Справа № 2а-5357/10/2370
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-5357/10/2370
30.11.2010 р. м. Черкаси

11 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Гараня С.М.,
при секретарі - Лисенко С.С.,
за участю представника позивача Смілянської об`єднаної державної податкової інспекції Черкаської області Михайлюка О.О. - за довіреністю,
представника відповідача військової частини НОМЕР_1 Марченка М.І. за довіреністю,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Смілянської об`єднаної державної податкової інспекції Черкаської області до військової частини НОМЕР_1 про стягнення податкової заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Смілянська об`єднана державна податкова інспекція Черкаської області звернулася до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення за рахунок активів податкової заборгованості у сумі 4666 грн.
В судовому засіданні в обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача пояснив, що військова частина НОМЕР_1 як платник податків має непогашену податкову заборгованість по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, сума якого станом на 12.10.2010 р. склала 4666 грн. Добровільно відповідач податковий борг сплачувати не бажає, тому позивач просить стягнути його у судовому порядку.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з мотивів того, що транспортні засоби є власністю іншої організації, а у відповідача як користувача відсутні кошти для сплати зазначеного податкового боргу.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, вивчивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Військова частина НОМЕР_1 згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи зареєстрована виконавчим комітетом Смілянської міської ради Черкаської області 21.02.2002 р., ідентифікаційний код 08252600.

Відповідач перебуває на обліку в Смілянській об`єднаній державній податковій інспекції Черкаської області як платник податків та має непогашену податкову заборгованість в сумі 4666 грн. по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів.
Згідно розрахунку відповідача суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на 2010 рік, поданого відповідачем, становить 9333 грн., та повинна сплачуватися щоквартально рівними частинами. Однак відповідач станом на 12.10.2010 р. має непогашену заборгованість по даному виду платежу за перший та другий квартал 2010 року на загальну суму 4666 грн., термін сплати по яких настав 14.04.2010 р. та 14.07.2010 р., відповідно.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 10 статті 14 Закону України «Про систему оподаткування`від 25 червня 1991 року № 1251-XII (далі Закон № 1251-ХІІ) податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів віднесений до загальнодержавних податків і зборів.

Спеціальним законом яким встановлюється податок з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів як джерело фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування та проведення природоохоронних заходів на водоймищах є Закон України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів`від 11 грудня 1991 року № 1963-XII (далі Закон № 1963-XII).

Статтею 1 Закону № 1963-XII визначено, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об`єктами оподаткування.

Відповідно до статті 3 Закону № 1963-XII визначений розмір зазначеного податку, який залежить від об`єму двигуна транспортного засобу.

За змістом статті 5 Закону № 1963-XII податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується юридичними особами щоквартально рівними частинами до 15 числа місяця, що настає за звітним кварталом.

Статтею 6 Закону № 1963-XII встановлено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів обчислюється юридичними особами на підставі звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів станом на 1 січня поточного року. Обчислення податку з власників наземних транспортних засобів провадиться виходячи з об`єму циліндрів або потужності двигуна кожного виду і марки транспортних засобів, а податку з власників водних транспортних засобів - виходячи з довжини транспортного засобу за ставками, зазначеними у статті 3 цього Закону. Юридичні особи на основі бухгалтерського звіту (балансу) у строки, визначені законом для річного звітного періоду, подають відповідному органу державної податкової служби за місцем реєстрації транспортних засобів розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на поточний рік за формою, затвердженою центральним податковим органом України.

Законом, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів) є Закон України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами`від 21 грудня 2000 року № 2181-III (далі Закон № 2181-III).

Стаття 1 Закону № 2181-III визначає податкове зобов`язання як зобов`язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 названого Закону податковий борг (недоїмка) це податкове зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нараховану на суму такого податкового зобов`язання.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону № 2181-III встановлено, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним. Якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків) згідно з відповідним законом з питань оподаткування, така декларація подається у строки, визначені цим пунктом для такого базового податкового періоду. Для цілей підпункту 4.1.4 цього пункту під терміном "базовий податковий період" слід розуміти перший податковий період звітного року, визначений відповідним законом з питань оподаткування, зокрема календарний квартал для цілей оподаткування прибутку підприємств.

За приписами пункту 5.1 статті 5 Закону № 2181-III податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації чи розрахунку, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов`язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Згідно підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181-III платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні`від 4 грудня 1990 року № 509-XII (далі Закон № 509-ХІІ) органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов`язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов`язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов`язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги, що містять підстави їх виставлення, суму податкового боргу, що належить до сплати, пені та штрафної санкції.

Керуючись пунктом 6.2 статті 6 вищевказаного Закону, відповідачу направлено першу податкову вимогу №1/128/24-012/5776 від 17.04.2008 р. та другу податкову вимогу № 2/173/24-012/7635 від 26.05.2008 р., які були отримані представником відповідача 24.04.2008 р. та 29.05.2008 р. відповідно.

Крім того, відповідачу направлено рішення про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу № 24/24-024/08252600 від 01.07.2008 року, яке він у встановленому порядку не оскаржив.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181-ІІІ платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 5.4 статті 5 Закону № 2181-ІІІ, податкове зобов`язання, не сплачене у передбачений законом термін, вважається сумою податкового боргу.

Згідно підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 цього Закону активи платника податків можуть бути примусово стягнуті в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає доведеним право позивача на стягнення податкового боргу з відповідача у сумі 4666 грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Позов Смілянської об`єднаної державної податкової інспекції Черкаської області до військової частини НОМЕР_1 про стягнення податкової заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , на користь бюджету через Смілянську об`єднану державну податкову інспекцію Черкаської області за рахунок активів заборгованість зі сплати податку з власників транспортних засобів, самохідних машин та інших механізмів в сумі 4666 (чотири тисячі шістсот шістдесят шість) грн.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 06 грудня 2010 року.

Суддя С.М. Гарань