Справа № 316/2431/15-а
Суддя: Ткаченко І. М.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/2431/15-а
Провадження № 2-а/316/8/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 року Місцевий Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого: Ткаченко І.М.,

при секретарі: Лохматова Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконуючого повноважень міського голови Холода Сергія Федоровича, міського голови Музика Павла Олексійовича про визнання відмов у продовженні відпустки незаконними та про зобов'язання надати відпустку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідачів та уточнивши позовні вимоги, просить визнати письмові повідомлення виконувача повноважень міського голови секретаря ради Холода Сергія Федоровича за № 01-01-51/3629 від 29.09.2015 року та за № 01-01-51/4083 від 22.10.2015 року про відмову у продовженні їй відпустки за час хвороби під час щорічної відпустки за 2015 рік незаконними. Зобов'язати міського голову Музику Павла Олексійовича надати їй ОСОБА_1 за її заявою на 12 календарних днів за час хвороби під час щорічної відпустки в 2015 році. Стягнути з Холода Сергія Федоровича на її користь моральну шкоду у сумі 15000 грн., та судові витрати у вигляді правової допомоги у сумі 6000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що вона за розпорядженням міського голови № 107-ос від 03.04.2013 року, була з 05 квітня 2013 року призначена директором Енергодарського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, де працює до теперішнього часу. Посада директора Енергодарського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді попадає під дію Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», тому Енергодарський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді був зареєстрований як окрема юридична особа 16.11.1998 року за юридичною адресою: вул.Козацька, буд. 17, м.Енергодар, Запорізької області.

У відповідності до п.п. 6.1, 6.2, 6.6. Положення про Енергодарський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Центр очолює директор, який призначається на посаду і звільняється з посади в установленому порядку Енергодарським міським головою. Працівники Центру, посади яких відповідно до норм чинного законодавства України віднесені до відповідних посад в органах місцевого самоврядування, призначаються на посади та звільняються з посад міським головою відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про службу в органах місцевого самоврядування». Призначення на ці посади здійснюється на конкурсній основі, шляхом стажування, з кадрового резерву або відповідно до інших норм чинного законодавства України. Штатний розпис Центру в межах визначеної граничної чисельності та фонду оплати праці працівників затверджується Енергодарським міським головою.

За розпорядженням міського голови №343-р від 10.12.2015 року «Про порядок здійснення контролю, перевірки виконання документів та моніторингу виконавської дисципліни у виконавчих органах Енергодарської міської ради» було визначено, що посадові особи місцевого самоврядування Енергодарського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді призначаються на посади та звільняються з посад міським головою відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» за погодженням з директором центру на конкурсній основі, шляхом стажування, з кадрового резерву або відповідно до інших норм чинного законодавства України. Ранги посадовим особам місцевого центру присвоюються міським головою з урахуванням норм чинного законодавства за поданням директора Центру, при цьому було зобов'язано директора центру повідомляти міського голову про свою відсутність на роботі у зв'язку з відрядженням, хворобою, неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства.

Після призначення Холода С.Ф. секретарем Енергодарської міської ради та виконання ним повноважень міського голови за рішенням сесії Енергодарської міської ради від 15.04.2015 року № 58 у неї ОСОБА_1 та відповідачем Холод С.Ф. склались неприязні стосунки і Холод С.Ф. почав переслідувати її намагаючись усунути з займаної посади та прибрати до своїх рук центр. Це виразилось в розпорядженні від 21.04.2015 року № 103-р про скасування щорічної оцінки працівників центру, звинувачення директора центру в некомпетентності поганій організації роботи центру, у винесені догані, переслідуваннях, привласнення повноважень директора центру.

