Справа № 183/2166/16
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/2166/16
№ 2-а/183/88/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, третя особа - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

14 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, в якому просила суд: визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області щодо перерахунку щомісячної пенсії ОСОБА_2; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок щомісячної пенсії позивача і зобов'язати виплачувати ОСОБА_2 щомісячно пенсію у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судового розпорядника, починаючи з 01 січня 2016 року згідно з Довідкою Територіального управління Державної Судової адміністрації України в Дніпропетровській області про заробітну плату для перерахунку пенсії БС-183 від 01 січня 2016 із суми 5478,20 грн. Звернути постанову до негайного виконання стягнення у межах суми пенсії за один місяць.

В обґрунтування позову послалася на те, що з 24 грудня 1984 року по 26 березня 2009 року позивач працювала судовим розпорядником Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. За наказом голови Новомосковського міськрайонного суду № 19 від 26 березня 2009 року звільнена у зв'язку з виходом на пенсію. На даний час перебуває на обліку та отримує пенсію, яка складає 1944,13 грн. Звернувшись до відповідача з довідкою ТУ ДСА в Дніпропетровській області № БС-183 від 02 лютого 2016 року з заявою про перерахунок її пенсії отримала відмову, яку вважає незаконною, а тому вимушена звернутися до суду з позовом.

В судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні за заявою позивача здійснено заміну відповідача з Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області на правонаступника юридичної особи - Новомосковське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Представник відповідача в судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву, відповідно до яких посилається на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VII від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до ЗУ «Про державну службу». Тому просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представником третьої особи направлено заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечив проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, представником відповідача не заперечено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», пенсійне посвідчення видане 04 серпня 2009 року.

Позивач отримує пенсію за віком та згідно з оглянутою в судовому засіданні пенсійною справою позивача, її загальний трудовий стаж становить 36 років 0 місяців 0 днів, стаж на посаді державного службовця становить 24 роки 3 місяці 8 днів. 24 грудня 1984 року позивача прийнято в Новомосковський міський народний суд секретарем судового засідання, та 19 квітня 1994 року присвоєно 14 ранг державного службовця. 06 квітня 2009 року позивача звільнено з посади розпорядника Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у зв`язку з досягненням граничного віку проходження державної служби та виходом на пенсію.

15 березня 2016 року позивач подав заяву щодо перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця, на підставі довідки, наданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № БС-183 від 02 лютого 2016 року 90% із суми 5478,20 грн.

Рішенням комісії Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області № 31 від 25 березня 2016 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Рішення мотивоване посиланням на те, що для проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідки підстави відсутні, тому як відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VII від 02 березня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначені обставини узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка відповідно до ст.. 244-2 КАС України, є обов'язковим для усіх судів України.

Суд не може погодитись з позицією відповідача викладеною в запереченні, що відповідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 - у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону, щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно Законів України …, «Про державну службу»… Виходячи з чого вбачається, що з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вище вказаними законами не призначаються, раніше призначені не перераховуються; оскільки відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ч.1 ст.8 Конституції України, в редакції 2015 року, яка не скасована і діє, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

П.19 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» яким роз'яснено, що не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, що скасовують конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справа «Кечко проти України», «Бурдов проти Росії», № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ (mutatis mutandis), справа Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office; справа про принцип юридичної визначеності), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office).

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно п.1, п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладені обставини та норми права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 71, 99, 100, 158, 160 - 163 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, третя особа - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Новомосковське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії державного службовця (враховуючи раніше виплачені суми), починаючи з 1 січня 2016 року, з урахуванням фактично нарахованих та сплачених виплат із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, працюючого на відповідній посаді судового розпорядника на підставі довідки Територіального Управління Державної Судової Адміністрації України в Дніпропетровській області про заробітну плату для перерахунку пенсії № БС-183 від 02 лютого 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанову в повному обсязі складено 27 травня 2016 року.

Суддя Д.О. Парфьонов