Справа № 667/4422/14-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м. Київ К/800/2282/15

К/800/2904/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Калашнікової О.В.,

Леонтович К.Г.

Сорока М.О

розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року та Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 серпня 2014 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні, в якому просила: визнати протиправним та скасувати протокол №31 від 07.05.2014 р. Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до довідки 92/21-03-05, яка видана ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області з урахуванням інших виплат, починаючи з 03.08.2010 року та з урахуванням ч. 2 ст.37 ЗУ «Про державну службу»; відшкодувати позивачу з Державного бюджету України суми судових витрат в розмірі 1273,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при обрахунку їй пенсії протиправно не враховані матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація, із яких позивач сплачувала єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 28.08.2014 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано дії Управління пенсійного фонду України в м.Херсоні щодо відмови ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., у перерахунку пенсії, з врахуванням інших виплат, протиправними та скасовано рішення (протокол № 31 від 07.05.2014р.). Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в м.Херсоні здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., по довідці № 92/21-03-05, яка видана ДПІ у м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області з урахуванням інших виплат, починаючи з 03.08.2010р. Зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., судові витрати в розмірі 1273,08грн.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року скасовано постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 серпня 2014 року та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_4 з врахуванням інших виплат. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні (протокол № 31 від 07.05.2014 року) щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_4. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з урахуванням довідки № 92/21-03-05, яка видана ДПІ у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області з урахуванням інших виплат, починаючи з 02 грудня 2013 року. Позовні вимоги в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 по довідці № 92/21-03-05, яка видана ДПІ у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області з урахуванням інших виплат за період з 03.08.2010 року по 01.12.2013 року залишено без розгляду. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 (73000, АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1273,08 грн

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_4 та Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просять: ОСОБА_4 - скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині залишення позовних вимог без розгляду і в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції; Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області - скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову взадоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 працювала на посадах, які зараховані до стажу державного службовця в загальному відділі адміністративно-господарського управління Державної податкової інспекції у м. Херсоні та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з 03.08.2010р.

ОСОБА_4 звернулась до Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні із заявою про перерахунок пенсії від 29.04.2014р., проте їй було відмовлено в його проведенні за відсутності законодавчих підстав, що вбачається з Протоколу засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій за №31 від 07.05.2014 року. Вказаний Протокол вмотивований тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація до переліку складових заробітної плати державних службовців, визначеного ст.33 Закону України «Про державну службу», не входять та, відповідно, не враховуються для обчислення пенсії.

Як вбачається з довідки ДПІ у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області № 92/21-03-05 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», позивачу були нараховані надбавки, премії та інші виплати за період з 01.08.2008р. до 31.07.2010 р., які становили 51431,61 грн., в тому числі і інші виплати, які становили 14346,48 грн. з розшифровкою, які саме це виплати. Також вказана довідка містить відомості про нарахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на всі виплати, включені в довідку, в тому числі і на виплати, зазначені в графі «інші».

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що з таких виплат, як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, а також з премій та надбавок позивачу нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому вони повинні враховуватись при визначенні розміру пенсії.

Скасовуючи постанову суд першої інстанції та приймаючи нову про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк, встановлений ст.99 КАС України, на звернення до суду, а отже позовні вимоги зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до довідки 92/21-03-05, яка видана ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області з урахуванням інших виплат та з урахуванням ч. 2 ст.37 ЗУ «Про державну службу» з 03.08.2010 року по 01.12.2013 року слід залишити без розгляду.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до статті 37-1 вказаного Закону у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Стаття 33 Закону України «Про державну службу» визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, а тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував грошову винагороду, то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця.

Задовольняючи позов про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 вказаного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні безпідставно відмовило ОСОБА_4 у перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат, на які нараховані страхові внески.

Як вірно зазначено судом попередньої інстанції, згідно з частиною 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_4 з вказаним позовом звернулась до суду 02.06.2014 року, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у межах строку звернення - з 02.12.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відтак, колегія суддів вважає правильними висновки суду апеляційної інстанції, що відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України позовні вимоги про зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до довідки 92/21-03-05, яка видана ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області з урахуванням інших виплат та з урахуванням ч. 2 ст.37 ЗУ «Про державну службу» з 03.08.2010 року по 01.12.2013 року слід залишити без розгляду.

Щодо позовних вимог про відшкодування позивачу з Державного бюджету України суми судових витрат в розмірі 1273,08 грн колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно ст. 87 судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Як встановлено судами, у підтвердження своїх витрат, ОСОБА_4 надано наступні докази: квитанцію про сплату судового збору №190272 від 30.05.2014 року на суму 73,08 грн, договір про надання юридичних послуг №014/2014 від 30.05.2014 року з розрахунком витраченого часу для надання правової допомоги на суму 1200 грн.; квитанцію про сплату 1200 грн. за надання юридичних послуг.

Зважаючи на те, що позивачем було належним чином підтверджено понесені нею витрати на сплату судового збору та на правову допомогу, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення цих витрат з Державного бюджету України на її користь підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: