Справа № 522/6432/16-а
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/6432/16-а
Провадження № 2а/522/470/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря: Соболевої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства, по якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо обмеження під час перерахунку розміру його пенсії неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 82 відсотки від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з 01 грудня 2015 року та по теперішній час, а також стягнути судовий збір.

В судовому засіданні сторони поросили справу слухати без фіксації судового процесу.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення проти позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи сторін, наведені у позові, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, в розмірі 82 відсотків з середнього заробітку з посади слідчого в особливо важливих справ прокуратури Одеської області з продовженням трудової діяльності перебуває позивач з 17.11.2006.

У квітні 2015 року, після звільнення з органів прокуратури, позивач подав заяву з необхідними документами до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про проведення перерахунку призначеної пенсії відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з більшого заробітку, додавши довідку прокуратури Одеської області № 325 від 30.03.2015, оскільки з часу проведення розрахунку пенсії 17.11.2006 відбулось істотне збільшення посадових окладів працівників прокуратури. Але, після перерахунку пенсії, здійсненого на підставі зазначеної вище довідки, Управління безпідставно перейшло із пенсії в розмірі 82 відсотка від суми місячної заробітної плати відповідної категорій прокурорсько-слідчих працівників на пенсію в розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати, явно звузив право позивача в частині розміру пенсії та її перерахунку, та обмежив його право на отримання пенсії за вислугою років в розмірі 82 відсотки раніше призначеної та обчисленої за приписами частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, чинної на час виходу на пенсію.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2015 року у справі № 522/16558/15-а, яка залишена без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, позов задоволено та визнано неправомірними дії Управління щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) виходячи з розрахунку 82 % від середнього заробітку починаючи з 11.02.2015 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Тобто, зазначені вище судові рішення мають преюдиційне значення.

02.02.2016 року, через підвищення посадових окладів працівникам органів прокуратури, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 82% від середнього заробітку. До заяви була надана довідка прокуратури Одеської області № 325 від 27.01.2016.

Рішенням від 04.02.2016 № 11 Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси відмовлено позивачу у проведенні перерахунку з посиланням на положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015.

Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII позивач набув права на призначення пенсії за вислугою років, яка і була призначена згідно із ч.1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України № 2663-ІП від 12.07.2001 "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", чинній на час призначення пенсії (надалі в редакції на час призначення пенсії) згідно якої передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Зазначена редакція статті діяла з 26 липня 2001 року по 01 жовтня 2011 року.

З 1 жовтня 2011 року положення ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють ч.13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок пенсії) проводиться за документами пенсійної справи та документами додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернень за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

На підставі ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, за вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній з 01 жовтня 2011 та на час звернення із заявою про перерахунок пенсії, пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії та вводиться обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Цією ж статтею передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Очевидним є, що змінами у ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які були внесені Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI встановлено новий порядок призначення та визначення розміру пенсії за вислугу років прокурорам та слідчим, яка призначається після 08 липня 2011 року.

Відповідно до п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI (3668-17) порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) та які влаштувалися на роботу до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Новий порядок призначення пенсії та виплати, встановлений Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI не поширюється на позивача, як на особу, якої була призначена пенсія до набрання чинності цим Законом, оскільки він звужував право позивача в частині розміру пенсії, який становить 82% від суми заробітку за відповідною посадою.

Таким чином, розмір раніше призначеної пенсії прокурорам, підстави, умови та порядок її перерахунку регулюють частини 12, 17, 18 ст.50-1 «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001 (чинні на час призначення пенсії) у зв'язку з прийняттям Закону №3668-VІ (3668-17) змін не зазнали, проте змінилася лише нумерація частин цієї статті і є вирішальними у застосуванні до даних правовідносин щодо наявності у позивача правових підстав для перерахунку раніше призначеної пенсії у зв'язку із підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ втратив чинність з 15.07.2015 у зв'язку з набранням чинності нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, із змінами внесеними Законом України № 76-ІII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів» від 28.12.2014 № 76-III, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України, які набули право на пенсію незалежно від віку за наявності на день звернення певної вислуги років з набранням чинності Закону від 14.10.2014 № 1697-VII та положеннями якого визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення певної вислуги років, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами на умовах та порядку визначених Кабінетом Міністрів України (стаття 86).

Будь які зміни до ст. 86 зазначеного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII щодо відсутності (скасування) права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення, перерахування та виплату пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесені.

Отже, приписи Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, а відтак не врегульовують дані правовідносини щодо наявного у позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

02.03.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» , який набрав чинності 01.04.2015, згідно із п. 5 розділу III Прикінцевих та Перехідних положень визначено, що у разі не прийняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних та на загальних підставах з 1 червня 2015 року взагалі скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Наведене свідчить про те, що з 01 червня 2015 року не здійснюється призначення пенсії відповідно до спеціального законодавства, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення цієї категорії осіб, на яких поширюється дія цих законів скасовано.

Посилання Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», як на підставу відмови у перерахунку пенсії є неприйнятним, оскільки Управлінням застосовано нові положення Закону до правовідносин, які виникли до набрання чинності зазначеного Закону, зміни внесені до вказаної норми стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Відмова Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси у перерахунку раніше призначеної пенсії саме за вище вказаних підстав є недопустимим враховуючи і вимоги ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність та є ознакою того, що у такий спосіб відповідач, як суб'єкт владних повноважень діяв протиправно, всупереч вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 22 Конституцій України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституцій України також передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, статтями 22 та 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантують право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України «Про прокуратуру», яке є такими, що не підлягають звуженню та обмеженню.

У розумінні статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Згідно принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6 частина перша статті 8 Конституції України).

У відповідності до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави в тому числі і призначення пенсії за спеціальними законами. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року, ухваленого у справі №1-2/2013 зокрема також вказано, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України).

У разі існування неузгодженості між актами, виданим одним і тим же органом, але які мають різну юридичну силу, застосовується акт вищої юридичної сили.

У випадку суперечності норм закону та Конституції України, які прийняті Верховною Радою України - колізія вирішується на користь Конституції України, яка має вищу юридичну силу.

Такого висновку дійшов Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 (пункти 2.1 та п.2.2 мотивувальної частини рішення).

Підвищення заробітної працівників прокуратури відбулося згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про впорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», своє право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників реалізовано, про що додаю відповідне судове рішення, а саме постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2015 року у справі № 522/16558/15-а.

Підставою чергового перерахунку, раніше призначеної позивачу пенсії є Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», згідно із якою затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, яка набрала чинності з 01 грудня 2015 року, і яка надає позивачу право на перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року.

Таким чином, суд вважає, що Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м. Одеси повинно перерахувати позивачу пенсію на підставі документів пенсійної справи та додатково поданої довідки Прокуратури Одеської області від 27.01.2016 № 325, яка є в пенсійній справі за правилами ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 82 відсотки від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років із 01 грудня 2015 року та по теперішній час, при цьому різниця в пенсії за минулий час не буде більшою як за 12 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Також суд вважає, що відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 11,99,105,159-163,256 КАС України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 82 відсотки від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з 01 грудня 2015 року та по теперішній час.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя

18.05.2016