Справа № 425/671/16-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мирошникова О.Ш.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року справа №425/671/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Жаботинської С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 березня 2016 р. у справі № 425/671/16-а (головуючий І інстанції Мирошникова О.Ш.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області, в якому просив, визнати неправомірними дії УПФУ в місті Рубіжному Луганської області, які полягають у припиненні нарахування та виплати пенсії за вислугу років, призначеної та виплачуваної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) за рахунок коштів Пенсійного фонду України, сформованих із страхового та єдиного внеску, з 01.06.2015 року; зобов'язати УПФУ в місті Рубіжному Луганської області нарахувати та виплатити з 01.06.2015 року призначену 24.01.2013 року пенсію за вислугу років на підставі Закону № 1788-XII (а.с.3-5).

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 березня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Суд першої інстанції визнав неправомірними дії УПФУ в місті Рубіжному Луганської області з приводу припинення нарахування та виплати пенсії за вислугу років з 19.08.2015 року ОСОБА_2, призначеної відповідно до Закону № 1788-XII, зобов'язав УПФУ в місті Рубіжному Луганської області нарахувати та виплатити пенсії за вислугу років з 19.08.2015 року ОСОБА_2, призначену відповідно до Закону № 1788-XII. Позов в частині визнання неправомірними дій та зобов'язання нарахування та виплати пенсії за вислугу років УПФУ в місті Рубіжному Луганської області за період з 01.06.2015 року по 15.08.2015 року включно - залишив без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду (а.с.75-77).

Відповідач, не погодившись з зазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог (а.с.80-82).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), яким встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки, позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, виплата пенсії позивачу підлягає зупиненню.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 КАС України, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_2 працює на посаді начальника Сєвєродонецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби в Луганській області, головного державного санітарного лікаря м. Сєвєродонецька та Новоайдарського району (а.с.12-16, 35-38).

24 січня 2013 року позивачу на підставі особистої заяви призначена та виплачувалась пенсія за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII, що підтверджується протоколом від 31.01.2013 року № 9563 (а.с.34, 70). Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області.

З 01 квітня 2015 року позивачу, як особі яка працює на посаді яка дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, припинена виплата раніше призначеної за Законом № 1788-XII пенсії, у зв'язку із внесенням змін до статті 85 цього Закону згідно із Законом № 213-VIII.

26 січня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області із заявою про відновлення виплати пенсії за віком з 01.06.2015 року. Заява обґрунтована тим, що в силу п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII з 01.06.2015 року посада на якій він працює, не дає права на призначення пенсії за спеціальним законом, а тому встановлені з 01.04.2015 року обмеження щодо виплати раніше призначеної пенсії за віком не застосовуються до нього з 01.06.2015 року (а.с.10).

Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області листом від 05 лютого 2016 року № 13/Е-14 відмовило позивачу в поновлені пенсії, в обґрунтуванні зазначено, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон № 213-VIII, яким внесено зміни до статті 85 Закону № 1788-XII та встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки, позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, виплату пенсії припинено (а.с. 11).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку що з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом, у зв'язку з чим передбачені статтею 85 Закону № 1788-XII підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанцій, з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон № 1788-XII, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Отже, Закон № 1788-XII є спеціальним законом, норми яких застосовуються при призначенні пенсії окремим категоріям громадян.

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 85 Закону № 1788-XII, у редакції на час виникнення спірних правовідносин із змінами внесеними Законом № 213-VIII, Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Аналізуючи зазначені норми, колегія суддів зазначає, що з 1 квітня 2015 року не виплачується пенсія особі, якій призначено пенсію відповідно до Закону № 1788-XII, якщо вона, станом на 01 квітня 2015 року, працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII (далі - Закон № 911-VIII), частину 3 статті 85 Закону № 1788-XII викладено в такій редакції:

«Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Як зазначалось вище, позивач станом на 01.04.2015 року та по теперішній час працює на посаді начальника Сєвєродонецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби в Луганській області, головного державного санітарного лікаря м. Сєвєродонецька та Новоайдарського району, тобто є державним службовцем, що дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, а отже, позивач відноситься до переліку осіб, які визначені частиною 3 статті 85 Закону № 1788-XII.

Таким чином, відповідач, припинивши позивачу з 01.04.2015 року виплату пенсії, діяв відповідно до вимог законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що умовою для призупинення виплати пенсії позивачу є перебування його на відповідній посаді судді та наявність права на отримання пенсійного забезпечення.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 28.01.2016 по справі № 233/3637/15-а, від 19.02.2016 року по справі № 334/5993/15-а, від 11 березня 2016 року по справі № 308/8620/15-а, від 05 квітня 2016 року по справі № 577/3755/15-а, від 20 квітня 2016 року по справі № 283/2367/15-а, від 27 квітня 2016 року по справі № 375/1642/15-а.

Стосовно посилання суду першої інстанції на пункт 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII, колегія суддів зазначає наступне.

Вирішуючи питання щодо наявності або відсутності у позивача права на одержання спірної пенсії, необхідно виходити з положень спеціального законодавства, якими у даному випадку є стаття 85 Закону № 1788-XII, а не пункт 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII.

Крім того, пункт 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII не містить будь-яких вимог щодо поновлення виплати пенсій, призначених відповідно до Закону № 1788-XII, а єдиною підставою для поновлення виплати пенсій, згідно статті 85 Закону № 1788-XII, є звільнення особи з роботи на посадах, передбачених частиною 3 статті 85 Закону № 1788-XII.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції, щодо наявності у позивача права на виплату їй спірної пенсії, з огляду на втрату чинності з 1 червня 2015 року статей стосовно пенсійного забезпечення у порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом є помилковим.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 березня 2016 р. у справі № 425/671/16-а задовольнити.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 березня 2016 р. у справі № 425/671/16-а скасувати.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області про визнання неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області, які полягають у припиненні нарахування та виплати пенсії за вислугу років, призначеної та виплачуваної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» за рахунок коштів Пенсійного фонду України, сформованих із страхового та єдиного внеску, з 01.06.2015 року, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області нарахувати та виплатити з 01.06.2015 року призначену 24.01.2013 року пенсію за вислугу років на підставі ну України «Про пенсійне забезпечення» - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.А. Васильєва

С.В. Жаботинська