Справа № 161/3119/16-а
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3119/16-а
Провадження № 2-а/161/206/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Педич Ю.С.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції рядового Гриневича Миколи Вікторовича про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом доУправління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції рядового Гриневича М.В. про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що 01.03.2016 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції рядового Гриневичем М.В. винесено постанову серії ПС 2 № 649425 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. В даній постанові інспектор зазначив, що позивач 01.03.2016 року о 17 год. 25 хв. керуючи автомобілем Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку вказаного автомобіля ближче 30-ти метрів, а саме 5 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.

З винесенням даної постанови та накладенням штрафу не погоджується, вважаючи її незаконною. Просить суд визнати недійсною та скасувати вищевказану, провадження по справі закрити, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 128 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції рядового Гриневичем М.В. серії ПС2 № 649425 від 01.03.2016 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

З вищезазначеної постанови вбачається, що позивач 01.03.2016 року о 17 год. 25 хв. по вул. Дружби Народів, 2а, в м. Луцьку Волинської області, керуючи автомобілем Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку вказаного автомобіля ближче 30-ти метрів, а саме 5 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів (а.с. 4).

Позивач в судовому засіданні вказав, що проїзджаючи по вул. Дружби Народів, в м. Луцьку змушений був здійснити вимушену зупинку за особистими обставинами. Проїзджаючи повз місця зупинки, передбаченого для зупинки маршрутних транспортних засобів проїхав ще понад 10 метрів, здійснив парковку (зупинку), в цей час до нього підійшов інспектор і повідомив, що від порушив ПДР України, склав постанову в справі про адміністративне правопорушення, при цьому не вказавши, яке саме положення ПДР України ним порушено.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, за результатами розгляду скарги на постанову про адміністративне правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість винесеної постанови, може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідач, поліцейський роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції міста Луцька рядового поліції Баховський В.О., не взяв до уваги те, що автомобіль під керуванням позивача здійснив зупинку, але при цьому не дано оцінки поясненням позивача про те, що він здійснив не стоянку, а декілька хвилинну зупинку для посадки пасажира.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так обставиною яка виключає адміністративну відповідальність є стан крайньої необхідності.

Суд вважає, що відповідач, як посадова особа, що винесла оскаржувану постанову, не з'ясував всіх обставин, які мають значення для справи, як цього вимагає ст. 280 КУпАП.

Дані обставини не були спростовані відповідачем, суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідач у справі доказів на підтвердження правомірності його дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 649425 від 01.03.2016 року не є правомірною, обґрунтованою та такою, що відповідає положенням ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправною та її скасування є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, не підлягає до задоволення вимога позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, оскільки чинним законодавством встановлений інший порядок закриття провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 71, 159, 163, 167 КАС України, на підставі ст.ст. 256, ч.2 ст. 293 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ПС2 № 649425 від 01.03.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк