Справа № 2022/1604/12
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Київ К/800/14880/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, третя особа - Сектор культури Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання незаконними та скасування рішень, за касаційною скаргою ОСОБА_5, - представника ОСОБА_4, на постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати дії відповідача незаконними, скасувати рішення ХІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 24 лютого 2012 року № 218-VІ і рішення ХІІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 27 квітня 2012 року № 229-VІ.

Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Скасовано рішення ХІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 24 лютого 2012 року про виведення зі штату сільської ради директора сільського будинку культури - ОСОБА_4 В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року та постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2013 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування рішення ХІІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 27 квітня 2012 року № 229-VІ і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 1 червня 1999 року була прийнята на роботу на посаду директора Качалівського сільського будинку культури. Трудова книжка позивача перебувала у відділі культури і туризму Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області.

Качалівський будинок культури територіально розташований в селі Качалівка Краснокутського району Харківської області.

Рішенням Х сесії ХХІІІ скликання Краснокутської районної ради Харківської області від 12 квітня 2000 року затверджено перелік об'єктів комунальної власності, що перебувають в управлінні територіальних громад Краснокутського району, яким Качалівський будинок культури передано в управління Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Рішенням ХІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 11 січня 2012 року № 198-VІ було затверджено штатний розпис сільського будинку культури на 2012 рік,

до якого включено посаду директора сільського будинку культури - 0,75.

Рішенням ХІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 24 лютого 2012 року № 218-VІ виведено з штатного розпису з 1 березня 2012 року посаду директора сільського будинку культури - ОСОБА_4 з посиланням на те, що вона не знаходиться в трудових відносинах з сільською радою.

Відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), Закону України «Про культуру» від 14 грудня 2010 року № 2778-VI і з метою впорядкування трудових відносин та ведення відповідної документації, наказом відділу культури і туризму Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 20 квітня 2012 року № 40 посаду та трудову книжку штатного працівника Качалівського сільського будинку культури ОСОБА_4 передано у Качалівську сільську раду Краснокутського району Харківської області.

Рішенням ХІІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 27 квітня 2012 року № 229-VІ введено з 1 травня 2012 року в штатний розпис цієї сільської ради посаду директора сільського будинку культури.

Наказом відділу культури і туризму Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 7 липня 2012 року № 98 ОСОБА_4 з 7 липня 2012 року звільнено за власним бажанням згідно статті 38 Кодексу законів про працю України з посади директора Качалівського сільського будинку культури. Підстава: заява позивача від 5 липня 2012 року.

13 липня 2012 року за актом прийому-передачі товаро-матеріальні цінності ОСОБА_4 передано ОСОБА_6

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 16 липня 2013 року у справі № 2022/1675/2012 позов ОСОБА_4 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, несплачених своєчасно сум невикористаної відпустки, посадового окладу на оздоровлення та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області на користь ОСОБА_4: заборгованість по заробітній платі за період з 1 березня 2012 року по 7 липня 2012 року в сумі 5306 гривень; компенсацію за невикористану відпустку при звільненні в сумі 1236,30 гривень; середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 14855,75 гривень; моральну шкоду в сумі 1000 гривень.

Питання щодо неправомірного звільнення ОСОБА_4 з 7 липня 2012 року з посади директора Качалівського сільського будинку культури при розгляді вказаної справи не ставилося.

Суд першої інстанції, скасовуючи рішення ХІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 24 лютого 2012 року № 218-VІ про виведення з 1 березня 2012 року з штатного розпису посаду директора сільського будинку культури - ОСОБА_4, виходив з того, що відповідач не надав жодних доказів на підставі яких приймалося рішення щодо виведення з штатного розпису Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області посаду директора сільського будинку культури.

Постанова Краснокутського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2013 року в частині задоволення позовних вимог в апеляційному порядку не оскаржувалася, і суд апеляційної інстанції переглядав рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача, звертаючись до суду касаційної інстанції із даною касаційною скаргою, не погоджується із постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2013 року та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року в частині відмови задоволенні позовних вимог щодо скасування рішення ХІІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 27 квітня 2012 року № 229-VІ.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

За таких обставин Вищий адміністративний суд України перевіряє законність і обґрунтованість постанови Краснокутського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2013 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року в частині відмови задоволенні позовних вимог у межах касаційної скарги, оскільки в іншій частині судові рішення не оскаржуються.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд апеляційної інстанції вірно вказав на те, що виходячи з положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України особа має правов порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як встановлено судами, оспорюване рішення ХІІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 27 квітня 2012 року № 229-VІ про введення з 1 травня 2012 року в штатний розпис цієї сільської ради посаду директора сільського будинку культури було прийнято коли позивач займала посаду директора Качалівського сільського будинку культури і вона до її звільнення вказане рішення відповідача в судовому порядку не оскаржувала. На час звернення до суду з позовом про скасування рішення ХІІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 27 квітня 2012 року № 229-VІ ОСОБА_4 вже не працювала на посаді директора Качалівського сільського будинку культури, з 7 липня 2012 року вона була звільнена із займаної посади за власним бажанням згідно статті 38 Кодексу законів про працю України на підставі поданої нею заяви відповідно до наказу відділу культури і туризму Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 7 липня 2012 року № 98. При розгляді справи № 2022/1675/2012 за позовом ОСОБА_4 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, несплачених своєчасно сум невикористаної відпустки, посадового окладу на оздоровлення та відшкодування моральної шкоди питання щодо неправомірного звільнення ОСОБА_4 у зв'язку з прийняттям оспорюваного рішення ХІІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 27 квітня 2012 року № 229-VІ не ставилось.

Враховуючи наведене, апеляційний суд правильно виходив з того, що в розумінні статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України прийняте рішення ХІІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 27 квітня 2012 року № 229-VІ, згідно

якого з 1 травня 2012 року в штатний розпис Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області введено посаду директора сільського будинку культури, не впливає на права та обов'язки ОСОБА_4, враховуючи її звільнення з посади за власним бажанням і не оскарження підстав та обставин звільнення, відмітивши, що посилання позивача, як на підставу неправомірності прийняття рішення ХІІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 27 квітня 2012 року № 229-VІ, на порушення вимог постанов Кабінету Міністрів України від 3 грудня 1997 року № 1349 та від 7 лютого 2007 року № 174, дію якої зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 55-р, не впливає на рішення суду з урахуванням вищенаведеного.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди попередніх інстанцій правильно встановили обставини цієї справи та їх висновок про відсутність підстав для скасування оспорюваного рішення ХІІІ сесії VІ скликання Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 27 квітня 2012 року № 229-VІ є вірним.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх зазначеного висновку, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, - представника ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, третя особа - Сектор культури Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання незаконними та скасування рішень - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.