Справа № 821/129/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/129/16
10 год. 15 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

встановив:

Міське комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (далі позивач, МКП "ВУВКГ м. Херсона") звернулось до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 20.10.2015р. № НОМЕР_1 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 12646660,00 грн. та № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 122665,5 грн. в тому числі за основним платежем у сумі 81777,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 40888,5 грн.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача, на підставі ст. 55 КАС України допустив у справі процесуальне правонаступництво, замінивши Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на її правонаступника Херсонську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, суду пояснили, що висновки податкового органу про порушення підприємством норм податкового кодексу не відповідають фактичним обставинам господарської діяльності позивача, що призвело до зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток та збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість. Просили суд на підставі обґрунтувань, викладених у позовній заяві, задовольнити вимоги.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти позову, зазначивши, що спірні ППР є законними, а обставини господарської діяльності позивача встановлені ревізорами правильно. Із підстав, викладених у запереченні на позов, просили суд відмовити у задоволенні вимог позивача.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Відповідачем була проведена планова виїзна перевірка МКП "ВУВКГ м. Херсона", результати якої оформлені актом від 25.09.2015р. № 215/21-03-22-02/03355726 "Про результати планової виїзної перевірки міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012р. по 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства за період за період з 01.04.2012р. по 31.12.2014р." (далі акт № 215).

У висновках акту перевірки № 215, серед інших, встановленіпорушення МКП "ВУВКГ м. Херсона":

- п 135.1, п. 135.2, п.п. 135.5.4 п.135.5 ст.135., п. 138.1., п. 138.2, п.п. 138.10.2, п.п.138.10.3, п.п.138.10.5, п.138.10 ст.138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.150.1 ст.150, п.13 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, в результаті чого встановлено: завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування за 2012 рік на суму 1698371,0 грн.; завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування за 2013 рік на суму 3140117,0 грн.; завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування за 2014 рік на суму 7808172,0 грн.

- п.198.1,198.2,198.3,198.6 ст.198, п.201.11 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 81 777 грн.

Зазначені висновки стали підставою для прийняття спірних ППР від 20.10.2015р. № НОМЕР_1 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 12646660,00 грн. та № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 122665,5 грн. в тому числі за основним платежем у сумі 81777,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 40888,5 грн.

Під час судового розгляду справи позивач частково погодився із порушеннями, встановленими під час перевірки.

Враховуючи дану обставину та значну кількість порушень, встановлених під час перевірки, суд витребував у податкового органу розрахунок спірних податкових повідомлень-рішень у розрізі порушень.

Із наданого ОДПІ розрахунку судом встановлено, що ППР від 20.10.2015р. № НОМЕР_1 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток складається із наступних сум та порушень:

34799,0 грн. заниження доходів внаслідок не включення кредиторської заборгованості за отримані товари, строк позовної давності якої минув (визнано позивачем);

7437507,0 грн. заниження доходів у звязку із неправомірним їх зменшенням на підставі п.13 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України (оскаржується позивачем);

48000,0 грн. завищення адміністративних витрат згідно акту виконаних робіт, складеного із порушенням по ТОВ АФ "Профі-Аудит", що є порушенням п. 138.1., п. 138.2, п.138.10 ст.138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України (оскаржується позивачем);

102452,53 грн. завищення витрат на придбання та установку вікон, дверей та металоконструкцій від ПП "Народні вікна" через не підтвердження звязку із господарською діяльністю п.138.1 ст.138 ПК України (оскаржується позивачем);

14270,83 грн. - завищення адміністративних витрат (з/п) у звязку із придбанням та установкою вікон, дверей та металоконструкцій від ПП "Народні вікна" через не підтвердження звязку із господарською діяльністю п.138.1 ст.138 ПК України (оскаржується позивачем);

60013,68 грн. завищення витрат по придбаним послугам від ФОП ОСОБА_4 (оскаржується позивачем);

10000,0 грн. завищення витрат по придбаним послугам від ФОП ОСОБА_5 (оскаржується позивачем);

100529,0 грн. завищення фінансових витрат (оскаржується позивачем).

Із розрахунку вбачається, що загальна сума порушень, описаних в акті перевірки, що включені до податкового повідомлення-рішення становить 7808172,0 грн.

Разом із тим у спірному ППР від 20.10.2015р. № НОМЕР_1 сума завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток збільшена до 12646660,00 грн. без зазначення в акті первірки будь-яких на те підстав.

Як пояснили у судовому засіданні представники відповідача сума 12646660,00 грн., що вказана у ППР є помилковою, оскільки сума порушень, описаних в акті перевірки 7808172,0 грн. була обрахована за період 2012 2014 роки наростаючим підсумком, а у податковому повідомленні-рішенні до цієї суми помилково були повторно додані ті самі суми за 2012 та 2013 роки відповідно.

Щодо ППР від 20.10.2015р. № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 122665,5 грн. в тому числі за основним платежем у сумі 81777,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 40888,5 грн., то позивач погодився із виявленими ДПІ порушеннями за виключенням завищення податкового кредиту на 18788,00 грн. по господарським операціям з придбання та установки вікон, дверей та металоконструкцій від ПП "Народні вікна" через не підтвердження звязку із господарською діяльністю.

Враховуючи зазначені обставині, суд розглядає правомірність спірних ППР із урахуванням порушень, що були визнані позивачем та арифметичних помилок, допущених ДПІ під час обрахування суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Щодо правомірності ППР від 20.10.2015р. № НОМЕР_1 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 12646660,00 грн., суд зазначає наступне.

За актом перевірки № 215 однією із підстав зменшення відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток за перевірені податкові періоди було збільшення доходів позивача на 7437507,0 грн. у звязку із порушенням платником податку порядку визначення доходів під час продажу комунальних послуг споживачам.

Як встановлено відповідачем, МКП "ВУВКГ м. Херсона" за 2012-2014 роки при складанні податкових декларацій з податку на прибуток було самостійно зменшено доходи, що враховуються при визначені обєкта оподаткування на загальну суму 7437507,0 грн., у звязку із застосуванням положень п.13 підрозділу 4 розділу ХХ ПКУ. Відповідач стверджував, що під час перевірки позивачем не надано розшифровку боргу споживачів комунальних послуг станом на 01.04.2011р. та рух цього боргу протягом перевіряємого податкового періоду і тому перевіркою не має можливості ідентифікувати суму заборгованості станом на 31.12.2014р. та її рух у розрізі боржників та періодів її виникнення

Із цих причин відповідач вважає, що позивачем не підтверджено правомірність проведених коригувань (зменшення) доходів за 2012-2014 роки на загальну суму 7437507,0 грн. і на цю суму збільшує доходи позивача, які враховуються під час визначення обєкта оподаткування податком на прибуток.

Як зазначено у акті перевірки № 215 та підтверджено сторонами під час розгляду справи відповідачем для визначення правомірності визначення доходів МКП "ВУВКГ м. Херсона" за перевіряємі податкові періоди був направлений лист від 16.09.2015р. № 11459/10/21-03-22-02-08 про надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно зменшення доходів 2012-2014 років.

Позивач листом від 18.09.2015р. № 01/03-03/2890 надав відповідь, яка містила приклади розподілу коштів по трьом основним видам абонентів, які мали борг станом на 01.04.2011р. населення, будинкоуправління, підприємство. У відповіді відсутня інформація щодо зафіксованого боргу у розрізі абонентів, періодів надходження коштів, до неї не додані первинні бухгалтерські документи, що підтверджують зменшення доходів позивача за 2012-2014 роки на 7427507,0 грн.

Не отримання повної відповіді на лист відповідача від 16.09.2015р. 3 11459/10/21-03-22-02-08 стало підставою для висновків податкового орану про неправомірне виключення доходів у сумі 7437507,0 грн. до оподатковуваних доходів позивача.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд зазначає наступне.

Для визначенні доходів при обчисленні оподатковуваного прибутку за 2012-2013 роки пунктом 13 підрозділу 4 розділу ХХ ПКУ передбачено, що тимчасово до 1 січня 2014 року датою збільшення доходів підприємств житлово-комунального господарства від надання житлово-комунальних послуг є дата надходження коштів від споживача на банківський рахунок або в касу платника податку, крім випадків, якщо таке надходження відбувається у рахунок погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги, надані до дати набрання чинності розділом III цього Кодексу, тобто до 01.04.2011р.

За поясненнями позивача, які не спростовані відповідачем, облік фактичних грошових надходжень у рахунок погашення вартості наданих послуг здійснювалось позивачем у особових рахунках абонентів, у тому числі по особовим рахункам абонентів, які мали борг станом на 01.04.2011 року. При цьому на кожного абонента передбачено ведення окремого рахунку. Дані про отримані доходи протягом 2012-2013 років, розподіл отриманої сплати коштів між доходами цих періодів та погашенням боргу, що утворився станом на 01.04.2011р., визначено бухгалтерськими довідками позивача. Такий порядок оперативного ведення обліку отриманих коштів визначено наказом позивача від 28.12.2012р. № 381 "Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику на підприємстві". Цей наказ позивачем складений у відповідності з вимогами Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій підприємств державного, комунального секторів економіки і господарських організацій, які володіють та/або користуються обєктами державної, комунальної власності, затвердженого наказом Мінфіну від 19.12.2006р. № 1213, зареєстрованого в Мінюсті України 26.12.2006р. за № 1363/13237.

Як з'ясовано судом, єдиним джерелом визначення доходів позивача є дані особових карток абонентів про надходження коштів у рахунок погашення вартості наданих послуг та їх розподіл у погашення боргу у розрізі податкових періодів та періодів погашення. За даними платника податку кількість абонентів (особових рахунків) МКП "ВУВКГ м. Херсона" складає 145092 споживачів послуг.

Відповідно до пп.75.1.2.п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За актом перевірки № 215 відповідачем викладені висновки саме документальної, виїзної перевірки позивача, тобто таку перевірку податковий орган мав здійснити, виходячи з дослідження первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку безпосередньо за місцем знаходження платника податків. Актом № 215 обмеження у доступі працівників податкового органу до даних обліку позивача, його первинних документів не зафіксовано. У акті перевірки викладено лише відмову платника податків надати відповідачеві додаткові розрахунки та відомості на підставі додаткової обробки матеріалів обліку платника податків.

Згідно із п. 85.2. ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

За приписами п. 85.4. ст. 85 ПКУ при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

На думку суду, процес здійснення документальної перевірки полягає у вивченні документів та розрахунків платника податків та їх порівнянні з даними податкової звітності такого платника податків. Метою такого вивчення є визначення належних до декларування та сплати грошових зобовязань платника податків з податків і зборів.

Суд вважає, що виходячи із специфіки діяльності та обліку платника податків, сам процес здійснення документальної перевірки правомірності визначення доходів позивача за 2012-2014 роки мав полягати у порівнянні даних особових рахунків абонентів МКП "ВУВКГм. Херсона" із звітними даними платника податків. Проте, ні під час перевірк, ні під час розгляду справи відповідачем не доведено обмеження з боку платника податків у доступі до обліку його доходів, у тому числі і до даних особових рахунків абонентів позивача. Натомість, податковий орган вимагав у платника податків документального підтвердження обґрунтованості визначення доходів, тобто всіх первинних документів про визначення доходів платника податків.

З огляду на вишевикладене, суд дійшов висновку, що висновки відповідача про завищення (заниження ) доходів мають бути здійснені на підставі даних обліку платника податків та підтверджені документами або реєстрами документів, завіреними таким платником податків. Суд вважає, що не надання платником податку копій первинних документів (розрахунків), облікових реєстрів на вимогу податкового органу, доступ до яких не був обмежений контролюючому органові під час перевірки, не може бути свідченням неправомірного визначення платником податків показників податкової звітності і тому вважає необґрунтованим висновок відповідача про заниження доходів для визначення обєкту оподаткування податком на прибуток за 2012-2014 роки на 7437507,0 грн.

