Справа № 2а-8408/12/2670
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2012-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2012 року № 2а-8408/12/2670

О 16 годині 01 хвилині в приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Хрещатик, 10,

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого Бояринцевої М.А.

при секретарі судового засідання Шевчук Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Електронік»

до Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Електронік»звернулося до суду з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва від 4 жовтня 2007 року № /0 на суму 1 766 499,42 грн., в тому числі: 1 177 666,28 грн. основного платежу та 588 833,14 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 травня 2012 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 6 грудня 2007 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2009 року скасовано, а справу № 6/155 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 21 червня 2012 року справу прийнято до розгляду суддею Бояринцевою М.А.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на Конституцію України, закони України «Про податок на додану вартість», «Про бухгалтерський облік і фінансову діяльність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, Порядок заповнення податкової накладної, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України № 165 від 30 травня 1997 року, та зазначає, що податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва від 4 жовтня 2007 року № /0 підлягає визнанню недійсним з тих підстав, що висновки Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва про заниження Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд Електронік» за період з 1 квітня 2004 року по 31 грудня 2005 року суми податку на додану вартість в розмірі 1 177 666,28 грн. є необґрунтованими, оскільки господарська діяльність між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оріан»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світлайф»проводились з дотриманням вимог податкового законодавства.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Господарського кодексу України, законів України «Про податок на додану вартість», «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про Реєстр платників податку на додану вартість, затверджене наказом Державної податкової адміністрації України № 79 від 1 березня 2000 року, Порядок заповнення податкової накладної, затверджений наказом Державної податкової адміністрації від 30 травня 1997 року № 165, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, та зазначив, що Державною податковою інспекцією у Соломянському районі м. Києва правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 4 жовтня 2007 року № /0, оскільки позивачем безпідставно включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість, нараховану ТОВ «Світлайф»та ТОВ «Оріан»з тих підстав, що рішеннями Дарницького районного суду м. Києва скасовано державну реєстрацію вказаних юридичних осіб.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Електронік»є юридичною особою () та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Соломянському районі м. Києва.

За результатами виїзної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Електронік»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 жовтня 2004 року по 31 березня 2007 року Державною податковою інспекцією у Соломянському районі м. Києва складено акт від 18 вересня 2007 року № 10492/23-04/31202483, яким встановлено наступні порушення:

1. підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7, підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 , підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7, підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статі 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість за період з 1 жовтня 2004 року по 31 березня 2007 року на суму 1 177 666,28 грн., в тому числі по періодах: за жовтень 2004 року на суму 104 483,33 грн., за листопад 2004 року на суму 64 500 грн., за грудень 2004 року на суму 161 633,33 грн., за січень 2005 року на суму 41 470,10 грн., за березень 2005 року на суму 150 148,01 грн., за квітень 2005 року на суму 116 120,88 грн., за травень 2005 року на суму 55 277,06 грн., за липень 2005 року на суму 64 926,47 грн., за серпень 2005 року на суму 149 151,94 грн., за вересень 2005 року на суму 165 623,95 грн., за листопад 2005 року на суму 104 331,21 грн.;

2. пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 № 2035 «Про затвердження Порядку надання документів та їх складу при застосуванні податкової соціальної пільги»та підпункту «а»пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого встановлено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання податку з доходів фізичних осіб до бюджету на суму 23,38 грн. (в тому числі 2006 рік 23,38 грн.);

3. підпункту 8.1.2 пункту 8.1 статті 8, підпункту «а»пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого встановлено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету в сумі 402,80 грн. (в тому числі 2007 рік 402,80 грн.);

4. статей 15, 19 Декрету Кабінету Міністрів України від 20.05.1993 № 56-93 «Про місцеві податки і збори» та пунктів 5.1, 5.2 рішення Київської міської ради від 18.03.2004 № 81/1291 «Про затвердження Положення про комунальний податок в м. Києві», а саме: сума несвоєчасно сплаченого узгодженого податкового зобовязання за 2006, 2007 роки становить 8,47 грн.;

5. пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 116 «Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей», а саме: сума коштів, що підлягає перерахуванню до Державного бюджету України становить 28 грн.

