Справа № 2-а/1970/3789/12
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2012-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/3789/12

14 листопада 2012 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Мірінович У.А. при секретарі судового засідання Колісник Н.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не прибула,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за

позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром»

до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» звернулося до суду з адміністративним позовом до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міськрайонного управління юстиції про визнання бездіяльності виконавця першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міськрайонного управління юстиції та про зобовязання перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міськрайонного управління юстиції перерахувати грошові кошти в сумі 214 192,32 грн. стягувачам, згідно виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010р., у відповідності з вимогами ст.ст. 43-45 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. за №512/2, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за №489/20802, закінчити виконавче провадження та зняти арешт, накладений на майно ТОВ «Тернопільхлібпром», скасувати інші вжиті заходи примусового виконання рішення, а також провести інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження.

До початку розгляду справи по суті, через канцелярію Тернопільського окружного адміністративного суду, представником позивача надано суду письмову заяву від 05 листопада 2012 року № 1/315 про зменшення позовних вимог. Згідно поданої заяви, позивач просить прийняти заяву про зменшення позовних вимог та визнати протиправними дії щодо не вчинення дій стосовно перерахування сплачених боржником грошових коштів згідно виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року та зобовязати перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міськрайонного управління юстиції вчинити дії щодо розподілу грошових коштів, сплачених боржником згідно виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року в сумі 214 192,32 грн. в порядку та спосіб передбачений ст.ст. 43 45 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник позивача позов з урахуванням поданої заяви від 05 листопада 2012 року № 1/315 підтримав з мотивів викладених у позові та просив визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо не вчинення дій стосовно перерахування сплачених боржником грошових коштів згідно виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року та зобовязати перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міськрайонного управління юстиції вчинити дії щодо розподілу грошових коштів, сплачених боржником згідно виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року в сумі 214 192,32 грн. в порядку та спосіб передбачений ст.ст. 43 45 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник позивача пояснив, що на підставі зведеного виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 08.08.2012 року та листом від 10.09.2012 року за вих. № 19/26909 09 відповідач повідомив, що станом на 12.09.2012 року загальна заборгованість ТОВ «Тернопільхлібпром» згідно зведеного виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року становила 271787,74 грн.

З метою погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадження № 13774832 від 22.06.2010 року позивачем було перераховано на користь стягувачів кошти на загальну суму 57595,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1013 від 12.09.2012 року на суму 1200 грн., меморіальним ордером № 1875 від 12.09.2012 року на суму 35933,04 грн., меморіальним ордером № 1876 від 12.09.2012 року на суму 750 грн., повідомленням ПФУ про сплату боргу № 13766/11 від 31.08.2012 року в сумі 16712,38 грн., платіжним дорученням № 900 від 14.08.2012 року на суму 1000 грн. та меморіальним ордером № 1664 від 09.07.2012 року на суму 2000 грн.

Надалі, згідно меморіального ордеру № 1896 від 18.09.2012 року позивачем, як оплата заборгованості згідно зведеного виконавчого провадження № 13774832 на депозитний рахунок відповідача перераховано грошові кошти в сумі 214192,32 грн.

Також представник позивача вказав про те, що 22 жовтня 2012 року ТОВ «Тернопільхлібпром», під час ознайомлення представника позивача з матеріалами виконавчого провадження № 13774832, стало відомо, що зараховані на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 214192,32 грн. стягувачам згідно зведеного виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року перераховані не були.

Представник позивача вважає, що бездіяльність відповідача, а саме щодо не перерахування грошових коштів стягувачам, згідно зведеного виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року є протиправною, оскільки, згідно ст.ст. 43-45 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі Закон № 606-XIV) та відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02 квітня 2012 р. за № 489/20802 (далі Інструкція № 512/5) сплачені позивачем кошти на депозитний рахунок відповідача (18.09.2012) не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів, підлягали до розподілу відповідачем між стягувачами по зведеному виконавчому провадження № 13774832, та до перерахування на їх рахунки.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснив, що кошти перераховані відповідно до меморіального ордеру від 18.09.2012 року поступили на депозитний рахунок ПВ ДВС ТМУЮ 21.09.2012 року. Після чого, 02.10.2012 року державним виконавцем винесено розпорядження № 13774832 відповідно до якого вчинено розподіл коштів згідно ЗВП № 13774832 від 22.06.2012 року, яке одержане бухгалтером тим ж числом.

