Справа № 824/2430/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2430/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

19 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "М'ясо Буковини" Відкритого акціонерного товариства "Новоселицький птахокомбінат" на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "М'ясо Буковини" Відкритого акціонерного товариства "Новоселицький птахокомбінат" до Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконними і скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року Дочірнє підприємство «М'ясо Буковини» Відкрите акціонерне товариство «Новоселицький птахокомбінат» (ДП «М'ясо Буковини» ВАТ «Новоселицький птахокомбінат») звернулось в суд з адміністративним позовом до Новоселицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (Новоселицька ОДПІ) з урахуванням уточнених позовних вимог просило визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12 листопада 2015 року №, №, № в частині суми 31915,42 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 25532,34 грн. та штрафними (фінансовими санкціями) в розмірі 6383,08 грн., № в частині суми 167287,57 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 133830,05 грн. та штрафними (фінансовими санкціями) в розмірі 33457,52 грн.

03 березня 2016 року Чернівецький окружний адміністративний суд прийняв постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача про задоволення апеляційної скарги заперечила, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено те, що Новоселицькою ОДПІ проведено планову документальну перевірку ДП «М'ясо Буковини» ВАТ «Новоселицький птахокомбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено акт від 19 жовтня 2015 року №952/22/30175983.

За результатами проведеної перевірки податковим органом виявлено наступні порушення:

- п. 138.2 п.138.8 ст.138, п.п. 139.1.9 п.139.1, ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього в сумі 32776 грн, в тому числі за III квартал 2012 року в сумі 1309 грн., 2013 рік в сумі 19689 грн., 2014 рік в сумі 11778 грн.;

- п. 1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, а саме невиплату сільськогосподарським товаровиробникам сум компенсації за продане ними м'ясо в живій вазі у сумі 137072,06 грн. та їх використання не за цільовим призначенням;

- п. 239.2 статті 239 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно подано звіт за першу реєстрацію транспортного засобу до Новоселицької ОДПІ (1 податковий період);

- п. 263.11.5 Податкового кодексу України встановлено заниження плати за користування надрами в сумі 5889,28 грн, а саме: за 3 квартал 2012 року в сумі 724,95 грн, 4 квартал 2012 року в сумі 1011,35 грн, за 1 квартал 2013 року в сумі 733,90 грн, за 2 квартал 2013 року в сумі 727,37 грн, за 3 квартал 2013 року в сумі 740,43 грн, за 4 квартал 2013 року в сумі 912,90 грн, за 1 квартал 2014 року в сумі 528,30 грн, за 2 квартал 2014 року 510,08 грн, та завищення в 3 кварталі 2014 року в сумі 1038,38 грн;

- п. 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, а саме не подано податковий розрахунок плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 3 квартал 2012 року, 4 квартал 2012 року, 1 квартал 2013 року, 2 квартал 2013 року, 3 квартал 2013 року, 4 квартал 2013 року, 1 квартал 2014 року, 2 квартал 2014 року (8 податкових періодів);

- п. 7.41 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637 (із змінами та доповненями) - витрачення підзвітними особами готівки без подання ними підтвердних документів в сумі 323228,42 грн;

- п. 164.1, п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п. 168.1 ст.168 та п. 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, а саме не включення до складу загального місячного оподатковуваного доходу суми компенсації не виплачених населенню за здану худобу всього в сумі 21836,95 грн (в.т.ч. 2012 рік - 144,78грн, 2013 рік - 15027,36 грн, 2014 рік - 6664,81грн), які підлягають оподаткуванню відповідно до положень Кодексу на загальних підставах;

- відповідно до вимог наказу ДФС України від 01.04.2015 року №230 оформлено повідомлення про фінансові операції, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом;

- п.п. 20.1.2 п.20.1 ст.20, п.85.8 ст.85 Податкового кодексу України, а саме ненадання копій документів ГУ ДФС у Чернівецькій області.

На підставі акта перевірки, Новоселицькою ОДПІ 12 листопада 2015 року прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено грошове зобовязання з ПДВ на загальну суму 171340,08 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 137072,06 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 34 268,02 грн.;

- №, яким позивачу збільшено грошове зобовязання по податку на прибуток підприємств на загальну суму 40970 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 32776 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 8194 грн.;

- №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення ведення касових операцій на суму 323228,42 грн.;

- №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за не надання до перевірки первинних документів на суму 510 грн.;

- №, яким збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 27296,19 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 21836,95 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 5459,24 грн.

Не погодившись з такими рішеннями позивач оскаржив їх до Чернівецького окружного адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції погодився з висновками відповідача, викладеними в акті перевірки, а також те, що податкові повідомлення-рішення відповідача прийняті обґрунтовано, з урахування усіх обставин що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із довідки Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України видами діяльності ДП «М'ясо Буковини» ВАТ «Новоселицький птахокомбінат» є виробництво мяса; виробництво мясних продуктів; перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків; виробництво готових кормів для домашніх тварин; оптова торгівля мясом і мясними продуктами; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Так, відповідно до ст. 198.1 Податкового кодексу України (ПК України) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Положення ст.198 Податкового кодексу України вказують на те, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, податкова накладна є документом, який підтверджує включення покупцем податку на додану вартість в ціну товару та сплату або обовязок сплатити його продавцю.

Стаття 198.6 Податкового кодексу України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно із п.185.1 ст.185 ПК України, обєктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

Пункт 187.1 ст.187 ПК України визначає, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пункт 201.10 ст.201 ПК України визначає, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Так, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996/ХІV (Закон №996) визначає правові засади регулювання, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні. У розумінні даного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону №996 передбачено, що первинний документ визначається як документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Частинами другою та третьою статті 9 цього ж Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обовязкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно із пп. 14.1.27 ПК України під витратами розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

При цьому, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 1 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно із п. 138.1.1 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення обєкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку в силу пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ідентифікацію та реєстрацію тварин" від 04 червня 2009 року №1445 сільськогосподарські тварини - велика рогата худоба, коні, свині, вівці, кози, - є обєктом ідентифікації та реєстрації. Юридичні та фізичні особи, що провадять діяльність з розведення та утримання тварин зобовязані самостійно ідентифікувати тварин та вести їх облік, зобовязані здійснювати переміщення тварин з ідентифікаційними документами, проводити забій і утилізацію лише ідентифікованих та зареєстрованих тварин (ст. 5 Закону).

Закупівля худоби та свиней в живій вазі здійснюється позивачем шляхом складання приймальної квитанції на закупівлю худоби, птиці і кролів форми №ПК -1, яка затверджена Постановою Правління Центральної спілки споживчих товариств України від 29 травня 2000 року №118, за погодженням з Держкомстатом України.

Відповідно до п.1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України (редакції, чинній в період, що перевірявся) у період до 01 січня 2015 року податок на додану вартість юридичними особами, які зареєстровані платниками податку на додану вартість, при здійсненні ними операцій з постачання власної виробленої продукції (молока, молочної сировини, молочних продуктів, м'яса, м'ясопродуктів, іншої продукції переробки тварин (шкур, субпродуктів, м'ясо-кісткового борошна), виготовленої з поставлених молока або м'яса в живій вазі сільськогосподарськими підприємствами, визначеними розділом V Кодексу, іншими юридичними і фізичними особами, у тому числі фізичними особами - підприємцями, які самостійно вирощують, розводять, відгодовують продукцію тваринництва, визначену розділом V Кодексу (переробні підприємства), справляється з урахуванням чітко визначених особливостей.

При цьому, суми податку на додану вартість, не перераховані на спеціальний рахунок або перераховані з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, а також суми компенсації, не виплачені сільськогосподарським товаровиробникам або виплачені з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, вважаються такими, що використані не за призначенням і підлягають стягненню до Державного бюджету.

Крім того, відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Згідно із пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, серед інших, включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, зокрема, суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом.

Так, відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Підпунктом а п. 176.2 ст. 176 ПК України встановлено обовязок податкового агента своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Як встановлено судом першої інстанції, ДП «М'ясо Буковини» ВАТ «Новоселицький птахокомбінат» через заготівельників протягом 2012-2014 років здійснювало закупівлю великої рогатої худоби (ВРХ) та свиней в живій вазі на території Новоселицького, Герцаївського, Сторожинецького, Глибоцького, Хотинського та інших районів Чернівецької області.

Так, згідно з штатним розписом та наказів на прийняття на роботу на ДП «М'ясо Буковини» ВАТ «Новоселицький птахокомбінат» у період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року працювало шість заготівельників: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які здійснювали закупівлю ВРХ та свиней в живій вазі на території Новоселицького, Герцаївського, Сторожинецького, Глибоцького, Хотинського та інших районів Чернівецької області.

При цьому, ДП «М'ясо Буковини» ВАТ «Новоселицький птахокомбінат» були надані під звіт заготівельникам грошові кошти для виплати населенню компенсації за вирощену худобу.

Так, виплата компенсації фізичним особам здійснювалась заготівельниками на підставі договорів доручень, укладених з ДП "М'ясо Буковини", відповідно до п.2.1 яких - повірений отримує грошові кошти та компенсацію за здану продукцію в касі ДП "М'ясо Буковини" та передає фізичним особам, виробникам сільськогосподарської продукції.

Як встановлено із матеріалів справи, розрахунки з фізичними особами за здані ВРХ та свині проводились затогівельниками на підставі оформлених приймальних квитанцій, які підкріплені до авансових звітів.

