Справа № 822/2203/14
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2203/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріГорбатюк І.С.
за участі:позивача, представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" в особі Хмельницького відділення №1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 28.05.2014 року №/1072 та №/1073, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі - ДПІ у м. Хмельницькому), яка є правонаступником Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 28.05.2014 року: №/1072 про нарахування грошового зобов'язання у сумі 3342 грн. 93 коп. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 835 грн. 73 коп. та №/1073 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170 грн. за податком на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки прийняті за безпідставними висновками відповідача про порушення позивачем вимог п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України (надалі - ПК України, Кодекс) щодо декларування доходу у вигляді анульованої банком заборгованості по відсотках, нарахованих за несвоєчасну сплату кредиту. Вважає, що списані за рішенням банку відсотки за користування кредитом не є доходом позивача, що підлягає оподаткуванню, оскільки зазначені кошти ним не отримані.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та підтвердили обставини, на які ОСОБА_3 посилається у позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечила, подала письмові заперечення в яких вказала, що фізична особа ОСОБА_3 отримав дохід у вигляді анульованої заборгованості в сумі 20926 грн. 63 коп., який зобов'язаний був задекларувати його в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік та подати її до ДПІ у м. Хмельницькому до 1 травня 2013 року, а також сплатити податкове зобов'язання в сумі 3342 грн. 93 коп. до 01 серпня 2013 року. Факт порушення позивачем норм податкового законодавства зафіксований працівниками ДПІ у м. Хмельницькому в акті документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року №22-25-17-02/1916/НОМЕР_1 від 16.05.2014 року. А тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" в особі Хмельницького відділення №1 (далі - ПАТ "Універсал Банк"), яка була належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання повноважного представника не направила, про причини неявки суду не повідомила. Жодних клопотань на адресу суду від третьої особи не надходило.

Заслухавши пояснення позивача , представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 17.06.2008 року між позивачем - ОСОБА_3 та ВАТ "Універсал Банк" укладений кредитний договір №000101056, згідно якого банк надавав позивачу кредит.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту про припинення зобов'язань за Договором №CL55615 від 17.06.2008 року, станом на 21.08.2012 року загальний розмір заборгованості позичальника перед кредитором за вищевказаним Договором №CL55615 від 17.06.2008 року становив 2618,12 доларів США (що, відповідно, еквівалентно 20926 грн. 63 коп.), яка згідно умов Угоди про припинення зобов'язань від 25.01.2010 року за Договором №CL55615 від 17.06.2008 року вважається погашеною повністю шляхом прощення кредитором такої заборгованості позичальнику на підставі ст.605 Цивільного кодексу України.

Позивач погасив заборгованість за кредитом, що підтверджується службовою запискою від 21.08.2012 року, в зв'язку з чим, згідно з повідомленням про анулювання боргу від 08.10.2012 року ВАТ "Універсал Банк" в серпні 2012 року списав йому відсотки за користування тілом кредиту та штрафні санкції на суму 20926 грн. 63 коп. При цьому вказано позивачу на обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з доходу у вигляді анульованого боргового зобов'язання та відображення суми отриманого доходу у річній податковій декларації.

Матеріалами справи підтверджується, що вказаного повідомлення ОСОБА_3 не отримував та ДПІ у м. Хмельницькому податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік не подавав.

Відповідно до п.75.1 ст.75 і пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України та наказу ДПІ у м. Хмельницькому №1241 від 09.04.2014 року працівниками зазначеної податкової інспекції проведена документальна виїзна позапланова перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_3 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, результати якої оформлені актом від 16.05.2014 року №22-25-17-02/1916/НОМЕР_1.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 28.05.2014 року: №/1072, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 4170 грн. 66 коп., в т.ч. за основним платежем в сумі 3342 грн. 93 коп. та штрафними санкціями в сумі 835 грн. 73 коп. та №/1073 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170 грн. по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Зазначені податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 28.05.2014 року №/1072 та №/1073 базуються на викладених в акті перевірки від 16.05.2014 року №22-25-17-02/1916/НОМЕР_1 висновках відповідача щодо порушення позивачем п.179.7 ст.179 ПК України щодо заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 3342 грн. 93 коп., в частині декларування доходу у вигляді анульованої банком заборгованості по відсотках, нарахованих за несвоєчасну сплату кредиту.

Відповідно до пп.163.1.1, пп.163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

У відповідності до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

Так, згідно до п.п. "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

При цьому, згідно з п.п.14.1.47, 14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За вимогами п.п.165.1.49 п.165.1 ст.165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

У відповідності до п.3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1020, у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

Тому, відсотки, нараховані боржнику внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, згідно ПК України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Отже, суд вважає, що анульована (прощена) позивачу ПАТ "Універсал банк" заборгованість по відсотках в розмірі 20926 грн. 63 коп., нарахована протягом вищевказаного часу дії договору, не є доходом, отриманим як додаткове благо.

Крім того, суд зауважує відповідачу, що в чинній станом на момент розгляду судом справи редакції ПК України, у п.п. "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, законодавцем виправлено технічну неточність щодо визначення додаткового блага, яким, зокрема, є основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Прощена позивачу заборгованість за відсотками не є її доходом та додатковим благом, оскільки, якщо сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, то неустойка (штраф чи пеня) ним не отримується, а банк, в свою чергу, має право як стягувати її, так і відмовитись від її стягнення.

На підставі наведеного суд вважає, що відсотки за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню згідно абз. "д" пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Відповідно до п.179.7 ст. 179 ПК України, порушення якого слугувало підставою для прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 28.05.2014 року, фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Відтак, в даному випадку податковим правопорушенням є несплата платником податку задекларованої в податковій декларації суми податкового зобов'язання, відповідальність за яке передбачена ст.126 ПК України. Зокрема, пунктом 126.1 ст.126 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Визначаючи вказану в спірному податковому повідомленні-рішенні суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 4178,66 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 3342 грн. 93 коп. та штрафними санкціями в сумі 835 грн. 73 коп., відповідач керувався п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 і п.123.1 ст.123 ПК України.

За змістом п.58.1 ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Пунктом 54.3 ст.54 ПК України передбачений обов'язок податкового органу самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо через порушення вимог податкового законодавства відповідні грошові зобов'язання не нараховані особою, відповідальною за їх нарахування.

В силу п.123.1 ст.123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, на платника податків накладається штраф в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.

Отже, з урахуванням зазначених вище положень ПК України, податкове повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов'язання та, відповідно, застосування штрафних санкцій на підставі п.123.1 ст.123 ПК України, приймається та надсилається податковим органом особі, відповідальній за нарахування такого податку.

Відповідно до п.168.3 ст.168 ПК України, розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем).

Пунктом п.18.1 ст.18 ПК України встановлено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

В силу пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.18.1 ст.18 ПК України обов'язок щодо нарахування, утримання та сплати податку, передбаченого розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів покладений на податкового агента.

Отже, банк як податковий агент повинен нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок із суми анульованого (списаного) боргу за ставками, визначеними у п. 167.1 ст. 167 Кодексу, та згідно з пп."б" п.176.2 ст.176 Кодексу відобразити суму такого доходу у податковому розрахунку за формою 1ДФ у звітному періоді, в якому такий борг було анульовано.

У випадку невиконання зазначених вимог ПК України банком, який виконує функції податкового агента, для нього (а не для платника податку з доходу фізичних осіб) настають наслідки у вигляді нарахування податкового зобов'язання та застосування штрафних санкцій, передбачених п.123.1 ст.123 ПК України. Платник податку, який отримує дохід від податкового агента, не несе відповідальність за не нарахування податковим агентом податкового зобов'язання.

Відповідно до п.109.2 ст.109 ПК України, передбачена цим Кодексом та іншими законами України відповідальність, настає у випадку вчинення платниками податків, їх посадовими особами порушень законів з питань оподаткування, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до вимог ст.218 Господарського кодексу України, підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі для застосування адміністративно-господарських санкцій, є вчинене таким суб'єктом господарське правопорушення.

В силу п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

ПК України не передбачений обов'язок платника податків, який отримує доходи від податкового агента, щодо нарахування податкового зобов'язання.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1-2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки ДПІ у м. Хмельницькому не доведено, а судом не встановлено правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ДПІ у м. Хмельницькому про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 28.05.2014 року №/1072 та №/1073 необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.11, 71, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому від 28.05.2014 року форми "Р" №/1072.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому від 28.05.2014 року форми "Р" №/1073.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 травня 2016 року 11:00.

Суддя/підпис/О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук