Справа № 816/423/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року 11:17м. ПолтаваСправа № 816/423/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

представника позивача - Негребецької М.М.,

представника відповідача - Прудкої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Фармко" до Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальнісю "Компанія Фармко" (надалі по тексту також - позивач, ТОВ "Компанія "Фармко") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області (надалі по тексту також - відповідач) про зобов'язання вчинити дії, а саме: видати Наказ про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування (оренди) на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області та надати в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,2400 га, кадастровий номер :00:003:1053, що знаходиться за межами с. Першотравневе Машівського району Полтавської області на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області терміном 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на протиправність відмови відповідача від затвердження технічної документації із землеустрою та надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,2400 га, кадастровий номер :00:003:1053, що знаходиться за межами с. Першотравневе Машівського району Полтавської області на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області терміном 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому, позивач зауважував, що фактично користується спірною земельною ділянкою, на якій розташовано нерухоме майно, яке належить позивачу на праві приватної власності. В той же час, як зазначив позивач, він не отримав від відповідача ні вмотивованої відмови у затвердженні технічної документації та наданні спірної земельної ділянки в оренду, ні наказу про затвердження документації із землеустрою та надання вказаної земельної ділянки у користування.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію правомірністю відмови, оскільки у відповідача відсутні повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, яка, за твердженням відповідача, перебуває у колективній власності.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Машівської районної державної адміністрації від 29.12.2012 № 659 надано ТОВ "Компанія Фармко" дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування (оренди) на земельну ділянку (під господарськими будівлями та дворами) площею 1,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайлівської сільської ради /а. с. 20/.

12.06.2013 позивач звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області з клопотання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надати в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Михайлівської сільської ради Машівського району /а.с. 24/.

Листом від 19.06.2013 № 4350/900 ГУ Держземагетства у Полтавській області повідомило позивача про розгляд його клопотання від 12.06.2013. Так, управління зазначило, що в наданих позивачем матеріалах відсутній документ, що підтверджує виникнення права на оренду земельної ділянки та право власності на майно. Також ГУ Держземагетства у Полтавській області у листі зазначило, що з наданих позивачем матеріалів не можливо встановити, чи була передана земельна ділянка під господарськими будівлями та дворами до земель колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства, та зауважило, що надання у користування земельних ділянок, господарських будівель та дворів, які перебували у колективній власності не відноситься до повноважень Головного управління /а. с. 25/.

Листом від 04.07.2013 № 664 ТОВ "Компанія Фармко" повторно направила клопотання про затвердження технічної документації із землеустрою /а. с. 26/.

17.11.2014 позивач направив Головному управлінню Дежкомземагентства у Полтавській області клопотання вих. № 1210 про надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами с. Первомайське на території Михайлівської сільської ради Машівського району /а. с. 29/.

Листом від 23.12.2014 № 34-16-0.4-10097/2-14 ГУ Держземагентства у Полтавській області /а. с. 30/ повідомило позивача про те, що земельна ділянка, стосовно якої позивач надав клопотання про оформлення права користування, перебуває у колективній власності, а у управління відсутні відомості стосовно прийняття відповідного рішення щодо передачі земель колективної власності колишнього КСП до земель державної власності.

21.04.2015 позивач листом за вих. № 419 звернувся до Головного управління Держземагентства в Полтавській області з проханням надати в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,24 га, кадастровий номер :00:003:1053, що знаходиться за межами с. Первомайське на території Михайлівської сільської ради Машівського району /а. с. 31/.

Головне управління Держземгентства у Полтавській області листом від 25.05.2015 № 5441/2-15 повідомило позивача про те, що подана на розгляд розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не відповідає вимогам розпорядження Машівської районної державної адміністрації від 29.12.2012 № 659, оскільки на титульному листі відсутня позначка про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру, у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013 від 06.06.2013 назва документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки не відповідає назві поданої на розгляд документації із землеустрою, відсутні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, проект договору оренди землі та правовстановлюючі документи юридичної особи /а. с. 32/. Позивачу було запропоновано звернутися до розробника землевпорядної документації для приведення документації із землеустрою до вимог чинного законодавства, після чого подати клопотання та землевпорядну документацію на повторний розгляд з додатками, оформленими належним чином.

06.07.2015 позивач листом з додатками за вих. № 691 направив ГУ Держгеокадастру у Полтавській області виправлену технічну документацію /а. с. 33/.