На підставі складеного акту перевірки Державною податковою інспекцією у Соломянському районі м. Києва винесене податкове повідомлення-рішення від 4 жовтня 2007 року № /0, яким збільшено Товариству з обмеженою відповідальністю «Гранд Електронік»суму грошового зобовязання за основним платежем в розмірі 1 177 666,28 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 588 833,14 грн. за платежем: податок на додану вартість, код платежу 14010100.

Висновок податкового органу про заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість ґрунтується на наступному: рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 8 серпня 2005 року визнано недійсним статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріан»з моменту його складання та визнано недійсним свідоцтво № 38824998 про реєстрацію платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріан»з моменту внесення в реєстр платників податку на додану вартість; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2006 року визнано недійсним статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Світлайф»з 1 березня 2004 року та визнано недійсним свідоцтво № 39057624 про реєстрацію платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Світлайф»; вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2007 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України, який за попередньою змовою групою осіб організував створення ряду підприємств, в тому числі ТОВ «Оріан»та ТОВ «Світлайф».

Як вбачається з матеріалів справи, 20 грудня 2004 року між ТОВ «Гранд Електронік», як покупцем, та ТОВ «Оріан», як постачальником, укладено договір № 1/201204, за умовами якого постачальник продає, а покупець купує радіоелектронні компоненти, номенклатура, кількість і ціна яких зазначені в рахунках фактурах.

На виконання умов договору, підприємством ТОВ «Оріан»на користь позивача були виписані наступні податкові накладні:

- № 12 від 1 вересня 2005 року на суму ПДВ 165 623,95 грн.,

- № 2 від 1 грудня 2004 року на суму ПДВ 161 633,37 грн.,

- № 62 від 18 липня 2005 року на суму ПДВ 64 926,47 грн.

Також ТОВ «Гранд Електронік»придбало у ТОВ «Світлайф»радіоелектронні компоненти.

На виконання умов договору, укладеного між ТОВ «Гранд Електронік»та ТОВ «Світлайф», підприємством ТОВ «Світлайф»на користь позивача були виписані наступні податкові накладні:

- № 9 від 15 березня 2005 року на суму ПДВ 150 148,01 грн.,

- № 28 від 23 травня 2005 року на суму ПДВ 55 277,06 грн.,

- № 2 від 1 квітня 2005 року на суму ПДВ 53 948,14 грн.,

- № 285 від 21 квітня 2005 року на суму ПДВ 62 172,74 грн.,

- № 5 від 2 листопада 2004 року на суму ПДВ 64 500 грн.,

- № 9 від 2 серпня 2005 року на суму ПДВ 149 151,94 грн.,

- № 27 від 7 листопада 2005 року на суму ПДВ 104 331,21 грн.,

- № 12 від 21 січня 2005 року на суму ПДВ 41 470,10 грн.,

- № 10 від 25 жовтня 2004 року на суму ПДВ 104 483,33 грн.

Під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «Гранд Електронік»здійснено оплату зазначених у цих накладних сум шляхом перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки ТОВ «Оріан»та ТОВ «Світлайф», що підтверджується банківськими виписками Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Актив-Банк».

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться протоколи виїмки від 21 серпня 2006 року та від 28 серпня 2006 року, які проведені оперуповноваженим ВПМ ДПІ у Шевченківському районі м. Києва на підставі постанови від 17 серпня 2006 року.

Із вказаних протоколів вбачається, що у ТОВ «Гранд Електронік» вилучено оригінали фінансово-господарських документів ТОВ «Гранд Електронік»по взаємовідносинам з ТОВ «Тріеспасс нован», ТОВ «Світлайф», ТОВ «Анкорд Арсервіс», а саме: оригінали податкових накладних, видаткових накладних, доручень, рахунків-фактур, банківських виписок, копії реєстрів отриманих та виданих податкових накладних.

З урахуванням наведеного, суд зазначає про неможливість дослідити всі первинні документи по взаємовідносинам між позивачем та його контрагентами.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

При цьому, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи документи та вказані протоколи виїмки фактично підтверджують реальне здійснення правочинів.

З приводу правомірності формування позивачем податкового кредиту по податку на додану вартість за вищевказаними операціями суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який визначає платників ПДВ, обєкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних і звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету є Закон України від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»(який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 168/97-ВР).

