Справа № 460/338/15а,2а/460/40/16
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 р. Справа № 876/2682/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Курильця А.Р.,

суддів: Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря: Кіри Н.В.,

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача Могінської Т.А., Шумелди Р.Р., Гуль І.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2016 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 до Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення №339 від 22.10.2014 року «Про затвердження детального плану території житлового кварталу К-11 с.Добростани»,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 звернулися в суд з адміністративним позовом до Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення №339 від 22.10.2014 року «Про затвердження детального плану території житлового кварталу К-11 с.Добростани»

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2016 року провадження в справі закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просять зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове про направлення справи на продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що суд першої інстанції прийшов до невірно висновку, що дану справу слід розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки суб'єктний склад спірних відносин та предмет позовних вимог свідчать про публічно-правовий характер даного спору

Позивачі в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просять ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представники відповідача апеляційну скаргу заперечили, просять ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2016 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що питання скасування рішення Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області №339 від 22.10.2014 року «Про затвердження детального плану території житлового кварталу К-11 с.Добростани» слід розглядати в порядку цивільного провадження. Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх невірними та помилковими з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що позивачами оскаржується рішення Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області №339 від 22.10.2014 року «Про затвердження детального плану території житлового кварталу К-11 с.Добростани».

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч.1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно п.п.1,7 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Головною ознакою публічно-правового спору є участь у ньому хоча б однією із сторін суб'єкта владних повноважень - органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Владна управлінська функція розуміється як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань. Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій та повноважень, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Як встановлено ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Колегія суддів зазначає, що питання щодо розробки детального плану території врегульовано Законом України „Про регулювання містобудівної діяльності". Зазначений закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку території з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. ст. 2 вказаного Закону містобудівна документація є інструментом державного регулювання планування територій, що, виходячи з приписів ч.1 наведеної статті, передбачає, зокрема, прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об'єктів; встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності; розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об'єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; збереження, створення та відновлення рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих територій та об'єктів, ландшафтів, лісів, парків, скверів, окремих зелених насаджень тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю, яке зокрема, здійснюється шляхом планування територій на державному, регіональному та місцевому рівнях, відноситься серед інших суб'єктів владних повноважень і до компетенції органів місцевого самоврядування.

Положеннями ст.8 цього Закону встановлено, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що суб'єктний склад спірних відносин та предмет позовних вимог свідчать про публічно-правовий характер даного спору, який виник та пов'язаний зі здійсненням відповідачем владних управлінських функцій у зв'язку з виконанням повноважень та завдань, покладених на нього законом а тому, висновок суду першої інстанції щодо непідвідомчості спору адміністративним судам є невірним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Відтак, оскаржувана ухвала про закриття провадження в справі підлягає скасуванню, а справа направленню до цього ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.195,199,204,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 задовольнити повністю.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2016 року про закриття провадження у справі № 460/338/15-а скасувати та матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І. Мікула

Повний текст ухвали виготовлений 25.05.2016 року.