Справа № 357/17587/15-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2016 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до ГУ ПФУ у Київській області про:

визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення; зобов'язання здійснити такий перерахунок та виплату пенсії з моменту початку її виплати, тобто з лютого 2013 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на його думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач з лютого 2013 року перебуває на обліку ГУ ПФУ в Київській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

11.11.2015 року позивач звернувся до УПФУ з проханням здійснити перерахунок пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та виплатити недоотриману пенсію з часу її призначення.

Листом від 04.12.2015 року № 997/2-01 йому було відмовлено у здійсненні перерахунку з тих мотивів, матеріальна допомога на оздоровлення не належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а тому відсутні підстави для включення її до розміру грошового забезпечення для розрахунку пенсії.

Вирішуючи питання щодо правомірності таких дій, колегія суддів виходить з наступного.

Основним доводом апеляційної скарги є твердження, що грошова допомога на оздоровлення, з якої сплачено стразові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується з правовою позицією апелянта, з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ.

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення …, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.03.2016 року № 21-70а15.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки від 28.02.2013 року № 489/10/05 про складові заробітної плати з матеріальної допомоги на оздоровлення сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За таких обставин, ГУ ПФУ у Київській області неправомірно відмовили позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, а суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В свою чергу, колегія суддів не може погодитися з доводами апелянта щодо встановлення початкової дати перерахунку - 12.02.2013 року, оскільки щодо вимог за період з 12.02.2013 року по 13.06.2015 року включно ним пропущено строк звернення до суду, а тому в цій частині позов повинен бути залишений без розгляду.

Так, ч. 2 ст.99 КАС України регламентує, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися з самого початку неправомірного нарахування пенсії, тобто з лютого 2013 року.

Спірні правовідносини є триваючими.

Таким чином, перерахунок повинен бути проведений, починаючи з 14.06.2015 року, оскільки з даним позовом він звернувся 14.12.2015 року (згідно штемпелю суду першої інстанції на першій сторінці адміністративного позову (а.с. 2), проте, зважаючи, що позивачем ставилася вимога про зобов'язання проведення перерахунку та виплати з 12.02.2013 року, то суд першої інстанції повинен був прийти до висновку про необхідність залишення без розгляду позовних вимог за період з 12.02.2013 року по 13.06.2015 року включно, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду, а не для відмови в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

За ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга - підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової про часткове задоволення позовних вимог.

В своїй апеляційній скарзі апелянт ставить питання про стягнення на його користь судових витрат зі сплати судового збору за подачу позову та апеляційної скарги до суду.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог та апеляційної скарги позивача, колегія суддів приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 578,10 грн. (275,60 грн. (пропорційно задоволеним позовним вимогам) + 302,50 грн. (пропорційно задоволеній апеляційній скарзі)).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2016 року - скасувати, постановити нову, якою позов задовольнити частково.

Позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії за період з 12.02.2013 року по 13.06.2015 рік включно - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_2 перерахунку та виплати пенсії згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсію згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 14.06.2015 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір за подачу адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 578 (п'ятсот сімдесят вісім) грн. 10 (десять) коп.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.