Зазначив, що у звязку з надходженням до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції заяви від 25.09.2012 ОСОБА_3 (стягувач по зведеному виконавчому провадженню № 20229861) та заяви від 15.10.2012 ОСОБА_4 (стягувач по зведеному виконавчому провадженню № 20229861), начальником першого відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції листом від 09.10.2012 за вих. №19/32922.09 було відкликано без виконання платіжні доручення за №№749,750,752,756, 757, 760, 761 від 03.10.2012р. про перерахування коштів стягувачам по зведеному виконавчому провадженню № 13774832.

Надалі пояснив, що на виконанні в першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 13774832 від 22.06.2010 про стягнення з ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром» на користь юридичних, фізичних осіб та держави боргу на загальну суму 255075,03 грн. та зведене виконавче провадження № 20229861 від 14.07.2010 року про стягнення з Дочірнього підприємства торгова фірма «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» на користь фізичних та юридичних осіб боргу на загальну суму 837 913,68 грн.

Відмітив, що згідно витягу ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 02.08.2010 року засновником ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» є ВАТ «Тернопільхліб». Засновником ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром» є ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб». Розмір внеску ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» до статутного фонду ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром» становить 2 541 951,53 грн.

Надалі вказав, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 13.10.2010 у справі № 6-166/10 було задоволено подання начальна першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції та виділено частину майна ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром» у межах належної боржнику - дочірньому підприємству ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» частки у статутному капіталі ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром» у межах суми 344243,12 грн. для звернення стягнення за зведеним виконавчим провадженням.

Оскільки, станом на 20.09.2012 борг в сумі 837 913,68 грн., згідно зведеного виконавчого провадження № 20229861 від 14.07.2010. де боржником є ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» не погашено та наявного майна боржника (ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб») недостатньо для задоволення вимог кредиторів за вищевказаним зведеним виконавчим провадженням, а ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром» згідно меморіального ордеру № 1896 від 18.09.2012 року як оплата заборгованості згідно зведеного виконавчого провадження № 13774832 на депозитний рахунок першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перераховано грошові кошти в сумі 214192,32 грн., то державному виконавцю не зрозуміло, чи підлягають ці кошти до розподілу в порядку ст. ст. 43, 44 Закону № 606-XIV між стягувачами ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром» по ЗВП № 13774832 від 22.06.2012 року та стягувачами ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» по зведеному виконавчому провадженню № 20229861 від 14.07.2010.

Відповідно, відповідачем 18.10.2012 року на адресу Тернопільського міськрайонного суду було подано заяву про розяснення ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 13.10.2010 року по справі №6-166/10 з приводу зазначених вище питань.

Таким чином, представник відповідача вважає, що відповідачам вчинено дії на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду, в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб».

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою першого відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 22.06.2010 року було обєднано виконавчі провадження (а.с.20-34) в яких боржником виступає ТОВ «Тернопільхлібпром» в зведене виконавче провадження № 13774832 від 22.06.2010 року.

На підставі зведеного виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 08.08.2012 року.

Листом від 10.09.2012 року за вих. № 19/26909 09 (а.с.7) відповідач повідомив позивач, що станом на 12.09.2012 року загальна заборгованість ТОВ «Тернопільхлібпром» згідно зведеного виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року становить 271787,74 грн.