Тому при визначенні податкового кредиту з ПДВ слід керуватися нормами цього Закону, враховуючи також положення інших законодавчих актів з питань оподаткування, які регулюють порядок та підстави виникнення податкового кредиту з податків і не суперечать спеціальному Закону.

Пунктом 1.7 ст. 1 Закону № 168/97-ВР встановлено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97ВР податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно з підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 цього Закону є дата здійснення першої з наступних подій:

а) дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг);

б) дата отримання податкової накладної.

У відповідності до підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97ВР податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом (підпункт 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР).

Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами (підпункт 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97ВР).

З огляду на наведене, суд зазначає, що Законом України «Про податок на додану вартість»передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку належно оформленої податкової накладної.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97ВР встановлено, що до складу податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені платником податку у звітному періоді у зв'язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу).

Під час розгляду справи встановлено, що факт реального придбання позивачем товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Світлайф»та ТОВ «Оріан», зв'язок витрат на таке придбання з господарською діяльністю позивача підтверджується вищенаведеними первинними документами та протоколами виїмки.

На момент видачі ТОВ «Світлайф»та ТОВ «Оріан»податкових накладних, ці підприємства вважалися зареєстрованими у встановленому законом порядку, в тому числі платниками ПДВ, та були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Щодо посилань податкового органу на рішення Дарницького районного суду м. Києва, суд зазначає про наступне.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2006 року у справі за позовом Державної податкової адміністрації у м. Києві до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Світлайф» за участю третьої особи Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсними статуту та свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Світлайф», позов Державної податкової адміністрації у м. Києві задоволено, визнано недійсними статут ТОВ «Світлайф», , зареєстрований Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією за № 20758 з 1 березня 2004 року та свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 39057624 з 12 березня 2004 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2006 року заяву представника ТОВ «Гранд Електронік»про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2006 року у звязку з нововиявленими обставинами задоволено та скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2006 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 1 листопада 2006 року у справі за позовом Державної податкової адміністрації у м. Києві до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Світлайф»за участю третіх осіб Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Електронік» про визнання недійсними статуту та свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Світлайф»у задоволенні позову Державної податкової адміністрації у м. Києві відмовлено.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 8 серпня 2005 року у справі за позовом Державної податкової адміністрації в м. Києві до ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріан»про визнання недійсним статуту та свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Оріан», позов задоволено та визнано недійсним статут ТОВ «Оріан»() та свідоцтво № 38824998 про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Оріан»з моменту внесення в реєстр платників податку на додану вартість.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2005 року заяву представника ТОВ «Гранд Електронік»про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 серпня 2005 року у звязку з нововиявленими обставинами задоволено та скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 серпня 2005 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 грудня 2005 року у справі за позовом Державної податкової адміністрації в м. Києві до ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріан»за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Електронік»про визнання недійсним статуту та свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Оріан», позов задоволено та визнано недійсним статут ТОВ «Оріан»() та свідоцтво № 38824998 про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Оріан»з моменту набрання чинності рішення.

При цьому, доводи відповідача відносно того, що свідоцтва платників податку на додану вартість анульовано, згідно перших рішень Дарницького районного суду м. Києва, а ТОВ «Світлайф»та ТОВ «Оріан»не зверталися до податкових органів із заявами з метою повторного отримання свідоцтв платників ПДВ, а тому свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Світлайф»вважається анульованим з 12 березня 2004 року, згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2006 року, а свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Оріан» вважається анульованим з 24 травня 2004 року, згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 серпня 2005 року, судом до уваги не приймаються з наступних підстав.

Згідно Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 березня 2000 року № 79, підставою для внесення до Реєстру запису про відміну анулювання реєстрації, що відбулась за ініціативою податкового органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення податкового органу про відміну анулювання реєстрації та скасування свого рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляються до Державної податкової адміністрації України для розгляду та внесення відповідних змін до Реєстру.

Рішення податкового органу про відміну анулювання реєстрації та скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ викладається з описом ситуації, посиланням на Закон, зазначенням мотивів та обґрунтувань прийняття такого рішення, оформляється на бланку та підписується керівником такого органу чи особою, яка виконує його обов'язки.

