Справа № 823/425/16
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року справа № 823/425/16

м. Черкаси

08 год. 55 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю БМБ Маргарин до Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкової вимоги,

встановив:

25 квітня 2016 року до суду з позовною заявою звернулось товариство з обмеженою відповідальністю БМБ Маргарин, в якій просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №222-25 від 27.10.2015 ДПІ Черкаського району Головного управління ДФС у Черкаській області, в частині нарахування пені в сумі 83003, 08 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.10.2015 ТОВ «БМБ Маргарин» отримало податкову вимогу №222-25 від 27.10.2015, якою встановлено податковий борг зі сплати узгодженого грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 125572 грн 19 коп., в тому числі 42569 грн 11 коп. сума основного боргу та 83003 грн 08 коп. сума пені. ТОВ «БМБ Маргарин» не погоджується з податковою вимогою в частині нарахування пені, оскільки заниження грошових зобовязань з податку на додану вартість ним здійснено не умисно, в його діях не було вини, а тому застосування до нього фінансових санкцій є незаконним.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов представник Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області просив у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин», ідентифікаційний код 32606706, зареєстроване як субєкт господарювання - юридична особа 14.07.2003 та перебуває на обліку у відповідача.

19.03.2012 між ПАТ «Банк Богуслав» та ТОВ «БМБ Маргарин» укладено кредитний договір №15/01-КР-05/2012.

В якості забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором укладено іпотечний договір від 19.03.2012. Відповідно до умов даного договору позивач передавав ПАТ «Банк Богуслав» нерухоме майно, що розташоване за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Руська Поляна урочище «Кленове», 5. Умовами іпотечного договору передбачено право банку самостійно без згоди ТОВ «БМБ Маргарин» отримати у власність предмет іпотеки.

Приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на нерухому майно за ПАТ «Банк Богуслав».

20.10.2015 позивачем засобами електронного звязку подано до ДПІ у Черкаському районі уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленнями самостійно виявлених помилок. Звітний період за який виправляються помилки травень 2015 року. Зазначеним уточнюючим розрахунком збільшено суму податку на додану вартість, що сплачується до державного бюджету в розмірі 751392 грн та суму штрафу, нараховану платником самостійно у звязку з виправленням помилки.

27.10.2015 за № 222-25 ДПІ в Черкаському районі сформована податкова вимога, в якій зазначено, що станом на 27.10.2015 сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями з податку на додану вартість становить 125572 грн 19 коп., в тому числі 42569 грн 11 коп. сума основного боргу та 83003 грн 08 коп. сума пені.

Дана вимога оскаржена позивачем в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Черкаській області та до Державної фіскальної служби України.

Рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області від 11.01.2016 № 384/23-00-10-0210 та Державної фіскальної служби України від 16.03.2016№ 5697/6/99-99-23-05-15 оскаржувану вимогу залишено без змін, а скарги позивача без задоволення.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

У відповідності до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковим зобов'язанням в розумінні Податкового кодексу України визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пункту 203.2. статті 203 Податкового кодексу України сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивачем занижено суму податку на додану вартість за травень 2015 року, що сплачується до державного бюджету в розмірі 751392 грн, термін сплати до 30.06.2015.

Згідно з підпунктом 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до підпункту 129.1.2. пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з підпунктом 129.3.1. пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Пеня нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження пункт 129.4. статті 129 Податкового кодексу України).

Отже нарахування пені відбулося на суму заниженого податкового зобовязання задекларованого позивачем уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок та за весь період такого заниження, тобто з 01.07.2015 по 19.10.2015. Таким чином, відповідачем нараховано пеню в розмірі 83003 грн 08 коп.

Відповідно до пункту 131.1 статті 131 Податкового кодексу України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Суд звертає увагу, що відповідно до даних облікової картки платника податку станом на 23.05.2016 позивачем сплачено пеня в сумі 58888 грн 79 коп. (а.с. 92).

У зв'язку з вищевикладеними обставинами справи суд дійшов висновку, що оскаржувана податкова вимога є правомірною та скасуванню на підлягає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 26.05.2016