Також, компенсація за здані ВРХ та свині проводилась ДП "М'ясо Буковини" також через заготівельників, шляхом оформлення платіжних відомостей із зазначенням ПІБ фізичної особи, суми компенсації, підпису отримувача компенсації та даних паспорту, які ідентифікують особу. Дані платіжні відомості засвідчені підписом керівника підприємства ОСОБА_11, головним бухгалтером ОСОБА_12 та заготівельником, який здійснив оплату.

Проте, Новоселицькою ОДПІ в ході перевірки та даних адресно-довідкового сектору у Чернівецькій області встановлено, що за період, що перевірявся вісім реєстраційних номерів облікової картки платника податків закриті у звязку із смертю особи, а саме: ОСОБА_13 (07.10.2010 р. помер), ОСОБА_14 (25.08.2009 р. померла); ОСОБА_15 (04.05.2011 р. помер); ОСОБА_16 (13.05.2012р. помер); ОСОБА_17 (14.12.2011 р. померла), ОСОБА_18 (31.03.2011р. помер); ОСОБА_19 (22.03.2007 р. помер); ОСОБА_20 (31.03.2014 р. помер).

Також, податковим органом встановлено виплату дотацій, особам, що померли станом на дату платіжних відомостей, на загальну суму 2356,69 грн, а саме:

1. ОСОБА_13 (07.10.2010 р. помер) - платіжна відомість від 15.10.2013 року № 2, сума 418,66 грн.;

2. ОСОБА_14 (25.08.2009 р. померла) - платіжна відомість від 12.09.2013 року №1, сума 433,63 грн.;

3. ОСОБА_15 (04.05.2011 р. помер) - платіжна відомість від 11.06.2013 року №3, сума 236,33 грн.;

4. ОСОБА_16 (13.05.2012р. помер) - платіжна відомість від 13.05.2013 року №3, сума 318,27 грн.;

5. ОСОБА_17 (14.12.2011 р. померла) - платіжна відомість від 15.10.2013 року №2, сума 377,71 грн.;

6. ОСОБА_19 (22.03.2007 р. помер) - платіжна відомість від 14.07.2013 року №3, сума 572,09 грн.

Так, відповідно до поданої ДП «М'ясо Буковини» ВАТ «Новоселицький птахокомбінат» до суду заяви (т. 5 а.с. 119) позивач визнав суму грошових зобовязань та штрафних санкцій по взаємовідносинах з особами, що померли та зменшив позовні вимоги в цій частині.

Крім того, і податковий орган, і суд першої інстанції у підтвердження правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень посилались на пояснення фізичних осіб, отриманих працівниками ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області про те, що протягом 2012-2014 років особи, які надавали пояснення, кошти (компенсацію) від ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат" через заготівельника або каси підприємства не отримували (документи про отримання компенсації за здану худобу (в живій вазі) особисто не підписували і нікого на це не уповноважували).

Проте, в матеріалах справи містяться пояснення цих же фізичних осіб наданих на імя начальника Новоселицької ОДПІ ОСОБА_21 копія ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат" про те, що грошові кошти за здану худобу, в тому числі компенсації від ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат" отримували. Також, зазначали у поясненнях про те, що працівникам податкової міліції надавали пояснення без документів і тому не могли правильно вказати яку саме суму вони отримали. Дані пояснення зареєстровані Новоселицькою ОДПІ, що підтверджується відповідними штемпелями вхідної кореспонденції на них.

У судовому засіданні представник Новоселицької ОДПІ зазначила про те, що надані пояснення фізичних осіб на імя начальника Новоселицької ОДПІ ОСОБА_21 копія ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат" є фіктивними, оскільки дані пояснення були надані до податкового органу представником ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат", також текст деяких пояснень надрукований, а деякі пояснення написані власноручно однією особою, а тому не можуть розцінюватись як допустимі належні докази у даній справі.

Проте, колегія суддів такі твердження представника відповідача вважає безпідставними, оскільки у наданих поясненнях фізичних осіб на імя начальника Новоселицької ОДПІ ОСОБА_21 копія ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат" зазначені дати, кому дані пояснення адресуються, крім того в кінці тексту пояснень наявні підписи фізичних осіб і напис про те, що з їх слів написано вірно.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що у деяких із відібраних у фізичних осіб працівниками ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області поясненнях взагалі не зазначені дати, незазначені ПІБ і посади працівників, які відбирали пояснення, також всі тексти пояснень написані працівниками ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області власноручно і в кінці текстів пояснень наявні підписи фізичних осіб і напис про те, що з їх слів написано вірно і ними прочитано. Більше того, при відібрані працівниками ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області пояснень фізичні особи не попереджались про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих відомостей.

Також, і суд першої інстанції, і податковий орган у підтвердження правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень посилались на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 квітня 2014 року по справі №1-кп:62/14, яким визнано винним ОСОБА_22, який працюючи заготівельником ВРХ на ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат" протягом січня-червня 2013 року, переслідуючи корисну мету, умисно, через касу підприємств привласнив кошти, які були передані йому для виплати населенню компенсації за вирощену худобу на загальну суму 79571,76 грн.