Як слідує з матеріалів справи, що з метою погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадження № 13774832 від 22.06.2010 року позивачем було перераховано на користь стягувачів заборгованості на загальну суму 57595,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1013 від 12.09.2012 року на суму 1200 грн., меморіальним ордером № 1875 від 12.09.2012 року на суму 35933,04 грн., меморіальним ордером № 1876 від 12.09.2012 року на суму 750 грн., повідомленням ПФУ про сплату боргу № 13766/11 від 31.08.2012 року в сумі 16712,38 грн., платіжним дорученням № 900 від 14.08.2012 року на суму 1000 грн. та меморіальним ордером № 1664 від 09.07.2012 року на суму 2000 грн. (а.с.8-13).

Крім того, меморіальним ордером № 1896 від 18.09.2012 року ТОВ «Тернопільхлібпром» на депозитний рахунок відповідача перераховано грошові кошти в сумі 214192,32 грн. за призначенням платежу: оплата заборгованості згідно зведеного виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року (а.с.6).

Як визнано у судовому засіданні представником відповідача та не заперечувалось представником позивача, кошти згідно меморіального ордеру № 1896 від 18.09.2012 року зараховані на депозитний рахунок першого відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції 21.09.2012р.

Судом встановлено, що 02.10.2012 року головним державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Голуб»юк В.Г. винесено розпорядження № 13774832, яким визначив, що грошові кошти у сумі 250 875,36 грн. які надійшли 22.09.2012 на рахунок при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 13774832 боржника ТОВ «Тернопільхлібпром» необхідно перерахувати стягувачам по зведеному виконавчому провадженню № 13774832. Вказане розпорядження затверджене начальником першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції із зазначенням дати 02.10.2012р., підпис якого скріплено печаткою відповідного органу ДВС. Доказів, які б свідчили про скасування розпорядження № 13774832 від 02.10.2012 у судовому засіданні сторонами не надано та судом не встановлено.

Як слідує з матеріалів справи та визнано представником відповідача, на підставі розпорядження № 13774832 від 02.10.2012 першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції було здійснено підготовку розрахункових документів про перерахування коштів, які було подано до управління Державної казначейської служби України в м. Тернополі, а саме: платіжні доручення за №№ 749,750,752,756, 757, 760, 761 від 03.10.2012р. та за №№ 762, 759, 758, 755, 754, 753, 751 від 03.10.2012р.

З оглянутих в судовому засіданні платіжних доручень за №№ 762, 759, 758, 755, 754, 753, 751 від 03.10.2012р. слідує, що 05.10.2012р. згідно вказаних платіжних документів здійснено оплату.

Поряд з цим, 09.10.2012 року листом за вих. № 19/32922.09 начальником першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції було відкликано без виконання платіжні доручення за №№749,750,752,756,757,760,761 від 03.10.2012р. про перерахування коштів стягувачам по зведеному виконавчому провадженню № 13774832.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами у справі, після відкликання зазначених вище платіжних доручень та станом на час розгляду справи судом, відповідачем не вчинялись жодні дії по виконанню розпорядження № 13774832 від 02.10.2012 щодо задоволення вимог стягувачів за зведеним виконавчим провадженням № 13774832 за рахунок коштів перерахованих боржником ТОВ «Тернопільхлібпром» на депозитний рахунок відповідача.

Не погоджуючись із такими діями (бездіяльністтбю) відповідача позивач звернувся з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 (надалі Закон № 606-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Законом № 606-XIV примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Стаття 6 Закону № 606-XIV визначає гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні. Так, частиною 1 цієї статті визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно статті 12 Закону № 606-XIV сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Обов'язки і права державних виконавців визначені у статті 11 Закону № 606-XIV. Зокрема, згідно пункту 1 частини 2 цієї статті визначено обовязок державного виконавця здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону № 606-XIV сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника визначено у статті 33 Закону № 606-XIV. Так, згідно частини 1 цієї статті, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону № 606-XIV розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми;

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені державним виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення всіх вимог стягувачів визначена статтею 44 Закону № 606-XIV. Так, частиною 1 цієї статті визначено, що у разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею.

З системного аналізу зазначених статей закону слідує, що державний виконавець при примусовому виконання рішень наділений повноваженнями відповідно до ст. ст. 43, 45 Закону № 606-XIV здійснювати розподіл та виплату коштів стягнутих з боржника, що визначений виконавчим документом на задоволення вимог стягувачів, на користь яких чи в інтересах яких видано цей виконавчий документа, та лише у межах одного й того ж самого виконавчого провадження, чи зведеного виконавчого провадження.

Зазначений висновок кореспондується і з частиною 5 статті 45 Закону № 606-XIV, згідно якої не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 54 цього Закону). Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником у іншому виконавчому провадженні).

З огляду на викладене, судом оцінюється критично та не приймається до уваги твердження представника відповідача надані в обґрунтування правомірності вчинених дій (бездіяльності), а саме: з приводу відкликання відповідачем платіжних доручень за №№749, 750, 752, 756, 757, 760, 761 від 03.10.2012р. та в подальшому, не вчинення дій щодо виплати стягувачам по зведеному виконавчому провадженню № 13774832 коштів, які були перераховані позивачем згідно меморіального ордеру № 1896 від 18.09.2012 року, та з тих підстав, що на виконанні у відповідача є зведене виконавче провадження № 20229861 від 14.07.2010 у межах виконання якого за поданням відповідача ухвалою Тернопільським міськрайонним судом від 13.10.2010 у справі № 6-166/10 виділено частину майна ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром» у межах належної боржнику - дочірньому підприємству ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» частки у статутному капіталі ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром» у межах суми 344243,12 грн. для звернення стягнення за зведеним виконавчим провадженням № 20229861, оскільки, виконавчим документами які обєднані у зведене виконавче провадженням № 20229861 боржником визначено дочірнє підприємство ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб», а не ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром».

Крім того, згідно меморіального ордеру № 1896 від 18.09.2012 року призначення платежу визначено позивачем як на оплату заборгованості згідно зведеного виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року та аналогічно, відповідачем згідно розпорядження № 13774832 від 02.10.2012, яке на час розгляду справи судом не оскаржене та не скасоване, визначено походження зазначених коштів, як такі, що надійшли при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 13774832 боржником ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром».

Відповідно, кошти, які стягнуті з боржника - ОСОБА_5 «Тернопільхлібпром» за зведеним виконавчим провадження № 13774832 та надійшли 22.09.2012 р. (в тому числі, згідно меморіального ордеру № 1896 від 18.09.2012 року) підлягають виплаті стягувачам за зведеним виконавчим провадження № 13774832, з урахуванням розпорядження № 13774832 від 02.10.2012, а отже, згідно частини 5 статті 45 Закону № 606-XIV забороняється звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто, а саме - зведеного виконавчого провадження № 13774832.

Як слідує з матеріалів справи, згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 13.10.2010 року по справі №6-166/10 (за результатами розгляду подання начальника першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міськрайонного управління юстиції), суд ухвалив виділити частину майна ТОВ «Тернопільхлібпром» у межах належної боржнику - дочірньому підприємству торгова фірма «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» частки у статутному капіталі ТОВ «Тернопільхлібпром» у межах суми 344 243 гривні 12 коп. для звернення стягнення за зведеним виконавчим провадженням №20229861.

Поряд з цим, 07 травня 2012 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду по справі №1915/5654/2012 зобовязано державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міськрайонного управління юстиції з метою виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 13.10.2010 року по справі №6-166/10, в порядку ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» для зясування та розяснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань залучити експерта або спеціаліста для складання письмового висновку щодо визначення чистих активів, які припадають на належну дочірньому підприємству торгова фірма «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» частку в статутному капіталі ТОВ «Тернопільхлібпром» та проведення виділення цього майна з метою звернення на нього стягнення. У задоволені решти вимог відмовлено.

