Справа № 325/608/16-а
Суддя: Діденко Є. В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/325/7/2016 325/608/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року 10 год. 12 хв.

Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Олексюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське Запорізької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Ільїна Юрія Валентиновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову № 000047(01)06 від 11.05.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за ст. 48 КУпАП.

Позов обґрунтований тим, що 11.05.2016 року відносно позивача, як директора ТДВ «Приазовський сирзавод», державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Ільїним Юрієм Валентиновичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 85 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 48 КУпАП. При вирішенні справи інспектором встановлено, що ТДВ «Приазовський сирзавод» незаконно здійснювало забір води з підземного водоносного горизонту, без відповідних дозвільних документів в період з 01.01.2016 року по 01.03.2016 року. Із зазначеною постановою позивач не згодний, оскільки ще у вересні 2015 року посадові особи ТДВ «Приазовський сирзавод» звернулись до Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької ОДА з необхідними документами для отримання дозволу на спеціальне водокористування, так як попередній дозвіл діяв до 31.12.2015 року. Листом № 814/02.1-24/042 від 19.10.2015 року Департамент повідомив підприємство про неможливість розгляду питання, а потім листом № 814/02.1-24/042 від 26.10.2015 року відмовив у видачі дозволу, обґрунтовуючи це висновком Запорізького регіонального управління водних ресурсів від 12.10.2015 року № 1354, в якому містився перелік недоліків, які необхідно було усунути. 08.12.2015 року підприємство повторно направило в Департамент пакет документів. Листом № 1196/02.1-24/042 від 06.01.2016 року Департамент повідомив підприємство про неможливість розгляду питання, а згодом листом №1196/02.1-24/042 від 14.01.2016 року відмовив у видачі дозволу на спеціальне водокористування, що базувалось на висновку Запорізького регіонального управління водних ресурсів від 23.12.2015 року № 1861, в якому наводився перелік зауважень, які необхідно було виконати. Позивач вважає, що дії Запорізького регіонального управління водних ресурсів призвели до несвоєчасного отримання дозволу підприємством. Крім того, позивач вказує, що в порушення ст. 38 КУпАП його було притягнуто до адміністративної відповідальності після спливу двох місяців з дня вчинення правопорушення, тобто поза межами строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні 24.05.2016 року та 25.05.2016 року позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав.

Відповідач в судовому засіданні 24.05.2016 року позов не визнав, надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що з 27.04.2016 по 12.05.2016 року посадовими особами Державної екологічної інспекції у Запорізькій області було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів ТДВ «Приазовський сирзавод», за результатами якої було складено акт перевірки. Перевіркою встановлено, що підприємство здійснювало самовільний забір з підземного водоносного горизонту свердловинами № 1, № 2 без дозволу на спеціальне водокористування у період з 01.01.2016 року по 01.03.2016 року, що є порушенням п. 9 частини 1 ст. 44 Водного кодексу України. У зв'язку з виявленими порушеннями ОСОБА_1 як директора підприємства було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 48 КУпАП за самовільне водокористування. В даному випадку підприємство здійснювало самовільне водокористування з 01.01.2016 року по 01.03.2016 року, тобто певний проміжок часу, а тому правопорушення є триваючим. Статтею 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення при триваючому правопорушенні обчислюється з дати його виявлення, якою в даному випадку є 27.04.2016 року, а тому відповідачем не пропущено строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності. З урахуванням викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В судове засідання 25.05.2016 року відповідач не прибув, надіслав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку зі службовою необхідністю та для надання додаткових доказів. У зв'язку з не обґрунтуванням відповідачем причин неявки в судове засідання, і не наданням з цього приводу підтверджуючих документів, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи, судом визнано причини неявки в судове засідання відповідача неповажними і на місці ухвалено продовжувати судовий розгляд без участі відповідача.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

На підставі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що в період з 27.04.2016 року по 12.05.2016 року посадовими особами Державної екологічної інспекції у Запорізькій області було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Товариства з додатковою відповідальністю «Приазовський сирзавод», за результатами якої було складено акт перевірки, в якому зазначено, зокрема, що підприємство здійснювало самовільний забір з підземного водоносного горизонту свердловинами № 1, № 2 без дозволу на спеціальне водокористування у період з 01.01.2016 року по 01.03.2016 року, що є порушенням п. 9 частини 1 ст. 44 Водного кодексу України.

11.05.2016 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Ільїним Юрієм Валентиновичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення на директора ТДВ «Приазовський сирзавод» ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 85 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 48 КУпАП, а саме вказано, що підприємство незаконно здійснювало забір води з підземного водоносного горизонту свердловинами № 1, № 2 без дозволу на спеціальне водокористування у період з 01.01.2016 року по 01.03.2016 року.

Відповідно до дозволів на спеціальне водокористування № Укр 5801/Зап від 19.12.2011 року та № 0828/Зап від 02.03.2016 року, ТДВ «Приазовський сирзавод» мало право на спеціальне водокористування в період з 19.12.2011 року по 31.12.2015 року та починаючи з 02.03.2016 року по 01.03.2019 року.

Отже, в період часу з 01.01.2016 року по 01.03.2016 року у підприємства був відсутній дозвіл на спеціальне водокористування, але підприємство здійснювало забір води, що також не заперечується позивачем.

Адміністративна відповідальність за самовільне водокористування передбачена статтею 48 КУпАП.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що дозвіл на спеціальне водокористування був отриманий підприємством невчасно через затягування процедури його оформлення Запорізьким регіональним управлінням водних ресурсів, оскільки як вбачається з листів Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації № 814/02.1-24/042 від 26.10.2015 рокута № 1196/02.1-24/042 від 14.01.2016 року на користь ТДВ «Приазовський сир завод» було відмовлено у видачі дозволів на спеціальне водокористування через наявність в наданих документах недоліків і необхідністю їх усунення.

При цьому, будь-яких доказів встановлення незаконних дій з боку Запорізького регіонального управління водних ресурсів або Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації в порядку процедури оформлення дозволу на спеціальне водокористування, позивачем надано не було.

Однак, згідно зі статтею 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що адміністративне стягнення було накладено в межах передбачених законом строків, оскільки правопорушення було припинено підприємством 02.03.2016 року шляхом отримання дозволу на спеціальне водокористування і на момент його виявлення уповноваженим органом вже не тривало.

За таких умов відсутні підстави для застосування строків накладення адміністративного стягнення як до триваючого правопорушення, а адміністративне стягнення в даному випадку могло бути накладено лише протягом двох місяців з дня вчинення правопорушення, тобто до 01 травня 2016 року.

Отже, на переконання суду відповідачем було накладено на позивача адміністративне стягнення поза межами встановлених статтею 38 КУпАП строків, що є порушенням принципу юридичної визначеності.

Згідно зі ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду здійснюється в порядку Кодексу адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 293 КУпАП визначені види рішень, які може прийняти орган за результатами розгляду скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, про скасування постанови і закриття справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 11 КАС України та ст. 293 КУпАП суд вважає за необхідне вирішити питання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 159, 160, 163, 167 КАС України, ст.ст. 38, 288, 293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Ільїна Юрія Валентиновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову № 000047(01)06 від 11.05.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за ст. 48 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ст. 48 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Приазовський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Є.В. Діденко