Справа № 2а-3114/09
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року м. Київ К/800/6103/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Головчук С.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Служби безпеки України, управління Служби безпеки України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та стягнення одноразової грошової допомоги за касаційною скаргою Служби безпеки України та управління Служби безпеки України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2009 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до управління Служби безпеки України у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною при нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного із проходженням військової служби, а також стягнення з відповідача недоплаченої частини такої допомоги у розмірі 181724,76 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2009 року, частково зміненою постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2010 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Служби безпеки України в Хмельницькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, виходячи із складу грошового забезпечення, визначеного п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.

Зобов'язано управління Служби безпеки України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, виходити із складу грошового забезпечення військовослужбовців, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з урахуванням виплачених коштів.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Служба безпеки України та управління Служби безпеки України в Хмельницькій області звернулось з касаційною скаргою, в якій просять скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2009 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2010 року і ухвалити нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 23 листопада 2007 року був звільнений з військової служби за станом здоров'я, а 11 грудня 2007 року йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного із проходженням військової служби, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК.

У серпні 2008 року ОСОБА_4 звернувся з заявою до начальника СБУ в Хмельницькій області про виплату йому одноразової грошової допомоги у відповідності до положень статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Наказом т.в.о. начальника СБУ в Хмельницькій області від 09 жовтня 2008 року вирішено виплатити позивачу 39816 грн. одноразової грошової допомоги у відповідності до положень статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що при обчисленні грошової допомоги відповідач повинен був визначити склад грошового забезпечення із його складових, передбачених частиною 2 ст. 9 Закону, а не постановою Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, оскільки за висновками судів Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями визначати склад грошового забезпечення у розмірах менших, ніж це передбачено Законом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції від 20.12.1991 року) встановлено, що військовослужбовці, а також військовозобов'язані, призвані на збори, підлягають державному обов'язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов'язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" №328-V від 03.11.2006 року були внесені зміни до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", зокрема, стаття 16 була викладена у новій редакції та доповнена частиною 2, яка передбачає, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" від 28.05.2008 № 499, призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 р., здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 даного Порядку, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, у розмірі 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи. Отже, одноразова грошова допомога виплачується звільненим з військової служби (зборів) особам у зв'язку з інвалідністю, що сталася після 01 січня 2007 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що захворювання позивача пов'язане з проходженням військової служби, внаслідок якого 11 грудня 2007 року, на підставі довідки МСЕК серії МСЕ № 124160, йому було встановлено 3 групу інвалідності від захворювання, отриманого в період проходження військової служби.

Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що, відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» елементами грошового забезпечення є посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати положення не постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, а Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який має вищу юридичну силу.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 12 листопада 2013 року у справі № 21-383а13, 28 січня 2014 року у справах № 21-475а13, 21-477а13, 11 лютого 2014 року у справі № 21-495а13.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Служби безпеки України та управління Служби безпеки України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а частково змінену постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2009 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

С.В. Головчук

В.В. Швець