Однак, відповідачем не надано та судом не здобуто доказів, які б свідчили, що відповідачем у відповідності до ухвали Тернопільського міськрайонного суду по справі №1915/5654/2012 від 07 травня 2012 року та у межах зведеного виконавчого провадження №20229861 вчинено дії на визначення чистих активів, які припадають на належну дочірньому підприємству торгова фірма «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» частку в статутному капіталі ТОВ «Тернопільхлібпром» та на проведення виділення цього майна з метою звернення на нього стягнення.

В свою чергу, нормами Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Так, обовязок щодо доказування правомірності дій чи рішень субєкта владних повноважень покладається на останнього і у справах про визнання його дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Відповідно, вирішуючи правові спори у справах цієї категорії, суд повинен досліджувати правомірність дії (рішення) субєкта владних повноважень на момент його прийняття (вчинення) та не може обґрунтовувати юридичну правильність (правомірність) таких актів та дій із урахуванням подій, які сталися, або могли статися у майбутньому. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях і домислах, а також тих фактичних обставинах, які на момент його ухвалення хронологічно ще не відбулися, проте ймовірно могли мати місце у майбутньому.

Враховуючи викладене, судом не приймається до уваги, як належний та допустимий доказ у даній справі та обставина, що у звязку з поданням 18.10.2012 року відповідачем заяви про розяснення ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 13.10.2010 року по справі №6-166/10 було відкликано без виконання платіжні доручення за №№749,750,752,756,757,760,761 від 03.10.2012р. та надалі не вчинялись жодні дії по виконанню розпорядження № 13774832 від 02.10.2012 щодо задоволення вимог стягувачів за зведеним виконавчим провадженням № 13774832, оскільки, заява відповідача про відкликання зазначених платіжних доручень була подана до казначейства 09.10.2012р., а заява про розяснення рішення направлена до відповідного суду 18.10.2012 р.

З аналогічних мотивів, судом не приймаються до уваги твердження про вчинення оскаржуваних дій (бездіяльності) у звязку з надходженням заяви від 15.10.2012 ОСОБА_4 (стягувач по зведеному виконавчому провадженню № 20229861), оскільки, згідно відмітки про вхідну реєстрацію цієї заяви відповідачем, остання отримана 15.10.2012, а отже, пізніш як через шість днів від дати відкликання відповідачем платіжних вимог з казначейства.

Щодо заяви від 25.09.2012 ОСОБА_3, суд зазначає, що як слідує з змісту цієї заяви, остання стосується позиції стягувача по зведеному виконавчому провадженню № 20229861, а саме про відсутність підстав для вчинення окремих судових процедур для збільшення суми заборгованості, що визначена ухвалою від 13.10.2010 року по справі №6-166/10 та містить клопотання заявника, про здійснення стягнення в її користь в порядку визначеному зазначеною ухвалою. Крім того, згідно відмітки про вхідну реєстрацію, заява від 25.09.2012 ОСОБА_3 отримана відповідачем 01.10.2012, тобто до прийняття розпорядження № 13774832 від 02.10.2012, яке на час розгляду справи судом не оскаржене та не скасоване.

Відповідно до п.12.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 за № 512/5 (надалі Інструкція № 512/5) при надходженні коштів на депозитний рахунок органу ДВС особа, відповідальна за ведення книги, повинна не пізніше наступного робочого дня повідомити начальника органу ДВС, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу ДВС на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис "ознайомлений", підпис та дату ознайомлення. Після цього не пізніше наступного робочого дня особа, відповідальна за ведення книги, повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис.

Відповідно до п.12.13 Інструкції № 512/5 після цього не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів державний виконавець у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів готує одне розпорядження (додатки 3, 4) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу ДВС із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу ДВС. Указане розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається особі, відповідальній за ведення книги обліку депозитних сум, копія залишається у виконавчому провадженні.