При цьому, з рішень Дарницького районного суду м. Києва від 27 грудня 2005 року та від 1 листопада 2006 року вбачається, що представник Державної податкової адміністрації в м. Києві був присутній під час розгляду даних цивільних справ, а тому на підставі вказаних рішень Державна податкова адміністрація в м. Києві повинна була прийняти рішення про відміну анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Світлайф»та прийняти рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Оріан»з моменту набрання чинності рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 грудня 2005 року.

Крім того, суд зазначає, що рішення Дарницького районного суду м. Києва, яким визнано недійсним статут ТОВ «Світлайф»та анульовано свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Світлайф», прийнято 24 березня 2006 року, проте юридичною особою видавалися податкові накладні на користь позивача в 2004 та 2005 роках.

При цьому, суд зазначає про наступне.

Визнання недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість самі по собі не спричиняють недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи до моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляють правового значення видані за цими господарськими операціями податкових накладних, про що вказано, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2009 року, реєстраційний номер в ЄДРСР 3060678.

Як вбачається з інформаційної довідки Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва та Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за станом на 26 липня 2012 року відносно ТОВ «Світлайф», на час здійснення господарських операцій, за якими податкова інспекція не визнала обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість (у період з 1 квітня 2004 року по 31 грудня 2005 року), ТОВ «Світлайф»було включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно зазначеної інформаційної довідки, датою початку ліквідації ТОВ «Світлайф», згідно рішення господарського суду про визнання банкрутом, розпочато 19 липня 2006 року.

Як вбачається з інформаційної довідки Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва та Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за станом на 26 липня 2012 року відносно ТОВ «Оріан», на час здійснення господарських операцій, за якими податкова інспекція не визнала обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість (у період з 1 квітня 2004 року по 31 грудня 2005 року), як і на час розгляду даної адміністративної справи ТОВ «Оріан»включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до статті 18 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Враховуючи перебування ТОВ «Світлайф»та ТОВ «Оріан»на момент здійснення господарських операцій з позивачем у Єдиному державному реєстрі, інформацію про державну реєстрацію ТОВ «Світлайф»та ТОВ «Оріан»слід вважати достовірною.

За таких обставин, суд вважає правомірним включення позивачем до податкового кредиту фактично сплаченого податку на додану вартість на підставі отриманих від ТОВ «Світлайф»та ТОВ «Оріон»податкових накладних.

Суд вважає також необґрунтованим посилання відповідача на те, що вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2007 року у справі № 1-28/07, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 205 частиною другою Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, підтверджується нікчемність укладених правочинів між позивачем та ТОВ «Світлайф»та ТОВ «Оріан», оскільки податкові накладні ОСОБА_1 не підписував.

При цьому, складені податкові накладні підписані уповноваженими особами ТОВ «Світлайф»та ТОВ «Оріан»та скріплені печатками юридичних осіб.

Крім того, суд зазначає, що чинним законодавством на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обовязок з перевірки відповідності законодавству установчих документів іншого учасника правовідносин та дотримання ним вимог податкового та іншого законодавства.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, а також те, що податковими накладними підтверджено факт здійснення операцій з ТОВ «Світлайф»та ТОВ «Оріан», які містять всі необхідні обовязкові реквізити, відповідачем необґрунтовано визначено позивачеві податкове зобовязання з урахуванням штрафних санкцій з податку на додану вартість.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на порушення позивачем податкового законодавства за фактом взаємовідносин з ТОВ «Світлайф»та з ТОВ «Оріан»з огляду на нікчемність правочинів, укладених між позивачем та ТОВ «Світлайф»та ТОВ «Оріан», а тому податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва від 4 жовтня 2007 року № /0 на суму 1 766 499,42 грн., в тому числі: 1 177 666,28 грн. основного платежу та 588 833,14 грн. штрафних (фінансових) санкцій, судом визнається недійсним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд приходить до висновку про визнання позову обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Електронік»задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва від 4 жовтня 2007 року № /0.

3. Зобовязати відповідний підрозділ Державної казначейської служби України стягнути судові витрати в сумі 3 (три) грн. 40 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Електронік»за рахунок Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунків Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А.Бояринцева

Повний текст постанови складений 3 серпня 2012 року.