Справа № 1170/2а-5245/11
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2012-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2012 року Справа № 1170/2а-5245/11

Кіровоградський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого - судді Хилько Л.І.

при секретарі судового засідання Господаріков М.О.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 /по тексту позивач/ звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби /по тексту відповідач/ про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.12.2011 року №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.2 п.78.1.2 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 р. № 2755-УІ, та відповідно до наказу начальника Кіровоградської ОДПІ від 21.07.2011 р. №2220 та направлення від 21.07.2011 р. № 1669/00183454 проведено документальну позапланову виїзну перевірку вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 30.06.2011 р. відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено акт від 27.07.2011 р. №135/1710/НОМЕР_1.

06.09.2011 р. на підставі акту було прийнято податкове повідомлення-рішення № відповідно до якого позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 104 222,60 грн., з яких 82 578,08 грн. сума за основним платежем, 20 644,52 грн. сума фінансових (штрафних) санкцій. З даним рішення позивач не погоджується, оскільки в зазначеному акті перевірки зафіксовано порушення п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.9.3, п.9.4 ст.9 Закону України "Про податок на додану вартість", яке на думку податкового органу полягало у тому, що позивач зобов'язаний був зареєструватися як платник податку на додану вартість у податковому органі за місцезнаходження з моменту досягнення 300 000,00 грн. суми оподатковуваних операцій, та подавати до Кіровоградської ОДПІ податкові декларації з ПДВ починаючи з лютого 2010 р..

Позивач не погоджується із даними порушеннями, оскільки відповідачем неправильно застосовано норм податкового законодавства, висновки акту не відповідає чинному законодавству, а отже податкове повідомлення-рішення має бути скасоване.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Ухвалою суду від 24.04.2012 р. замінено неналежного відповідача у справі Кіровоградську обєднану державну податкову інспекцію на законного правонаступника прав та обовязків юридичної особи Кіровоградську обєднану державну податкову інспекцію Кіровоградської області Державної податкової служби.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в їх задоволенні відмовити. У письмових запереченнях та у судовому засіданні пояснив, що згідно поданих до Кіровоградської ОДПІ звітах про використання реєстраторів розрахункових операцій, перевіркою встановлено, що сума доходу за період з 01.01.2009 по 30.06.2011 року позивача, від реалізації товарів становить 739 131,61 грн.. Позивачем в період з лютого 2009 року по січень 2010 року досягнуто загальну суму від здійснення операцій з поставки товарів в сумі 315 703,60 грн..

Таким чином, відповідно до вимог пп.2.3.1. п.2.3 ст.2 та п.9.3 ст.9 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 р. (із змінами та доповненнями) позивач зобов'язаний був зареєструватися платником ПДВ з моменту досягнення 300 000,00 грн. суми оподатковуваних операцій, та подавати Кіровоградської ОДПІ податкові декларації з ПДВ починаючи з лютого 2010 року /а.с.38-39/.

Згідно ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України /по тексту КАС України/ в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 14.06.2012 р., про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши надані ними докази, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідний обов'язок закріплює і ч.1 ст.13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», згідно з якою посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Встановлено, що ОСОБА_3 /ідентифікаційний номер /, 10 серпня 2005 р. зареєстрований виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради як фізична особа-підприємець /а.с.25/. З 17 серпня 2005 р. позивач перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПІ як платник податків за №899 /а.с.27/.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 /р.н.о.к / за період з 01.01.2009 року по 30.06.2011 року, за результатами якої складено акт від 27.07.2011 р. №135/1710/ /а.с.8-18/.

Згідно висновків вказаного вище акту перевірки встановлено порушення позивачем:

- пп.7.3.1, п.7.3 ст.7, пп.2.3.1 п.2.3 ст.2 та п.9.3, абз.4 п.9.4 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року №168/97-ВР, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по податку на додану вартість на суму 52 047,44 грн., в тому числі за лютий 2010 р.- 4 870,17 грн., за березень 2010 р. 5 373,99 грн., за квітень 2010 р. 4 915,21 грн., за травень 2010 р. 4 986,08 грн., за червень 2010 р. 4 897,36 грн., за липень 2010 р. 4 615,80 грн., за серпень 2010 р. 4 516,12 грн., за вересень 2010 р. 4 483,58 грн., за жовтень 2010 р. 4 033,56 грн., за листопад 2010 р. 3 910,81 грн., за грудень 2010 р. 5 444,76 грн.;

- п.181.1 ст.181, ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ, а саме занижено податкове зобов'язання по податку на додану вартість на 30 530,64 грн., в тому числі за січень 2011 р. 5 982,21 грн., за лютий 2011 р. 5 129,30 грн., за березень 2011 р. 5 502,31 грн., за квітень 2011 р. 5 176,81 грн., за травень 2011 р. 4 817,33 грн., за червень 2011 р. 3 922,67 грн.;

- п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ, а саме не надання позивачем документів на перевірку.

06.09.2011 р. на підставі акту перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 104 222,60 грн., з яких 82 578,08 грн. сума за основним платежем, 20 644,52 грн. сума штрафних (фінансових) санкцій /а.с.19/.

Не погодившись з винесеним вказаного податкового повідомлення-рішенням №, позивач оскаржив його до ДПА у Кіровоградській області шляхом подання первинної скарги /а.с.20-21/, за результатами якої прийнято рішення від 28.11.2011 р. №4086/10/25-014 про скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2011 р. в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій за 2011 рік в розмірі 7 631,66 грн., та не задоволення скарги позивача в іншій частині зазначеного податкового повідомлення-рішення /а.с.22-23/.

На підставі рішення ДПА у Кіровоградській області про результати розгляду первинної скарги за №4086/10/25-014, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2011 р., яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 95 590 грн. 93 коп., з яких 82 578,08 грн. сума за основним платежем, 13 012,85 грн. сума штрафних (фінансових) санкцій /а.с.24/.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню № від 06.12.2011 р., адміністративний суд дійшов до таких висновків.

Так, згідно акту перевірки, перевіркою встановлено, що фактично згідно дозволів на розміщення стаціонарних обєктів торгівлі за перевіряємий період з 01.01.2009 року по 30.06.2011 року, позивач здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями, пивом та тютюновими виробами на загальній системі оподаткування.

В подальшому вказано, що станом на 25.07.2011 року позивачем, в порушення вимог п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, не надано жодного документа, що підтверджує задекларовані показники в деклараціях про отримані доходи за перевіряємий період поданих до Кіровоградської ОДПІ за вказаний період. Тому, перевіркою взято дані які задекларовані позивачем в звітах про використання реєстраторів розрахункових операцій за період з 01.01.2009 року по 30.06.2011 року.

Так, згідно поданих позивачем до Кіровоградської ОДПІ звітах про використання реєстраторів розрахункових операцій, перевіркою встановлено, що сума доходу позивача за період з 01.01.2009 року по 30.06.2011 року від реалізації товарів становить 739 131,61 грн.. Позивачем, в період з лютого 2009 року по січень 2010 року досягнуто загальну суму від здійснення операцій з поставки товарів в сумі 315 703,60 грн.. Таким чином, відповідно до вимог пп.2.3.1. п.2.3 ст.2 та п.9.3 ст.9 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 р. (із змінами та доповненнями), позивач зобов'язаний зареєструватися платником податку на додану вартість у податковому органі за місцезнаходження з моменту досягнення ним 300 000,00 грн. суми оподатковуваних операцій, та подавати Кіровоградської ОДПІ податкові декларації з ПДВ починаючи з лютого 2010 року.

Згідно Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 р., чинного до 01.01.2011 р. (надалі Закон №168/97-ВР), цей Закон визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Відповідно п.1.3 ч.1 Закон №168/97-ВР, платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України

Статтею 2 Закон №168/97-ВР встановлені платники податку на додану вартість. Так, відповідно до положень даної норми, платником податку є будь-яка особа, яка: здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку; підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку; імпортує товари (супутні послуги) в обсягах, що підлягають оподаткуванню цим податком згідно з нормами цієї статті.

Будь-яка особа, яка за своїм добровільним рішенням зареєструвалася платником податку.

Відповідно до підпункту 2.3.1. статті 2 Закон №168/97-ВР, особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Вказана норма є прямою і самодостатньою. Тобто, законодавцем чітко визначено, що будь-яке перевищення такої межі тягне за собою обовязкову реєстрацію особи платником податку на додану вартість.

Дані вимоги вказано і п.181.1 ст.181 ПК України (чинного з 01.01.2011 р.), де вказано, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Пунктом 9.3 ст. 9 Закон №168/97-ВР визначено, що особи, які підпадають під визначення пункту 2.3 статті 2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням (місцем проживання). Форма заяви про реєстрацію визначається у порядку, визначеному центральним податковим органом. Дані з реєстру платників податку підлягають оприлюдненню в порядку, визначеному центральним податковим органом.

Відповідно до п.9.4 ст. 9 Закон №168/97-ВР, якщо особа, на яку не поширюється дія пункту 2.3 статті 2 цього Закону, як платник податку, вважає за доцільне добровільно зареєструватися платником податку і відповідає вимогам підпункту 2.2 статті 2 цього Закону, така реєстрація провадиться за її заявою.

Якщо обсяг оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену підпунктом 2,3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не більше ніж у два рази, така особа зобов'язана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом.

Якщо особа укладає одну чи більше цивільно-правових угод (договорів), унаслідок виконання яких планується здійснення оподатковуваних операцій, обсяг яких перевищуватиме протягом звітного податкового періоду у два чи більше разів суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, то така особа зобов'язана зареєструватися як платник цього податку до кінця такого звітного податкового періоду.

Фактично, із слів відповідача, дана заява не подана позивачем до Кіровоградської ОДПІ.

Абзацом 4 п. 9.4 ст. 9 Закону №168/97-ВР визначено, що особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Згідно п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону №168/97-ВР, датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

- або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

До висновку про те, що позивачем, в період з лютого 2009 року по січень 2010 року, досягнуто загальну суму від здійснення операцій з поставки товарів в розмірі 315 703,60 грн. відповідач прийшов у звязку з дослідженням в ході проведення перевірки звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій за період з січня 2009 р. по червень 2011 р. /а.с.62-91/.

Слід зазначити, що в акті перевірки допущено арифметичну помилку, а саме в ату зазначено: звіт за вересень 2009 р. - 14 643,75 грн., у звіті за вересень 2009 р. /а.с.70/ - 14 673,75 грн..

Згідно матеріалів справи, представником позивача надано аудиторську довідку про результати перевірки документів, що підтверджують достовірність звітних даних про обсяги доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 за період з 01.01.2009 по 30.06.2011 року, складену незалежним аудитом ОСОБА_4 /а.с.49-55/.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про аудиторську діяльність», аудиторська діяльність - підприємницька діяльність, яка включає в себе організаційне і методичне забезпечення аудиту, практичне виконання аудиторських перевірок (аудит) та надання інших аудиторських послуг.

Аудит - перевірка даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності суб'єкта господарювання з метою висловлення незалежної думки аудитора про її достовірність в усіх суттєвих аспектах та відповідність вимогам законів України, положень (стандартів) бухгалтерського обліку або інших правил (внутрішніх положень суб'єктів господарювання) згідно із вимогами користувачів.

Так, згідно вказаної довідки встановлено, що в період з лютого 2009 р. по січень 2010 р. позивачем отримано прибутку в сумі 295 673, 60 грн. /а.с.52-53/.

Розбіжності полягають у тому, що згідно:

1. згідно звіту за вересень 2009 року зазначено: ЕРА 201 № 9 405,25 грн., ЕРА 201 № 14 673,75 грн., загальна сума 24 079,00 грн. /а.с.70/. В довідці аудиту вказано: ЕРА 201 № 9 405,25 грн. (що відповідає звіту та не відповідає акту), ЕРА 201 № 14 643,75 /а.с.53/. Тобто розбіжність 20,00 грн.;

2. згідно звіту за жовтень 2009 року зазначено: ЕРА 201 № 9 884,15 грн., ЕРА 201 № 16 514,55 грн., загальна сума 26 398,70 грн. /а.с.71/. В довідці аудиту вказано: ЕРА 201 № 9 884,15 грн. (що відповідає звіту), ЕРА 201 № 6 514,55 /а.с.53, 128/. Тобто розбіжність - 10 000,00 грн.;

3. згідно звіту за листопад 2009 року зазначено: ЕРА 201 № 9 579,15 грн., ЕРА 201 № 15 712,05 грн., загальна сума 25 291,20 грн. /а.с.72/. В довідці аудиту вказано: ЕРА 201 № 9 579, 15 грн. (що відповідає звіту), ЕРА 201 № 5 712,05 /а.с.53, 128/. Тобто розбіжність - 10 000,00 грн..

Відповідності до п.7 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані подавати до органів державної податкової служби звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця.

Судом встановлено, що позивач, виявивши невідповідність сум в поданих ним звітах за періоди жовтень, листопад 2009р. та лютий 2010р. в результаті допущення арифметичних помилок, з метою усунення вказаних порушень негайно, а саме 15.09.2011 р. надав до відповідача пояснення з уточнюючими звітами /а.с.119-122, 129-132/.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив той факт, що вказані звіти надійшли.

Вказані обставини також підтверджуються наявністю на поясненнях позивача від 14.09.2011 року штампу Кіровоградської ОДПІ від 15.09.2011 року.

Згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.83.1 ст.83 ПК України, для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Пункт 85.2 ст.85 ПК України вказує, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

П.85.6 ст.85 ПК України передбачає, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою органу державної податкової служби та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Згідно матеріалів справи, в ході проведення перевірки працівниками податкового органу використано тільки звіти про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг. Щодо використання та дослідження в ході перевірки контрольних стрічок касових апаратів, книг обліку розрахункових операцій, книг обліку доходів і витрат, уточнюючих звітів про використання реєстраторів розрахункових операції, докази відсутні, що вказує на передчасні висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

На думку суду, в ході проведення перевірки працівники податкового органом, разом зі звітами про використання реєстраторів розрахункових операцій, повинні були вивчати і первинні документи, на підставі яких дані звіти формувались (докази того, що позивачем відмовлено в наданні вказаних документів, відповідачем не надано).

Приходячи до переконання про задоволення позовних вимог судом враховано і вимоги п.5.2 "Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства", затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 р. №984, де вказано, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів;

- у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки;

- у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті..

Згідно вимог ст.ст.69, 70 КАС України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і обєктивно зясувавши обставини справи, усунувши із судового розгляду все, що не має значення для вирішення справи по суті, дослідивши докази в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Більш того, отримавши уточнюючі звіти від позивача 15.09.2011 р., відповідач не перевірив відповідність їх дійсним обставинам справи /докази того відсутні в матеріалах справи/, опираючись на рішення ДПА у Кіровоградській області про розгляд первинної скарги позивача та часткове скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2011 р., 06.12.2011 року виніс податкове повідомлення-рішення №.

Таким чином, в ході судового розгляду та дослідження наданих сторонами доказів встановлено, що позивачем не перевищено дозволену суму в 300 000,00 грн. від здійснення операцій з поставки товарів, а тому висновки відповідача про порушення вимог Закону України «Про податок на додану вартість»є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дані положення кореспондуються з п.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ»від 06.03.2008 року № 2. З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам. Встановлення невідповідності діяльності субєкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності може бути підставою для задоволення позову за умови встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Так як, судове рішення ухвалене на користь позивача, що не є субєктом владних повноважень, у відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, з державного бюджету України на користь позивача належить стягнути судові витрати по справі, що складаються із судового збору в сумі 28,00 грн..

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 94, 158-163, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби від 06 грудня 2011 року №.

3.Стягнути на користь позивача з Державного бюджету України судові витрати в розмірі 28,00 грн..

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14 червня 2012 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_5