Пунктом 12.14. Інструкції № 512/5 передбачено, що копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Згідно пунктів 12.15, 12.18. Інструкції № 512/5 підготовка розрахункових документів про перерахування коштів здійснюється особою, відповідальною за ведення книги, не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня отримання розпорядження державного виконавця. При перерахуванні коштів, які належать стягувачу - юридичній особі, списання коштів з відповідних рахунків органу ДВС здійснюється на підставі платіжних доручень.

Також, пунктом 12.22. Інструкції № 512/5 визначено, що при задоволенні вимог стягувачів зведеного виконавчого провадження стягнута з боржника сума розподіляється між стягувачами згідно з виконавчими документами, за якими відкрито виконавчі провадження і закінчився встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення, на день зарахування стягнутої суми на депозитний рахунок органу ДВС.

Відповідно до пункту 12.27 Інструкції № 512/5 контроль за перерахуванням коштів з рахунків покладається на керівника органу ДВС.

Як встановлено судом, 02.10.2012 року головним державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Голуб»юк В.Г. було винесено розпорядження № 13774832, яким визначено належність грошових коштів у сумі 250 875,36 грн. які надійшли 22.09.2012 боржнику ТОВ «Тернопільхлібпром» за зведеним виконавчим провадженням № 13774832 та вказано спосіб їх перерахування стягувачам по зведеному виконавчому провадженню № 13774832. Вказане розпорядження станом на час розгляду справи судом не оскаржене та не скасоване.

Також, на підставі розпорядження № 13774832 від 02.10.2012 першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції було здійснено підготовку розрахункових документів про перерахування коштів, які було подано до управління Державної казначейської служби України в м. Тернополі, а саме: платіжні доручення за №№ 749,750,752,756, 757, 760, 761 від 03.10.2012р. та за №№ 762, 759, 758, 755, 754, 753, 751 від 03.10.2012р.

Таким чином, відповідачем було дотримано положення Закону № 606-XIV та Інструкції № 512/5 в частині здійснення розподілу грошових коштів, сплачених боржником згідно виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року в сумі 214 192,32 грн. шляхом прийняття Розпорядження № 13774832 від 02.10.2012 та дотримано вимог щодо здійснення підготовки розрахункових документів про перерахування коштів, які було подано до управління Державної казначейської служби України в м. Тернополі.

Відповідно, не підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання протиправними дій (бездіяльність) відповідача щодо не вчинення дій стосовно перерахування сплачених боржником грошових коштів згідно виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року та про зобовязання перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міськрайонного управління юстиції вчинити дії щодо розподілу грошових коштів сплачених боржником згідно виконавчого провадження № 13774832 від 22.06.2010 року в сумі 214 192,32 грн.

Однак, враховуючи те, що всупереч вимог ст. ст. 43, 45 Закону № 606-XIV, платіжні доручення за №№ 749,750,752,756, 757, 760, 761 від 03.10.2012р. були відкликані відповідачем без виконання, що як наслідок призвело до не виплати стягнутих з позивача, як боржника у зведеному виконавчому провадженні № 13774832 від 22.06.2010 року грошових сум в користь стягувачів за цим виконавчим провадженням, то суд приходить до висновку, що відповідачем не у повні мірі дотримано вимог ст. ст. 43, 45 Закону № 606-XIV, чим порушено права позивача про захист яких він просить та закріплені у статтях 6, 11 Закону № 606-XIV.

Частиною 2 ст.11 КАС України, визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі викладеного та враховуючи необхідність повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає можливим вийти за межі позовних вимог та зобовязати перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції вчинити дії щодо виплати згідно Розпорядження головного державного виконавця Голуб»юк В.Г. № 13774832 від 02 жовтня 2012 року стягнутих з товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» грошових сум.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 94, 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобовязати перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції вчинити дії щодо виплати згідно Розпорядження головного державного виконавця Голуб»юк В.Г. № 13774832 від 02 жовтня 2012 року стягнутих з товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» грошових сум.

3. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвали постанову. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також: прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19 листопада 2012р.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.