як з 03.08.1986 року по 22.08.1986 р. він працював в м. Овруч, станція Вугольна; час вказаної роботи до 1 січня 1988 року зараховується в стаж при призначенні пенсії в трьохкратному, а в 1988-1990 роках - в полуторному розмірі; довідкою про нарахування заробітної плати за серпень 1986 року, згідно якої ОСОБА_1 в серпні 1986 року нараховано за роботу в гарячому цеху як учаснику 001 за серпень 1986 року до виплати 255,07 руб. З них по місцю роботи - за 7 днів, за роботу по ліквідації наслідків аварії - за 15 днів, посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії НОМЕР_1, показаннями допитаного в судовому засіданні свідка, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії ОСОБА_4, який підтвердив у судовому засіданні, вказані обставини.

Таким чином, ОСОБА_1 відповідно до частини 1 ст.55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 10 років. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що дії Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1, призначеної у відповідності до частини 1 ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" суперечать чинному законодавству України, а тому їх не можна вважати законними, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Жодних істотних доказів, що б встановлювали інше та спростовували наведені висновки суду з боку відповідача надано не було, а доводи, викладені у запереченнях, суд вважає безпідставними.

Керуючись ст.ст. 7, 71, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 14, 55 Закону Украни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо припинення виплати пільгової пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на 10 років.

Зобов'язати Управління пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя відновити виплату пільгової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 10 років з 01 листопада 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: