Справа № 520/10972/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Київ К/800/13258/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Кочан В.М., Пасічник С.С., Стародуб О.П. (доповідач),

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2013р. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014р. у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірною відмову відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, виходячи з грошового утримання діючого судді, який працює на відповідній посаді, визнання права на отримання щомісячного грошового утримання з урахуванням стажу роботи на посаді судді залежно від зміни грошового утримання діючого судді, зобов'язання відповідача провести перерахунок щомісячного грошового утримання відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про статус суддів» з 01.01.2012р. на підставі довідок апеляційного суду Одеської області про заробітну плату та виплату вказаних сум, з урахуванням проведених раніше виплат.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2013р. позов задоволено повністю.

Додатковою постановою Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2013р. доповнено постанову цього ж суду від 25.09.2013р. в частині здійснення перерахунку починаючи з 01.01.2012р.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014р. постанову Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2013р. та додаткову постанову цього ж суду скасовано, прийнято нову постанову про задоволення позову частково.

Визнано неправомірним рішення УПФУ у Київському районі м. Одеси № 830833 від 17.07.2013р. про відмову у перерахунку щомісячного грошового утримання.

Зобов'язано УПФУ у Київському районі м. Одеси провести перерахунок щомісячного грошового утримання позивачу на підставі частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 03.06.2013р.

Визнано за позивачем право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу роботи на посаді судді (25 років 4 місяці - 90 % грошового утримання на час звільнення у відставку) залежно від зміни суддівської винагороди - грошового тримання діючого судді.

Позовні вимоги за період до 20 лютого 2013 року залишено без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить змінити постановлені судами рішення та прийняти нову постанову, якою визнати за позивачем право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу роботи на посаді судді (25 років 04 місяця - 90 % грошового утримання на час звільнення у відставку) залежно від зміни суддівської винагороди - грошового тримання діючого судді, за період з 01.01.2012р. по 02.06.2013р. без перевищення десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, виплатити різницю між нарахованим та фактично виплаченим за вказаний період, а за період з 03.06.2013р. - без обмеження граничного розміру.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи судами встановлено, що позивач є суддею у відставці, має стаж роботи більше 25 років, з 12.05.2008р. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси та отримує щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді.

01.07.2013р. позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді на підставі довідок апеляційного суду Одеської області.

Згідно довідок апеляційного суду Одеської області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №59 - 64 суддівська винагорода з урахуванням надбавки за вислугу років понад 25%, доплат за перебування на адміністративній посаді та надбавку за роботу з таємними документами складає: за період з 01.01.2012р. по 31.03.2012р. 16995,60 грн; з 01.04.2012р. по 30.06.2012р. 17328,60 грн; з 01.07.2012р. по 30.09.2012р. 17456,40 грн; з 01.10.2012р. по 30.11.2012р. 17707,90 грн; з 01.12.2012р. по 31.12.2012р. 18926,20 грн; з 01.01.2013р. по 30.11.2013р. 22710,60 грн.

Рішенням від 17.07.2013р. №830833 відповідач у проведенні перерахунку довічного грошового утримання відмовив, посилаючись на те, що статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регулюється порядок первинного призначення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці та не передбачено проведення перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Згідно частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону від 07.07.2010р. №2453-VI) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011р., який набрав чинності з 01.10.2011р., (чинного на час звернення позивача за перерахунком довічного грошового утримання) частину 3 і 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді (частина третя статті 138 Закону). Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина п'ята статті 138 Закону).

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №3 рп/2013 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону №2453-VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Абзацом третім пункту 8 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №3-рп/2013 встановлено, що частина 3 статті 138 Закону №2453-VI в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність, з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлений розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці у відсотках від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, то розмір щомісячного довічного грошового утримання має збільшуватись у разі збільшення розміру заробітної плати відповідного судді.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, апеляційний суд виходив з того, що перерахунок позивачу довічного грошового утримання повинен здійснюватись з моменту прийняття Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №3-рп/2013, тобто починаючи з 03.06.2013р. без обмеження максимального розміру.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги за період з 01.01.2012р. по 20.02.2013р., апеляційний суд виходив з того, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, передбачений статтею 99 КАС України, поважних причин його пропуску не надав.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено факт пропуску позивачем строку звернення до суду щодо позовних вимог до 20.02.2013р. та відсутності доказів поважності його пропуску, із заявою про перерахунок довічного грошового утримання позивач до липня 2013 року не звертався, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про залишення частини позовних вимог без розгляду та часткове задоволення решти позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.М. Кочан

С.С. Пасічник