За розпорядженням виконувача повноважень міського голови секретаря ради Холода С.Ф. № 130-в від 04.08.2015 року їй ОСОБА_1 була надана чергова щорічна відпустка з 17.08.2015 року по 16.09.2015 року на 30 календарних днів. В період відпустки вона захворіла і знаходилась на лікарняному в період з 31.08.2015 року по 11.09.2015 року, що підтверджується листком непрацездатності за № 932258. 16.09.2015 року вона ОСОБА_1 мала стати до роботи, але в зв'язку з тим, що у неї погіршився стан здоров'я, вона знову звернулась до лікарів і їй відкрили лікарняний з 16.09.2015 року по 28.09.2015 року,що підтверджується листком непрацездатності за № 933752. Крім того, 28.09.2015 року вона подала заяву про продовження їй щорічної відпустки за час хвороби. Але, 29.09.2015 року вона отримала від виконувача повноважень міського голови секретаря ради Холода С.Ф. відповідь за № 01-01-51/3629, де вказувалось про відмову їй у наданні відпустки з погрозами невідкладно до кінця робочого дня повідомити про причини відсутності на робочому місці. Повідомлення виконувача повноважень міського голови секретаря ради Холода С.Ф. про відмову продовження відпустки з погрозами їй ОСОБА_1 викликало психологічний стресс, в зв'язку з чим у неї погіршився стан здоров'я та в результаті чого вона попала на стаціонарне лікування в терапевтичне відділення Енергодарської міської лікарні, де знаходилась на лікуванні з 29.09.2015 року по 08.10.2015 року, що підтверджується листком непрацездатності за № 297236 від 08.10.2015 року. Після виходу з лікарняного, вона ОСОБА_1 з 09.10.2015 року знаходилась у неоплачуваній відпустці на період передвиборної агітації у відповідності до ст.62 Закону України «Про місцеві вибори» де передбачено, що кандидату в депутати не може бути відмовлено у звільненні його на період передвиборної агітації від виконання виробничих або службових обов'язків за місцем роботи з наданням неоплачуваної відпустки. 22.10.2015 року вона подала повторно заяву про продовження їй відпустки за період хвороби під час щорічної відпустки з 26.10.2015 року на 12 робочих днів. 22.10.2015 року за № 01-01-51/4083 вона ОСОБА_1 отримала повідомлення від в.п. міського голови Холода С.Ф., про відмову їй у продовженні відпустки. Вважає, відмову виконувача повноважень міського голови секретаря ради Холода С.Ф. у продовжені чергової відпустки їй ОСОБА_1 незаконною.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить уточнений позов задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, та просить позов задовольнити.

У судове засідання відповідачі не з'явилися, про причини неявки не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05.04.2013 року призначена директором Енергодарського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, що підтверджується розпорядженням міського голови № 107-ос від 03.04.2013 року (а.с.5).

За розпорядженням міського голови № 343-р від 10.12.2015 року «Про порядок здійснення контролю, перевірки виконання документів та моніторингу виконавської дисципліни у виконавчих органах Енергодарської міської ради» було визначено, що посадові особи місцевого самоврядування Енергодарського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді призначаються на посади та звільняються з посад міським головою відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» за погодженням з директором центру на конкурсній основі, шляхом стажування, з кадрового резерву або відповідно до інших норм чинного законодавства України. Ранги посадовим особам місцевого центру присвоюються міським головою з урахуванням норм чинного законодавства за поданням директора Центру, при цьому було зобов'язано директора центру повідомляти міського голову про свою відсутність на роботі у зв'язку з відрядженням, хворобою, неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства.

Після призначення Холода С.Ф. секретарем Енергодарської міської ради та виконання ним повноважень міського голови за рішенням сесії Енергодарської міської ради від 15.04.2015 року № 58 у неї ОСОБА_1 та відповідачем Холод С.Ф. склались неприязні стосунки і Холод С.Ф. почав переслідувати її намагаючись усунути з займаної посади. Це виразилось в розпорядженні від 21.04.2015 року № 103-р про скасування щорічної оцінки працівників центру, звинувачення директора центру в некомпетентності поганій організації роботи центру, у винесені догані, переслідуваннях, привласнення повноважень директора центру.

За розпорядженням виконувача повноважень міського голови секретаря ради Холода С.Ф., їй ОСОБА_1 була надана чергова щорічна відпустка з 17.08.2015 року по 16.09.2015 року на 30 календарних днів, що підтверджується розпорядженням № 130-в від 04.08.2015 року (а.с.9).

В період відпустки ОСОБА_1 захворіла і знаходилась на лікарняному в період з 31.08.2015 року по 11.09.2015 року, що підтверджується листком непрацездатності за № 932258 (а.с.15).

16.09.2015 року вона ОСОБА_1 мала стати до роботи, але в зв'язку з тим, що у неї погіршився стан здоров'я, вона знову звернулась до лікарів і їй відкрили лікарняний з 16.09.2015 року по 28.09.2015 року,що підтверджується листком непрацездатності за № 933752. (а.с.16).

Крім того, 28.09.2015 року ОСОБА_1 подала заяву про продовження їй щорічної відпустки за час хвороби. Але, 29.09.2015 року вона отримала від виконувача повноважень міського голови секретаря ради Холода С.Ф. відповідь за № 01-01-51/3629, де вказувалось про відмову їй у наданні відпустки з погрозами невідкладно до кінця робочого дня повідомити про причини відсутності на робочому місці (а.с.12).

Повідомлення виконувача повноважень міського голови секретаря ради Холода С.Ф. про відмову продовження відпустки з погрозами їй ОСОБА_1 викликало психологічний стресс, в зв'язку з чим у неї погіршився стан здоров'я та в результаті чого вона попала на стаціонарне лікування в терапевтичне відділення Енергодарської міської лікарні, де знаходилась на лікуванні з 29.09.2015 року по 08.10.2015 року, що підтверджується листком непрацездатності за № 297236 від 08.10.2015 року (а.с.14).

Після виходу з лікарняного, ОСОБА_1 з 09.10.2015 року знаходилась у неоплачуваній відпустці на період передвиборної агітації у відповідності до ст.62 Закону України «Про місцеві вибори» де передбачено, що кандидату в депутати не може бути відмовлено у звільненні його на період передвиборної агітації від виконання виробничих або службових обов'язків за місцем роботи з наданням неоплачуваної відпустки.

22.10.2015 року вона подала повторно заяву про продовження їй відпустки за період хвороби під час щорічної відпустки з 26.10.2015 року на 12 робочих днів. 22.10.2015 року за № 01-01-51/4083 вона ОСОБА_1 отримала повідомлення від в.п. міського голови Холода С.Ф., про відмову їй у продовженні відпустки (а.с.60).

Розглядаючи питання, щодо визнання письмових повідомлень виконувача повноважень міського голови секретаря ради Холода С.Ф. за № 01-01-51/3629 від 29.09.2015 року та за № 01-01-51/4083 від 22.10.2015 року про відмови у продовжені відпустки ОСОБА_1 за час хвороби під час щорічної відпустки за 2015 рік незаконними суд приходить до наступного висновку.

Повідомлення не є нормативним актом у розумінні КАС України, тому не є предметом оскарження, і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Розглядаючи вимоги, стосовно зобов'язання надати відпустку ОСОБА_1 за її заявою на 12 календарних днів за час хвороби під час щорічної відпустки в 2015 році, суд прийшов до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 80 КЗпП України і п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону «Про відпустки» в разі настання тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку, в період перебування у щорічній відпустці, така відпустка повинна бути продовжена або перенесена на інший період.

Таким чином, працівник, який захворів у відпустці, зможе продовжити, або перенести відпустку, у випадку якщо хвороба настала в період щорічної відпустки або додаткової відпустки працівникам, які мають дітей та тимчасова непрацездатність посвідчена в установленому порядку.

ОСОБА_1 за розпорядженням виконувача повноважень міського голови секретаря ради Холода С.Ф. №130-в від 04.08.2015 року знаходилась у черговій щорічній відпустці з 17.08.2015 року по 16.09.2015 року, тимчасова непрацездатність ОСОБА_1 посвідчена в установленому законом порядку у відповідності до «Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян» затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України за №455 від 13.12.2001 року, зареєстрованої в МЮУ за №1005/6196 від 04.12.2001року шляхом видачі їй належно оформлених листків непрацездатності встановленої форми. Тому вона мала право на продовження або перенесення такої відпустки за її бажанням.