Інше порушення щодо заниження доходів на 34799,0 грн. визнане позивачем під час розгляду справи.

Також на визначення суми завищення відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток мали вплив порушення щодо завищення витрат.

Так, на ст. 9 акту № 215 податковим органом встановлено завищення показників витрат по рядку 05.1 "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 102452,53 грн., в т.ч. у 2012 році 23860,00 грн., у 2013 році 26716,00 грн., у 2014 році 51877,00грн. внаслідок включення до собівартості послуг витрати на придбання та установку вікон, дверей та металоконструкцій від ПП "Народні вікна", по яким не підтверджено зв'язок з господарською діяльністю підприємства. Перевіркою встановлено, що МКП "ВУВКГ м. Херсона" протягом перевіряємого періоду понесені витрати по виготовленню, монтажу та встановленню дверей, вікон та металоконструкцій на підставі первинних документів, отриманих від ПП "Народні вікна". У наданих до перевірки первинних документах (актах надання послуг, актах установки) не відображені назви об'єктів, на які встановлені вікна, двері та металоконструкції, їх інвентарні номери та місцезнаходженя (адреса), на деяких документах зроблені дописки від руки, внаслідок чого не можливо ідентифікувати зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю підприємства.

Заперечуючи проти вказаного порушення, позивач зазначив, що усі придбані від ПП "Народні вікна" вікна, двері та металоконструкції встановлені на обєктах підприємства, що підтверджується актами виконаних робіт, журналом проводок по контрагенту ПП "Народні вікна" щодо оплати за виконані роботи та інвентарними картками обєктів нерухомості.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документу, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складається документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що мають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснені господарської операції.

Між МКП "ВУВКГ м. Херсона" (за договором замовник, покупець) та ПП "Народні вікна" (за договором виконавець, продавець) були укладені договори № 45 від 11.09.2012р., № 6/2013 від 03.01.2013р., № 7/2014 від 02.01.2014р., за умовами яких виконавець зобовязувався виготовити та встановити металопластикові віконні та дверні блоки.

На виконання умов даних договорів ПП "Народні вікна" надало позивачу товарів та послуг за 2012 2014 роки на загальну суму 102452,53 грн. Надання послуг оформлено актами виконаних робіт, оплата проведена у безготівковому порядку та відображена у журналі проводок по контрагенту ПП "Народні вікна", оплата за виконані роботи. Кожна проводка містить посилання на акт виконаних робіт, назву обєкта, його адресу та номер його інвентарної картки.

Повязаність вказаної послуги з господарською діяльністю підтверджується зазначеними бухгалтерськими документами із яких чітко вбачається місце встановлення придбаних метало пластикових вікон та дверей.

Твердження відповідача про те, що в деяких актах виконаних робіт послуг не зазначено на яких саме обєктах встановлені придбані вікна та двері, а в деяких адреса дописана від руки, суд не приймає до уваги, оскільки вважає, що діючим законодавством не встановлено окремих вимог до актів виконаних робіт із надання таких послуг. Відтак для встановлення звязку отриманих послуг із господарською діяльністю платника податків мають братись до уваги усі бухгалтерські документи, що відображають облік даної послуги.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про безпідставне зменшення позивачу витрат на суму 102452,53 грн. за господарською операцією з ПП "Народні вікна".

Із аналогічних підстав, суд вважає необґрунтованим висновок ДПІ про завищення адміністративних витрат (з/п) на 14270,83 грн. у звязку із придбанням та установкою вікон, дверей та металоконструкцій від ПП "Народні вікна" через не підтвердження звязку із господарською діяльністю п.138.1 ст.138 ПК України.

Дане порушення є суміжним із податком на додану вартість. ДПІ зменшила позивачу податковий кредит на 18788,00 грн. за період листопад 2012р., січень 2013р. листопад 2014р. сформований за господарськими операціями із ПП "Народні вікна" у звязку із придбанням та установкою вікон, дверей та металоконструкцій через не підтвердження звязку із господарською діяльністю, відповідно, встановлення необґрунтованості зменшення витрат тягне за собою необґрунтованість зменшення податкового кредиту на 18788,00 грн., у звязку із чим суд скасовує податкове повідомлення рішення від 20.10.2015р. № НОМЕР_2 в цій частині, оскільки інші порушення нарахування ПДВ, були визнані позивачем під час розгляду справи.

Іншим порушенням, встановленим ДПІ під час перевірки є завищення витрат по рядку 05.1 "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 60013,68 грн. по придбаним послугам від ФОП ОСОБА_4

Так у акті перевірки № 215 зазначено, що у 2014 році ФОП ОСОБА_4 надавав позивачу послуги із утеплення фасаду адміністративної будівлі. Надання послуг оформлене договором, актами виконаних робіт. Зазначаючи про значні обсяги виконаних робіт та відсутність у договорі відомостей про субпідрядника, а також посилаючись на відсутність у податковій звітності ФОП ОСОБА_4 відомостей про найманих працівників, податковий орган приходить до висновку про неможливість виконання такого обсягу робіт ФОП ОСОБА_4 у звязку із відсутністю у нього необхідних трудових ресурсів.

Позивач, не погоджуючись із позицією ДПІ зазначив, що інформація про залучення субпідрядника не є істотною умовою договору підряду, тому відсутність цього положення не тягне за собою недійсність договору. Наполіг, що послуги були реально надані, а відсутність найманих працівників не виключає залучення робітників за цивільно-правовими угодами.

Заслухавши позиції сторін, суд відмічає, що у акті перевірки № 215 на ст.ст. 10 -11 зазначено, що у 2014 році ФОП ОСОБА_4 надав позивачу послуги із утеплення фасаду приміщення на загальну суму 105337,89 грн., які безпідставно були віднесені позивачем до витрат у звязку із відсутністю у підрядчика найманих працівників.

Разом із тим, як повідомив представник відповідача та як вбачається із розрахунку ППР від 20.10.2015р. № НОМЕР_1 за результатами розгляду заперечень позивача сума завищених витрат була зменшена на 45324,21 грн. і до ППР включено лише завищення витрат на 60013,68 грн. Будь-яких пояснень щодо такого вибіркового підходу до врахування витрат по ідентичній послузі по одному і тому ж контрагенту за однакових умов відповідачем не зазначено ні в акті перевірки, ні під час розгляду справи.

Судом досліджені договір про надання послуг, акти виконаних робіт, які повністю відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а відтак, є належною підставою для віднесення сум вартості відображених цими актами послуг (робіт) до складу витрат.

Також суд відмічає, що податковий орган, сумніваючись у реальності надання послуг ФОП ОСОБА_4 не провів перевірку даного СПД та не витребував у нього жодних пояснень щодо обставин надання послуг позивачу. Разом із тим, суд бере до уваги надані позивачем копії цивільно-правових договорів, укладених ФОП ОСОБА_4 із ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про надання послуг із утеплення фасаду адмінбудівлі за адресою: Херсон, пл. Тутушкіна, 9.

За таких обставин суд вважає безпідставним та необґрунтованим висновок податкового органу про завищення позивачем витрат на загальну суму 60013,68 грн. по придбаним послугам від ФОП ОСОБА_4

Іншим порушенням, встановленим ДПІ під час перевірки є завищення адміністративних витрат на 48000,0 грн. за послугами, наданими ТОВ АФ "Профі-Аудит".

Перевіркою встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ АФ "Профі-Аудит" (виконавець) укладений договір від 01.11.2012р. № 27а (далі договір № 27а) предметом якого є виконання завдань по узгодженим процедурам у відповідності до Міжнародних стандартів аудиту 4400 "Супутні послуги. Завдання по виконанню узгоджених процедур відносно фінансової інформації" за Програмою, затвердженою замовником (додаток № 1).

На виконання договору до перевірки наданий акт № 27а від 25.03.2013р. по прийому-здачі послуг по виконанню узгоджених процедур за 9 місяців 2012р. на суму 48000, грн.

ДПІ вважає, що із акту виконаних робіт неможливо ідентифікувати суть операції по процедурам та зв'язок з господарською діяльністю, а також неможливо встановити обсяг виконаної роботи (кількість аркушів, кількість додатків). У звязку із цим податковий орган вважає безпідставним віднесення 48000, грн. до адміністративних витрат.

Також ДПІ виключило із витрат позивача 10000,0 грн. по придбаним рекламним послугам від ФОП ОСОБА_5 у звязку із недоліками актів виконаних робіт, а саме: в актах дописані дати та періоди виконання робіт, відсутнє посилання на номер укладеного договору та із наданих до перевірки документів неможливо ідентифікувати суть проведеної операції.

Суд не погоджується із позицією податкового органу з огляду на наступне.

Так, пунктом 1.1. договору № 27а про надання послуг ТОВ АФ "Профі-Аудит" встановлено, що надання послуг стосується виконання Програми за завданням по виконанню узгоджених процедур, затвердженою замовником у додатку № 1 до договору. Ця програма містить перелік аудиторських процедур за 9 місяців 2012 року, у тому числі перевірка відображення господарських операцій у бухгалтерському обліку підприємства (вивчення структури управління підприємством і системи бухгалтерського обліку господарських операцій, перевірка відображення операцій із необоротними активами, перевірка відображення операцій із оборотними активами, перевірка операцій , відображених на рахунках обліку капіталу, перевірка операцій по визнанню, оцінці і погашенню зобовязань); документальна перевірка податку на додану вартість (аудит податкових зобовязань, аудит податкового кредиту); документальна перевірка податку на прибуток (аудит доходів, аудит витрат, аудит амортизаційних відрахувань і податкового обліку основних фондів).

Акт № 27а від 25.03.2013 р. приймання-здачі послуг по виконанню узгоджених процедур містить інформацію, що замовник приймає виконані виконавцем послуги по виконанню узгоджених процедур за 9 місяців 2012року відповідно до договору від 01.11.2012р. № 27а на суму 48000, грн. Сторони погодились, що умови договору виконані у повній відповідності до умов договору.

Акти виконаних робіт від 30.01.2012р., 29.02.2012р., 30.03.2012р., 30.04.2012р., 31.05.2012р. підписані позивачем (замовником) та ФОП ОСОБА_5 (виконавцем), містять інформацію про надання виконавцем рекламних послуг із висвітлення діяльності замовника. Роботи виконані у повному обсязі та належної якості, замовник претензій до виконавця не має.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документу, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складається документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що мають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснені господарської операції.

Усі акти виконаних робіт містять назву документа, дату та місце їх складення, зміст, обсяг та вартісний вираз виконаних робіт, реквізити сторін. Акти підписані уповноваженими особами сторін із зазначенням посад та прізвищ, підписи скріплені печатками.

Повязаність вказаних послуг з господарською діяльністю позивача підтверджується змістом самих послуг: проведення аудиту та реклама діяльності.

Твердження відповідача про те, що в актах виконаних робіт послуг не зазначено, які конкретно послуги, у якому обсязі та за якою ціною виконував контрагент позивача, суд не приймає до уваги, оскільки вважає, що діючим законодавством не встановлено певної типової послідовності та структури проведення послуг з аудиту та реклами з визначенням орієнтовної вартості кожної з конкретних операцій, що включаються до їх структури.

