Справа № 365/10/15-а
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2016 року Справа № 365/10/15-а

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Волкова А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Згурівського районного суду Київської області з позовом до Реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області, в якому просила суд:

визнати протиправними дії державного реєстратора реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області щодо реєстрації права власності на 1/2 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

визнати протиправними дії державного реєстратора реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області щодо реєстрації права власності 1/2 частини житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1;

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Твердохліб Олени Юріївни реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області від 13.05.2014 № 21548314 про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Твердохліб Олени Юріївни реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області від 12.07.2014 № 24163854 про державну реєстрації права власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1;

зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Твердохліб Олену Юріївну реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області повторно розглянути заяву позивача від 08.05.2014 про реєстрацію права власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Твердохліб Олену Юріївну реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області повторно розглянути заяву позивача від 11.07.2014 про реєстрацію права власності на 1/2 частини житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вказаних рішень державний реєстратор, відповідно до рішення суду у цивільній справі про поділ майна подружжя здійснив реєстрацію за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку і господарських будівель та 1/2 частину земельної ділянки як на об'єкти спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення держаного реєстратора є незаконними, адже державний реєстратор невірно визначив режим права власності на об'єкти нерухомості як спільна часткова власність. Позивач вважає, що внаслідок ухвалення судового рішення відбувся поділ майна, внаслідок чого право спільної часткової власності на об'єкти нерухомого майна було припинено.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що державна реєстрація речових прав позивача була проведена з дотриманням вимог закону, а саме: зареєстровано право спільної часткової власності на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, поділ спірного майна в натурі відповідно до наданих позивачем державному реєстратору документів не було проведено.

Постановою Згурівського районного суду Київської області від 03.02.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 скасовано постанову Згурівського районного суду Київської області від 03.02.2015 як таку, що ухвалена судом з порушенням правил предметної підсудності, та ухвалено нове рішення з тих самих мотивів, яким у задоволенні позову відмолено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.12.2015 повторно скасовано постанову Згурівського районного суду Київської області від 03.02.2015 як таку, що ухвалена судом з порушенням правил предметної підсудності, скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 з тих самих підстав, адміністративну справу направлено на новий розгляд до Згурівського районного суду Київської області.

Згурівський районний суд Київської області ухвалою від 31.12.2016, на підставі статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України, передав справу за предметною підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.04.2016 суд прийняв адміністративну справу до провадження та призначив справу до судового розгляду на 27.04.2016, у зв'язку з необґрунтованою неявкою сторін судовий розгляд відкладено на 23.05.2016.

Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином.

У призначений для розгляду справи день і час сторони до суду не з'явились: позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності; відповідач до суду не з'явився, про причини неявки представника суд не повідомив.

За таких обставин суд, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з ухвалою від 23.05.2016 постановив про розгляд справи за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Жодних нових документів та доказів сторони суду не представили, таким чином, справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 05.08.2013, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01.10.2013, за результатом розгляду цивільної справи № 2-232/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, суд, зокрема:

визнав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3;

визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1.

визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розміщеної по АДРЕСА_1.

Рішення Згурівського районного суду Київської області набрало законної сили 01.10.2013.

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора реєстраційної служби Згурівського РУЮ Київської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 05.08.2013 № 2-232/11.

Згідно з рішенням від 13.05.2014 № 12995548 державний реєстратор реєстраційної служби Згурівського РУЮ Київської області Твердохліб О.Ю. вирішив провести державну реєстрацію права власності (форма приватна, спільна часткова) на 1/2 частини земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розміщена по АДРЕСА_1, за ОСОБА_1.

Відповідний запис було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з відкриттям розділу.

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора реєстраційної служби Згурівського РУЮ Київської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 05.08.2013 № 2-232/11.

Згідно з рішенням від 12.07.2014 № 14396828 державний реєстратор реєстраційної служби Згурівського РУЮ Київської області Твердохліб О.Ю. вирішив провести державну реєстрацію права власності (форма приватна, спільна часткова) на 1/2 частину житлового будинку номер 22 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Лесі Українки в селі Нова Олександрівка Згурівського району Київської області, за ОСОБА_1.

Відповідний запис було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з відкриттям розділу.

Не погоджуючись з вказаними діями та рішеннями державного реєстратора позивач звернулась до суду з даним позовом. Як вже зазначалось, на думку позивача, державний реєстратор неправильно і неправомірно визначив режим права власності на об'єкти нерухомості, щодо яких вчинялись реєстраційні дії, як об'єкти спільної часткової власності, адже внаслідок ухвалення Згурівським районним судом Київської області рішення від 05.08.2013 № 2-232/11 відбувся поділ майна, внаслідок чого право спільної часткової власності на об'єкти нерухомого майна було припинено.

На підставі аналізу рішення Згурівського районного суду Київської області від 05.08.2013 № 2-232/11 та ухвали Апеляційного суду Київської області від 01.10.2013 суд дійшов висновку, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Поділ майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в натурі з припиненням права спільної власності на це майно не відбувались, адже судове рішення не містить жодного припису про припинення права спільної власності подружжя, визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права власності на індивідуально визначене майно.

Жодного роз'яснення судового рішення з приводу зазначених питань Згурівський районний суд Київської області не ухвалював.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначені Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Пунктом 5 частини першої статті 19 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (ч.1 ст. 26 Закону № 1952-IV).

Відповідно до підпункту 10 пункту 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" передбачено, що втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У справі, що розглядалась, суд встановив, що державний реєстратор при здійсненні державної реєстрації речових прав об'єкти нерухомого майна за заявами позивача діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, згідно з приписами рішення Згурівського районного суду Київської області від 05.08.2013 № 2-232/11.

Твердження позивача про те, що рішенням суду припинено право спільної часткової власності на майно внаслідок поділу майна подружжя суд до уваги не приймає, адже воно не відповідає змісту судового рішення.

Таким чином, дії та рішення державного реєстратора є правомірними, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат з позивача відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.