Справа № 815/6431/15
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6431/15

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року ПАТ «Марфін Банк» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13 жовтня 2015 року № та №, якими позивачу нараховано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в розмірі 21 306,62 грн. та 31 532,71 грн. відповідно.

Позов обґрунтовувало тим, що товариством своєчасно виконано перерахування сум ПДВ на свій електронний рахунок за квітень-травень 2015 року та, відповідно до вимог Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 16.10.2014р. №569, саме Казначейство, а не платник податків, не пізніше останнього дня строку, встановленого ПК України для самостійної сплати податкових зобов'язань, зобов'язане перерахувати суму податку до бюджету з електронних рахунків платника. Позивач, також, посилається на положення п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» №643-VII, яким передбачено, що на кошти, які знаходяться на рахунках у системі адміністрування ПДВ, забороняється Держказначейству накладати арешт відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2016р. позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов ПАТ «Марфін Банк» залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що станом 30.05.2015р. та 30.06.2015р. ПДВ за квітень, травень 2015 року ПАТ «Марфін Банк» сплачено не було, суму податку зараховано до бюджету лише 10.07.2015р., у зв'язку з чим податковим органом правомірно, на виконання вимог п.126.1 ст.127 ПК України, нараховано позивачу штрафні санкції у розмірі 10% та 20% погашеної суми податкового боргу.

ПАТ «Марфін Банк» надало письмові заперечення проти апеляційної скарги, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС від 29.09.2015р. №214, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.79 Податкового кодексу України, ревізором-інспектором відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Марфін Банк» з питання дотримання законодавчо встановленого терміну сплати самостійно узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість за квітень 2015 року та травень 2015 року, за результатами якої складено акт перевірки №44/28-08-43/21650966/4 від 05.10.2015р.

Актом перевірки зафіксовано порушення позивачем п.54.1 ст.54, п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, що виразилося у несвоєчасній сплаті до бюджету в установлений законом термін самостійно узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість за квітень 2015 року в сумі 157 663,57 грн. та травень 2015 року в сумі 201 567 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що ПАТ «Марфін Банк» засобами електронного зв'язку подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015 року №, в якій платником податків самостійно визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 157 666 грн.

15.06.2015р. ПАТ «Марфін Банк» засобами електронного зв'язку подано до СДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року №, в якій платником самостійно визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 201 567 грн.

При граничних строках погашення узгоджених сум грошових зобов'язань 30.05.2015р. (за квітень 2015 року) та 30.06.2015р. (за травень 2015 року) ПАТ «Марфін Банк» фактично сплачено суми ПДВ 10.07.2015р., тобто із порушенням граничних строків, встановлених п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

13.10.2015р., на підставі акту перевірки №44/28-08-43/21650966/4 від 05.10.2015р., Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС прийняла податкові повідомлення-рішення № та №, якими ПАТ «Марфін Банк» нарахувала штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в розмірі 21 306,62 грн. та 31 532,71 грн. відповідно.

Задовольняючи позов ПАТ «Марфін Банк» про визнання протиправними та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі меморіальними ордерами №101 від 27.05.2015р. та №101 від 24.06.2015р. підтверджується своєчасне перерахування ПАТ «Марфін Банк» податку на додану вартість за квітень, травень 2015 року на рахунок в системі адміністрування податку на додану вартість і, в силу положень п.129.6 ст.129 Податкового кодексу України, платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.265 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, штрафною санкцією є плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Тобто, підставою для нарахування платнику податків штрафних санкцій є порушення таким платником вимог податкового законодавства.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, підставою для накладення на платника податків штрафу у розмірі, визначеному статтею 126 ПК України, є несплата таким платником узгоджених сум грошових зобов'язань у строки, встановлені п.57.1 ст.57 Кодексу.

Згідно Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 16.10.2014р. №569, для перерахування до бюджету та/або на спеціальний рахунок платника податку сум узгоджених податкових зобов'язань відповідно до поданих податкових декларацій з податку ДФС, не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого ПК України для самостійної сплати податкових зобов'язань, надсилає Казначейству реєстр платників податків, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім'я, по-батькові платника податків, податковий номер або номер та серія паспорта, індивідуальний податкові номер платника податку, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. На підставі таких реєстрів Казначейство не пізніше останнього дня строку, встановленого ПК України для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету з електронних рахунків платників.

Матеріалами справи підтверджено, що податкові зобов'язання з податку на додану вартість за квітень, травень 2015 року сплачено ПАТ «Марфін Банк» 27.05.2015р. та 24.06.2015р. відповідно, тобто у визначений п.57.1 ст.57 ПК України строк. Зазначене підтверджується копіями меморіальних ордерів №101 від 27.05.2015р. на суму 157 666 грн. та №101 від 24.06.2015р. на суму 201 567 грн., а також інформацією, яка надійшла з Державної казначейської служби України про надходження на рахунок №3477 в системі електронного адміністрування ПДВ, відкритий ПАТ «Марфін Банк», коштів в розмірі 157 666 грн. 27.05.2015р. та в розмірі 201 567 грн. 24.06.2015р. з призначенням платежу - податок на додану вартість за квітень, травень 2015 року. (а.с. 15-16, 94-95)

Апеляційний суд вважає, що обов'язок зі сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість за квітень, травень 2015 року вважається виконаним для ПАТ «Марфін Банк» з дати надходження коштів на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ, відкритий ПАТ «Марфін Банк», тобто 27.05.2015р. за квітень 2015 року та 24.06.2015р. за травень 2015 року.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що надходження сплачених згідно меморіальних ордерів №101 від 27.05.2015р. та №101 від 24.06.2015р. коштів на рахунки податкового органу 10.07.2015р. відбулося саме з вини товариства.

Оскільки в ході судового розгляду підтверджено своєчасність перерахування ПАТ «Марфін Банк» податку на додану вартість за квітень, травень 2015 року на рахунок в системі адміністрування податку на додану вартість, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що накладення на позивача штрафу на підставі ст.126 ПК України є незаконним. А відтак, спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно вирішено справу та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому, відповідно до ст.200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197 ч.1 п.2, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

Шляхтицький О.І.