Згідно ст. 78 КЗпП України передбачено, що дні тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку, у щорічну відпустку не включаються, тому якщо працівник хоче продовжити відпустку, після закінчення хвороби, що настала під час відпустки, йому необхідно лише здати лист непрацездатності, при цьому наказ про продовження такої відпустки роботодавцем, не видається, така відпустка автоматично продовжується на період, що дорівнює періоду тимчасової непрацездатності працівника.

ОСОБА_1, після закінчення чергової щорічної відпустки повинна була стати до роботи 16.09.2015р, але в зв'язку з тим, що вона хворіла з 31.08.2015 року по 11.09.2015 року, що підтверджується листком непрацездатності за № 932258 від 31.08.2015 року, її відпустка повинна бути продовжена на 12 календарних днів до 27.09.2015 року.

Але з 16.09.2015 року вона ОСОБА_1 захворіла і продовжувала хворіти до 28.09.2015 року, що підтверджується листком непрацездатності №933752 від 16.09.2015 року.

Тобто, позивач ОСОБА_1 хворіла з 16.09.2015 року по 28.09.2015 року в період щорічної відпустки, яка повинна бути продовженою на час її хвороби до 27.09.2015року, тому враховуючи вимоги ст. 78 КЗпП України, вона мала право на продовження щорічної відпустки після закінчення лікування.

У відповідності до ч.4 ст.11 Закону України «Про відпустки» передбачено, що у разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом. Якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період з додержанням вимог статті 12 цього Закону.

Розглядаючи вимоги стосовно стягнення судових витрат у вигляді правової допомоги у розмірі 6000 грн., суд вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 87,90 КАС України до судових витрат відносяться витрати на правову допомогу, а саме витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Частиною 3 статті 4,пунктів 2, 6 частини 1 статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання. При цьому до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Як вбачається з матеріалів справи, за надання правової допомоги ОСОБА_1 уклала угода № 874/4 від 20.10.2015 року з адвокатом Коваленко В.В., та в рахунок оплати послуг за угодою про надання правової допомоги нею було сплачено 3000 грн., що підтверджуються квитанцією № 874/4 від 20.10.2015 року (а.с.18).

Крім того, в рахунок оплати послуг за угодою про надання правової допомоги ОСОБА_1 було сплачено ще 3000 грн., що підтверджується квитанцією № 874/4 від 10.05.2016 року (а.с.71).

Розглядаючи вимоги, стосовно стягнення з відповідача Холода С.Ф. моральної шкоди у сумі 15000 грн., суд вважає за необхідне, в цій частині позовних вимог задовольнити їх частково.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких зазнала фізична особа у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна підлягає відшкодуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що обов'язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. А у випадку відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України, незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає, що порушення прав ОСОБА_1 у сфері трудових відносин призвели до моральних страждань, лікуванню і вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а тому з урахуванням обставини справи та засад розумності і справедливості на її користь підлягає стягненню 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Керуючись Законом України «Про відпустку», ст.ст. 80, 233, 237-1 КЗпП України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 10 від 17.10.2014 року, постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст.ст. 17, 56, 59, 87, 90, 105 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконуючого повноважень міського голови Холода Сергія Федоровича, міського голови Музика Павла Олексійовича про визнання відмов у продовженні відпустки незаконними та про зобов'язання надати відпустку - задовольнити частково.

Зобов'язати міського голову Музику Павла Олексійовича надати відпустку ОСОБА_1 за її заявою на 12 календарних днів за час хвороби під час щорічної відпустки в 2015 році.

Стягнути з Холода Сергія Федоровича на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 3000 грн., та судові витрати у вигляді правової допомоги у сумі 6000 грн.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повної постанови, яка буде виготовлена 26.05.2016 року. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І. М. Ткаченко