Проте, колегія суддів такі твердження суду першої інстанції вважає безпідставними, оскільки вищевказаним вироком ОСОБА_22 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні. Тобто, вироком суду підтверджено факт отримання ОСОБА_6 від ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат" через касу коштів для здійснення виплат населенню компенсацій за вирощену худобу.

При цьому, вироком суду не встановлено невиплату населенню компенсацій за вирощену худобу саме ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат".

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат" не може нести відповідальність за ОСОБА_22 за невиплату компенсацій за вирощену худобу, оскільки позивачем дані кошти були надані через касу ОСОБА_13 тобто в даному випадку позивачем порушень чинного законодавства вчинено не було.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що сплата компенсації ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат" підтверджується первинним бухгалтерськими документами, які містять в матеріалах справи, а відтак наявні підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 листопада 2015 року №, № в частині суми 31915,42 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 25532,34 грн. та штрафними (фінансовими санкціями) в розмірі 6383,08 грн., № в частині суми 167287,57 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 133830,05 грн. та штрафними (фінансовими санкціями) в розмірі 33457,52 грн.

Що стосується позовних вимог про скасування податкового повідомлення рішення від 12 листопада 2015 року №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення ведення касових операцій на суму 323228,42 грн., то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюються Положенням про ведення касових операцій, затвердженим постановою Правління Національного банку України №637 від 15 грудня 2004 року (Положення ).

Пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні встановлено, що касові операції - це операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку; розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно пункту 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України. Видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, включаючи день отримання готівкових коштів під звіт. Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження. Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми. Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 7.39 глави 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо. Крім того, враховується те, що подання звітів про використання коштів із порушенням встановлених термінів може дозволятися лише у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю підзвітної особи або за інших обставин, що мають документальне підтвердження.

Відповідно до пунктів 1.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті оприбуткування готівки це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

В свою чергу каса підприємства це приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.

Готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

Таким чином, каса підприємства є місцем проведення готівкових розрахунків.

Так, з метою подальшого вдосконалення організації готівкового обігу, зміцнення касової дисципліни, підвищення ефективності контролю за додержанням субєктами господарської діяльності встановленого порядку ведення операцій з готівкою у національній валюті, посилення відповідальності за додержання ними норм з регулювання обігу готівки Президентом України видано Указ Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки від 12 червня 1995 року №436/95, частиною 1 якого встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляду штрафу, в тому числі за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки у пятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Враховуючи те, що в матеріалах справи наявні первинні бухгалтерські документи, які підтверджують сплату ДП "Мясо Буковини" ВАТ "Новоселицький птахокомбінат" компенсації, то колегія суддів дійшла висновку про відсутність порушення позивачем ведення касових операцій.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що строки застосування штрафних санкцій передбачених ст. 250 ГК України за порушення норм з регулювання обігу готівки не поширюються на фінансові санкції у вигляді штрафу, які застосовуються органами державної податкової служби до субєктів у порядку та розмірах встановлених ПК України, з огляду на наступне.

Так, фінансові санкції, застосовані на підставі Указу Президента України Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки в розумінні ст. 238, 239 Господарського кодексу України є адміністративно-господарськими санкціями, застосування яких можливе лише в межах строків встановлених ст. 250 ГК України.

Відповідно до ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічна правова позиція висвітлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2015 року №К/800/65903/14.

Як встановлено з матеріалів справи закупівля ВРХ та свиней в живій вазі та виплата компенсацій здійснювалось протягом 2012-2014 років, у податковому повідомленні-рішенні від 12 листопада 2015 року податковим органом не зазначено за який період позивачу нараховані штрафні санкції за порушення ведення касових операцій, а тому колегія суддів вважає, що штрафні санкції нараховані відповідачем з порушенням вимог ст. 250 ГК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 12 листопада 2015 року №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення ведення касових операцій на суму 323228,42 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України вказує, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "М'ясо Буковини" Відкритого акціонерного товариства "Новоселицький птахокомбінат" задовольнити.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "М'ясо Буковини" Відкритого акціонерного товариства "Новоселицький птахокомбінат" до Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконними і скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області від 12 листопада 2015 року №, №, № в частині суми 31915,42 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 25532,34 грн. та штрафними (фінансовими санкціями) в розмірі 6383,08 грн., № в частині суми 167287,57 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 133830,05 грн. та штрафними (фінансовими санкціями) в розмірі 33457,52 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на користь Дочірнього підприємства "М'ясо Буковини" Відкритого акціонерного товариства "Новоселицький птахокомбінат" понесені ним судові витрати в сумі 10513,22 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 травня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_23 ОСОБА_24