Крім того до матеріалів справи долучено наданий позивачем носій інформації (флешка), що містить запис рекламних відеороликів на підтвердження наданих рекламних послуг ФОП ОСОБА_5

Суд відмічає, що надані позивачем акти виконаних робіт (надання послуг) містять всі необхідні реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а відтак, є належною підставою для віднесення сум вартості відображених цими актами послуг (робіт) до складу витрат.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про безпідставне зменшення позивачу витрат на суму 48000,0 грн. за господарською операцією з ТОВ АФ "Профі-Аудит" та 10000,0 грн. за господарською операцією з ФОП ОСОБА_5

Також податковий орган за результатами перевірки встановив завищення фінансових витрат за 2014 рік на 100529,0 грн. у звязку із відсутністю їх підтвердження первинними бухгалтерськими документами.

Відповідно до п.п. 138.10.5. п. 138.10. ст.138 ПК України до фінансових витрат належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).

Пунктом 138.2 статті 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Позивач не надав документів на підтвердження понесення фінансових витрат у сумі 100529,00 грн. за 2014 рік ні під час перевірки, ні до суду, відтак суд погоджується із позицією податкового органу про безпідставне включення до витрат цієї суми.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, сума витрат 100529,00 грн. скалається із понесених Підприємством витрат на сплату судового збору в 2013 році, а тому у 2014 році вказана сума помилково відображена позивачем у рядку 06.3 декларації з податку на прибуток "Фінансові витрати". У 2013 році позивач обліковував судовий збір на рахунку 6.8.5.

У зв'язку з цим суд відмічає, що за правилами податкового обліку до витрат у 2014 році повинні включатися витрати, що брали участь в отриманні доходів. Позивачем не надано доказів, що сплачені ним суми судового збору призвели до отримання будь-яких доходів. Разом з цим, необхідно відмітити, що за процесуальними нормами у випадку вирішення спору на користь позивача, йому відшодовуються усі понесені судові витрати, а у випадку відмови у задоволенні позову, Підприємство не отримує дохід, що надавало б йому право включити судовий збір до витрат. Отже, суд вважає що позивачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність віднесення суми витрат, понесеної на сплату судового збору, до складу витрат взагалі.

Таким чином з урахування викладеного суд дійшов висновку про правомірність зменшення податковим органом витрат позивача на 100529,0 грн. (фінансові витрати) та збільшення доходів на 34799,0 грн. (порушення визнано позивачем), а також суд вважає безпідставним зменшення витрат позивача на 48000,0 грн. (послуги від ТОВ АФ "Профі-Аудит"), на 102452,53 грн. (послуги та товар від ПП "Народні вікна"), на 14270,83 грн. (адміністративні витрати, повязані із отриманням послуг від ПП "Народні вікна"), на 60013,68 грн. (послуги від ФОП ОСОБА_4А.), на 10000,0 грн. (послуги від ФОП ОСОБА_5М.) та збільшення доходів на 7437507,0 грн. (розподіл оплати за надані послуги на підставі п.13 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України).

Крім цього суд вважає безпідставною суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 4838488,0 грн. як таку щодо якої відсутній опис порушень та яка, як пояснив відповідач, є технічною помилкою, допущеною під час складання ППР.

У звязку із зазначеним суд скасовує податкове повідомлення рішення від 20.10.2015р. № НОМЕР_1 в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі на 12511332,00 грн. = 12646660,0 загальна сума ППР (34799,0 порушення визнане позивачем + 100529,0 фінансові витрати ).

Також суд скасовує податкове повідомлення рішення від 20.10.2015р. № НОМЕР_2 в оскарженій частині збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем у сумі 18788,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 9394,00 грн. = (18788 х 50%).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати, понесені позивачем, частково відшкодовуються позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області у сумі 185092,00 грн., тобто пропорційно до задоволених судом вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 20.10.2015р. № НОМЕР_1 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 12511332,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 20.10.2015р. № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем у сумі 18788,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 9394,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (ідентифікаційний код 03355726) судові витрати в сумі 185092,00 (сто вісімдесят п'ять тисяч дев'яносто дві) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (ідентифікаційний код 39473382) шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 травня 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8.3.1