Головним управління Держгеокадастру у Полтавській області листом від 13.08.2015 № 1498/0/72-15 позивача повідомлено, що за інформацією відділу Держземагентства у Машівському районі дана земельна ділянка відноситься до земель колективної власності згідно державного акту на право колективної власності на землю /а. с. 34/.

29.09.2015 позивач листом вих. № 978 повідомив Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про те, що між ТОВ "Компанія Фармко" та Машівською районною державною адміністрацією був укладений договір оренди землі, який 03.01.2003 року зареєстрований Машівським районним відділом земельних ресурсів за № 188. В той же час, строк дії вказаного договору оренди землі закінчився, у зв'язку з чим ТОВ "Компанія Фармко" звернулась до ГУ Держгеокадастру з проханням надати в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:1053 /а. с. 35/. Листом від 22.02.2016 № 34-16-0.4-1276/2-16 позивачу було повідомлено про те, що спірна земельна ділянка відносить до земель колективної власності /а. с. 180/.

Позивач зауважив, що на його неодноразові звернення до відповідача з приводу надання в оренду спірної земельної ділянки, ТОВ "Компанія Фармко" не отримала від відповідача ні вмотивованої відмови у затвердженні технічної документації та наданні спірної земельної ділянки в оренду, ні наказу про затвердження документації із землеустрою та надання вказаної земельної ділянки у користування, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються насамперед Конституцією України та Земельним кодексом України (надалі по тексту - ЗК України).

Так, в силу положень статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 ЗК України, зокрема, частиною 2 передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 3 цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що позивачу на підставі договору № 1 купівлі-продажу від 09.04.2002 на праві власності належать промислові будівлі, розташовані за адресою вул. Спеціалістів № 21, с. Першотравневе, на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської область /а. с. 7-11, 13.

27.12.2002 Машівською районною державною адміністрацією Полтавської області винесено розпорядження № 549, яким надано в оренду ТОВ "Компанія Фармко" земельну ділянку для обслуговування господарських будівель і двору площею 1.24 га терміном на 5 років, що знаходиться на території Михайлівської сільської ради /а. с. 55/.

03.01.2003 року між Орендодавцем - Машівською районною державною адміністрацією та ТОВ "Компанія Фармко" (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки площею 1,24 га, що знаходиться на території Михайлівської сільської ради Машівського району за межами населеного пункту строком до 04.01.2008 /а. с. 14-17/.

Розпорядженням голови Машівської районної державної адміністрації від 09.06.2008 № 341 ТОВ "Компанія Фармко" продовжено термін дії договору оренди земельної ділянки від 03.01.2003 строком на 5 років /а. с. 18-19/.

29.12.2012 розпорядженням голови Машівської районної державної адміністрації № 659 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування (оренди) земельною ділянкою ТОВ "Компанія Фармко" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайлівської сільської ради /а. с. 20/.

Позивач зауважив, що саме на підставі вищевказаного розпорядження ним було виготовлено технічну документацію та 06.06.2013 отримано Витяг з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-013 /а. с. 21-23/.

Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 № 5245-VI (закон набрав чинності з 1 січня 2013 року) визначено право Держземагентства України та його територіальних органів (в подальшому реорганізовано в Держгеокадастр України) передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб.

У відповідності до пункту 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 № 5245-VI матеріали проектів землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності, розроблених, але не затверджених до набрання чинності цим Законом, можуть використовуватися при розробленні схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, матеріалів інвентаризації земель, а також іншої документації із землеустрою.

Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15, визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно із підпунктом 31 пункту 3 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, Держгеокадастр розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Враховуючи, що згідно наведених актів законодавства, зокрема вимог частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у користування для всіх потреб перебувають у сфері компетенції Держгеокадастру України та його територіальних органів, позивач - ТОВ "Компанія Фармко" звернувся до Головного управління Держземагентства України в Полтавській області, функції якого з 27.04.2015 виконує Головне управління Держгеокадастру України у Полтавській області, з клопотаннями від 12.06.2013 № 610, від 04.07.2013 № 664, від 17.11.2014 №1210, від 21.04.2015 № 419, 06.07.2015 № 691, 29.09.2015 № 978 про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки площею 1,24 га в оренду.

Разом з тим, відповідач листами від 13.08.2015 № 1498/0/72-15, від 22.02.2016 № 34-16-0.4-1276/2-16 повідомив позивача про те, що спірна земельна ділянка відноситься до земель колективної власності згідно державного акту на право колективної власності на землю /а. с. 34, 180/. Так, в письмових запереченнях /а. с. 210/ відповідач зазначив, що відповідно до інформації, наданої Відділом Держгеокадастру в Машівському районі земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:1053, що знаходиться за межами населеного пункту с. Первомайське, Михайлівської сільської ради, відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серія ІІ_ПЛ № 000057, виданого КСП "Славутич" с. Михайлівка Машівського району Радою народних депутатів Машівського району Полтавської області передано у колективну власність 6988,0 га відповідно до рішення 12 сесії 21 скликання Ради народних депутатів від 26.02.1993.

Суд вважає вказані доводи відповідача необґрунтованими з огляду на те, що в матеріалах справи міститься Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013 від 06.06.2013, відповідно до якого земельна ділянка, кадастровий номер :00:003:1053, місце розташування: Михайлівська сільська рада, Машівський район, Полтавська область, площа 1,24 га, перебуває у державній власності.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Правовідносини щодо поновлення договору оренди землі врегульовані спеціальною нормою статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Суд наголошує на тому, що на момент звернення ТОВ "Компанія Фармко" з клопотанням про затвердження технічної документації з землеустрою та надання спірної земельної ділянки в оренду вказана технічна документація вже була розроблена, а земельна ділянка надавалась державною в особі Машівської районної державної адміністрації позивачу в користування (оренду) на підставі договору оренди від 03.01.2003.

Крім цього, відомості про земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 га (кадастровий номер :00:003:1053) на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області внесені до Державного земельного кадастру, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру № НВ-013 від 06.06.2013, і вказана земельна ділянка перебуває саме у державні власності.

Отже, посилання відповідача на перебування спірної земельної ділянки у колективній власності, та, відповідно, на відсутність повноваження щодо її розпорядження, як на підставу відмови у затвердженні технічної документації та наданні спірної земельної ділянки в оренду позивачу - суд вважає необґрунтованим.

В той же час, надаючи правову оцінку вимогам позивача щодо зобов'язання вчинити дії, а саме: видати Наказ про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування (оренди) на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, суд виходив з наступного.

Згідно із підпунктом 50 пункту 3 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, Держгеокадастр погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою.

Отже, за своєю правовою природою повноваження відповідача щодо затвердження технічної документації із землеустрою шляхом видання відповідного наказу є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Так, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо зобов'язання вчинити дії, а саме: видати Наказ про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування (оренди) на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не можуть бути задоволені.

Разом з цим, суд звертає увагу, що частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, в супереч вказаним вимогам чинного законодавства відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав належних та допустимих доказів щодо правомірності своєї відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування (оренди) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,2400 га, кадастровий номер :00:003:1053, що знаходиться за межами с. Першотравневе Машівського району Полтавської області на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Як встановлює частина друга статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи наведену процесуальну норму, суд вважає, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача в рамках даного адміністративного спору та з огляду на встановлені ознаки протиправності відмови відповідача, яка мала місце за наслідками розгляду клопотання позивача, з підстав зазначених у такій відмові, то суд вважає за необхідне, вийти за межі позовних вимог та, зобов'язати Головне управління Держгеокадастру України у Полтавській області розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Фармко" про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування (оренди) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,2400 га, кадастровий номер :00:003:1053, що знаходиться за межами с. Першотравневе Машівського району Полтавської області на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

Стосовно вимог позивача щодо зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме: надати в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,2400 га, кадастровий номер :00:003:1053, що знаходиться за межами с. Першотравневе Машівського району Полтавської області на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області терміном 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, суд зауважує, що вказані вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з таким.

У відповідності до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Отже, до прийняття відповідного рішення уповноваженим органом щодо передачі в оренду земельної ділянки вимога позивача про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області надати в оренду позивачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,2400 га, кадастровий номер :00:003:1053 є передчасною.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Фармко" до Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області про зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру України у Полтавській області розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Фармко" про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування (оренди) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,2400 га, кадастровий номер :00:003:1053, що знаходиться за межами с. Першотравневе Машівського району Полтавської області на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Фармко"" () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 689 грн (шістсот вісімдесят дев'ять гривень).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 23 травня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський