Справа № 826/1220/15
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1220/15 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Пилипенко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Литанатс» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015, позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2015 касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій Вищий адміністративний сулу України Ухвалою від 21.10.2015 вказав про доцільність під час нового розгляду справи встановлення, чи ТОВ "Литанатс" під час звернення до митного органу із заявою про повернення надміру сплачених платежів було дотримано установленого на той час порядку такого звернення, якими належними доказами підтверджується факт перерахування заявлених до повернення платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України, тобто наявність фактичної переплати, а також, чи на час виникнення спірних відносин у ТОВ "Литанатс" було відсутнє не погашене грошове зобов'язання перед Державним бюджетом України.

За результатами нового судового розгляду постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2016 року позов задоволено, визнано протиправними дії Київської міської митниці ДФС щодо ненадання до Управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновку щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Литанатс", надміру сплачених митних платежів у розмірі 97 354, 74 (дев'яносто сім тисяч триста п'ятдесят чотири гривні 74 копійки) гривень при митному оформленні товару відповідно до рішення про коригування митної вартості товару № 100270000/2013/300426/2 від 30.10.2013 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки сторін суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2013 року між ТОВ "Литанатс" (Покупець) та фірмою TRINAS UAB (Литва) (Продавець) укладено контракт №111 щодо придбання кондитерської сировини, наведеної в інвойсах, які є невід'ємною частиною контракту.

Згідно інвойсу № 600 від 14.10.2013р., позивач в морському порту м. Одеси отримав з Туреччини від фірми TRINAS UAB (Литва) згідно Контракту №111 від 11.01.2013р. наступний вантаж: - курагу Industriel Extra в ящиках по 12,5 кг, загальною вагою 19 000 кг, вартістю 26 600,00 дол. США; - курагу Naturel No.6 в ящиках по 12, 5 кг, загальною вагою 1 000 кг, вартістю 2100,00 дол. США.

З метою митного оформлення зазначеної партії товару, позивач подав до митного органу електронну митну декларацію №100270000/2013/182587.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості №100270000/2013/300426/2 від 30.10.2013р.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/5482/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2014, позовні вимоги ТОВ "Литанатс" задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 30.10.2013 № 100270000/2013/300426/2.

18.11.2014 ТОВ "Литанатс" звернулось до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів з заявою про підготовку та направлення до управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновку щодо повернення надміру сплачених митних платежів у розмірі 97 354,74 грн. під час митного оформлення товару на підставі скасованого рішення про коригування митної вартості товару від 30.10.2013 № 100270000/2013/300426/2.

Відповідач листом від 10.12.2014 № 204/6/26-70-25-04 повідомив ТОВ "Литанатс" про відсутність правових підстав для повернення коштів.

Позивач, не погоджуючись з відмовою у поверненні надміру сплачених коштів митних платежів, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується колегія суддів.

Згідно ч. 1 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 301 Митного кодексу України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами регламентується Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 р. N 618, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 р. за N 1097/14364 (надалі - Порядок № 618).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Порядку № 618 визначено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Відповідно до пунктів 43.1, 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Як вбачається з матеріалів справи, заява від 18.11.2014 оформлення з урахуванням положень Порядку № 618.

Крім того як вбачається з листа Київської міської митниці ДФС від 10.12.2014 року № 204/6/26-70-25-04 митний орган не ставить під сумнів обґрунтованість вказаних позивачем причин повернення коштів та не зазначає про жодні недоліки в документах, які надані позивачем в якості додатків, а основною підставою для відмови позивачу в поверненні коштів є те, що повернення таких коштів не було предметом розгляду адміністративних справ за наслідками розгляду яких скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 30.10.2013 року.

Однак, такі доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки останнім не вказані недоліки поданої заяви або конкретні причини відсутності підстав для повернення заявлених коштів, а тому суд першої інстанції дійшов вірно висновку про неправомірність такої відмову Київської міської митниці ДФС, оскільки вона позбавляє позивача права на повернення надмірно сплачених митних платежів.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість доводів митного органу в частині того, що під час здійснення митного оформлення декларант самостійно розрахував та сплатив митні платежі в сумі, що потребувала сплаті, а отже кошти за митною декларацією не є надмірно сплаченими, а є такими, які сплачені позивачем самостійно.

При цьому суд вірно вказав, що оскільки вказані вище обставини не були підставою для відмови в задоволенні заяви ТОВ "Литанатс" про повернення коштів, відповідних відомостей відповідь відповідача не містить. Це свідчить, що вони не були враховані митницею при відмові позивачу в задоволенні його заяви.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, згідно довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва ГУДФС у м. Києві від 02.12.2015 року № 12997/26-50-23-01-07 у позивача була відсутня заборгованість зі сплати податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва ГУДФС у м. Києві станом на 02.12.2015.

Вказаним документом не засвідчено факт відсутності податкової заборгованості станом на момент подання заяви від 18.11.2014 року.

Водночас, відповідачем в силу положень частини 2 статті 71 КАС України не доведено протилежного ані під час розгляду справи судом першої інстанції, ані під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, крім того, вказана обставина також не була підставою для відмови у поверненні надмірно сплачених коштів, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність такої заборгованості.

Крім того, матеріалами справи підтверджується факт перерахування 97 354,74 грн. за митною декларацією № 691.

Таким чином, підсумовуючи зазначене, в ході судового розгляду справи встановлено, що при зверненні до митного органу із відповідною заявою про підготовку та направлення до управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновку щодо повернення надміру сплачених митних платежів у розмірі 97 354,74 грн. дотримано порядку такого звернення з урахуванням Порядку № 618, наявність підтвердження факту перерахування заявлених до повернення платежів з рахунку позивача до Державного бюджету України, а також з огляду на відсутність непогашеного грошового зобов'язання перед Державним бюджетом України та необґрунтованість відмови відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

В свою чергу, доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а отже, не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Пилипенко О.Є.

Бєлова Л.В.