Справа № 349/396/16-а
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/396/16-а
Провадження № 2-а/349/12/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 травня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Могили Р.Г.

з участю секретаря судового засідання Матасової Н.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

07 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі щодо припинення йому з 01 квітня 2015 року виплати пенсії за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Просив зобов'язати відповідача продовжувати нараховувати та виплачувати пенсію за віком на загальних підставах з 01 квітня 2015 року.

У позовній заяві зазначено, що позивач з 02 грудня 2010 року отримував пенсію за віком відповідно до статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та Закону України «Про державну службу». 01 квітня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Рогатинському районі припинено виплату пенсії. На письмове звернення до відповідача про призначення пенсії за віком на загальних підставах надано відповідь за № 22/Ж-15 від 26 лютого 2016 року про відмову у задоволені заяви. Вважає дії відповідача протиправними. Закон України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які зупиняють виплату пенсій працюючим пенсіонерам на 2015-2016 роки грубо порушують конституційні права позивача на соціальний захист. Просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача Ольвач М.В. в судове засідання теж не з`явилась, подала суду письмові заперечення, в яких зазначено, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 02 грудня 2010 року йому було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року внесено зміни до ст. 47 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З врахування внесених змін, вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії призначені відповідно до цього Закону не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії. Законом України № 911 від 24 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визначено, що тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Оскільки, ОСОБА_1 працює на посаді державного службовця по даний час , а тому відсутні підстави для поновлення пенсії. Просила у позові відмовити.

Судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенню ч.4 ст.122 КАС України.

Перевіривши та дослідивши усі подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду від 08 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2015 року по 07 жовтня 2015 року, залишено без розгляду.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду від 19 квітня 2016 року проведено заміну відповідача - управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі на Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області .

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 з 02 грудня 2010 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З 01 квітня 2015 року відповідачем припинено виплату пенсії позивачу.

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області із заявою про відновлення виплати призначеної йому пенсії.

Листом № 22/Ж-15 від 26 лютого 2016 року управлінням Пенсійного фонду України в Рогатинському районі ОСОБА_1 відмовлено у поновленні виплати призначеної пенсії з 01 квітня 2015 року з тих підстав, що позивач працює на посаді державного службовця.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» ОСОБА_1 є посадовою особою місцевого самоврядування. В п.2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зазначено, що на органи і посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про державну службу».

Відповідачем з 01 квітня 2015 року було призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 , оскільки набрав чинності Закон України від 02 березня 2015 року № 213-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, тобто змінено ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З врахування внесених змін, вказана стаття Закону передбачала, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії призначені відповідно до цього Закону не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 01 січня 2016 року пенсії виплачуються без врахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Таким чином в даному випадку зазначена норма чітко встановлює, що особам, які працюють на посадах, котрі дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії призначені відповідно до цього Закону не виплачуються.

Підставою для припинення виплати пенсії є саме факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно зазначеним законам, при чому в даному випадку не має значення чи набула особа таке право (тобто чи наявні підстави визначені законом для її призначення - вік, інвалідність, тощо) чи ні.

Позивачем не надано суду доказів на спростування його зайнятості на роботі, яка дає право (з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу») на призначення пенсії відповідно до спеціального закону - Закону України «Про державну службу», а тому в даній ситуації на нього розповсюджується дія статті ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в чинній редакції.

У рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від фінансово-економічних можливостей держави.

Згідно висновку Конституційного Суду України зробленого у своєму рішенні від 25 січня 2012 року № 3рп/2012, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей. Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Крім того, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Припинення виплати пенсії позивачу відбулося не за розпорядженням відповідача, а на законодавчому рівні у зв'язку із запровадженням особливого порядку виплати пенсій працюючим пенсіонерам.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що управління пенсійного фонду України в Рогатинському районі відмовляючи позивачу у відновленні виплати пенсії з 01 квітня 2015 року діяло в межах своїх повноважень і у спосіб, який передбачено чинним пенсійним законодавством України. Таке рішення відповідача узгоджується із правовою позицією колегії суддів Вищого адміністративного суду від 25 лютого 2016 року в справі № К/800/40894/15 .

Керуючись ст. ст. 99,100, 158-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Р.Г. Могила