Справа № 826/27109/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Імпортгуртпостач»

до

1) Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві

2) відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про

визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпортгуртпостач» (далі – позивач, ТОВ «Імпортгуртпостач») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі – відповідач-1) та до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі – відповідач-2), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача-2 по внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність ТОВ «Імпортгруппостач» за місцезнаходженням;

- скасувати рішення відповідача-1 №252-15 від 07.10.2015 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача;

- зобов’язати відповідача-1 внести до реєстру платників податків на додану вартість запис про реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість з 01.08.2015.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у встановленому законом порядку здійснював підтвердження відомостей про юридичну особу, однак відповідач протиправно прийняв рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача на підставі недостовірних відомостей про відсутність позивача за юридичною адресою.

Представник відповідача-1 заперечив по суті заявлених позовних вимог. Зазначив, що посадовими особами відповідача було встановлено відсутність позивача за місцезнаходженням, у зв’язку з чим направлено державному реєстратору повідомлення форми №18-ОПП. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державним реєстратором було внесено запис про відсутність ТОВ «Імпортгуртпостач» за юридичною адресою, що відповідно до підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України є підставою для анулювання реєстрації платника ПДВ. За наведених обставин, на думку відповідача, позовні вимоги є необґрунтованими.

Відповідач-2 надав письмові заперечення, в яких вказав на те, що при внесенні запису про відсутність позивача за місцезнаходженням діяв відповідно до положень діючого законодавства. Просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 30.03.2016 представник відповідача-2 не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпортгуртпостач» зареєстроване як юридична особа 09.07.2015.

Вважаючи протиправними дії відповідача-2 щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність ТОВ «Імпортгуртпостач» за місцезнаходженням та протиправним рішення відповідача-1 №252-15 позивач оскаржив їх до суду і просив зобов’язати відповідача-1 внести до реєстру платників податків на додану вартість запис про реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість з 01.08.2015.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У відповідності до пункту 12.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі – Порядок №1588), з метою більш повного обліку платників податків - юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, унеможливлення отримання юридичними особами або фізичними особами - підприємцями неконтрольованих доходів підрозділи контролюючих органів, до функцій яких належить ведення обліку платників податків, повинні забезпечувати систематичний контроль за повнотою та своєчасністю взяття на облік юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців контролюючими органами після здійснення їх державної реєстрації, реорганізації та внесення змін до Єдиного державного реєстру чи установчих документів.

Згідно з абзацом 4 пункту 12.2 Порядку №1588 у рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Пунктом 12.4 Порядку №1588 щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону (пункт 12.5 Порядку №1588).

Матеріали справи свідчать про те, що працівниками відповідача-1 проведено заходи, направлені на встановлення місцезнаходження ТОВ «Імпортгуртпостач» на підставі запиту №654 від 21.08.2015. За результатом проведених дій встановлено відсутність даного товариства за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корп. 24-А, офіс 20, про що складено довідку про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 21.08.2015 №1295.

Суд встановив, що на підставі довідки від 21.08.2015 №1295 про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків відповідачем-1 прийнято рішення про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою 18-ОПП від 21.08.2015 №862-15.

Того ж дня відповідач-1 склав повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням №8887/9/26-51-1-1-01-51 від 21.08.2015, яке направлено державному реєстратору.

Згідно з абзацом 1 частини 11 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців» юридична особа зобов’язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

У разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки (абзац 2 частини 12 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»).

Відповідач-2, отримавши від відповідача-1 повідомлення форми №18-ОПП стосовно ТОВ «Імпортгуртпостач» направив на адресу останнього повідомлення від 25.08.2015 №2564/05-11-22 щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу протягом місяця до 25.09.2015.

Матеріали справи свідчать про те, що поштове відправлення з повідомленням від 25.08.2015 №2564/05-11-22 повернулось на адресу відповідача-2 без вручення адресату 06.10.2015 з відміткою працівника поштового зв’язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до абзацу 2 частини 14 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Позивач наполягав на тому, що він знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корп. 24-А, офіс 20.

На підтвердження фактичного знаходження за юридичною адресою, ТОВ «Імпортгуртпостач» надало суду копію договору оренди нерухомого майна №14/15А від 01.07.2015, згідно якого воно отримало в оренду приміщення №20 загальною площею 19,6 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корп. 24-А, поверх ІІ. Дане приміщення прийняте згідно акта приймання-передачі нежилих приміщень в оренду від 01.07.2015. Також позивач надав платіжні доручення про оплату орендної плати згідно вищезазначеного договору.

Суд відхиляє договір оренди нерухомого майна №14/15А від 01.07.2015 та акт приймання-передачі нежилих приміщень в оренду від 01.07.2015 як належний і допустимий доказ знаходження позивача за юридичною адресою, оскільки вказані документи датовані 01.07.2015, однак ТОВ «Імпортгуртпостач» зареєстроване як юридична особа 09.07.2015. Таким чином, станом на дату підписання вказаних договорів юридичної особи - ТОВ «Імпортгуртпостач» не існувало.

Крім того, згідно інформації з офіційного сайту Державної фіскальної служби України адреса: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9 є адресою масової реєстрації та за нею зареєстровано 273 платника податків.

Також, відповідачем-1 у вересні 2015 року повторно вчинялися дії з встановлення місцезнаходження ТОВ «Імпортгуртпостач» на підставі запиту №678 від 01.09.2015. За результатом проведених дій встановлено відсутність даного товариства за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корп. 24-А, офіс 20, про що складено довідку про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 07.09.2015 №1361, на підставі якої складено повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням №9332/9/26-51-1-1-01-51 від 07.09.2015 та прийнято рішення про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою 18-ОПП від 07.09.2015 №916-15.

Суд встановив, що отримавши відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо відсутності ТОВ «Імпортгуртпостач» за місцезнаходженням, відповідач-1 прийняв оскаржуване рішення №252-15 від 07.10.2015 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Зі змісту оскаржуваного рішення №252-15 слідує, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Імпортгуртпостач» анульоване на підставі підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України у зв’язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Станом на дату ухвалення рішення №252-15 положення підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України були чинними та передбачали, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Таким чином, внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису щодо відсутності ТОВ «Імпортгуртпостач» за місцезнаходженням, відповідач-1 мав правові підстави для прийняття рішення №252-15 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Доводи позивача про те, що ним було підтверджені відомості про юридичну особу суд відхиляє, оскільки реєстраційна картка про підтвердження відомостей про юридичну особу була надана державному реєстратору 13.10.2015, тобто після внесення інформації про відсутність позивача за місцезнаходженням та після прийняття рішення №252-15 про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість.

Решта доводів позивача про незаконність прийняття відповідачем-1 рішення №252-15 спростовуються матеріалами справи.

Отже, суд дійшов висновку, що в межах спірних правовідносин були наявні підстави для анулювання реєстрації ТОВ «Імпортгуртпостач» як платника податку на додану вартість, визначені підпунктом «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України (чинного на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Стосовно позовної вимоги про зобов’язання відповідача-1 внести до реєстру платників податків на додану вартість запис про реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість з 01.08.2015, суд зазначає, що вона є похідною від попередніх позовних вимог та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 6, 7, 17, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Імпортгуртпостач» відмовити повністю.

Судові витрати присудженню не підлягають.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський