Справа № 2а-354/08
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-354/08
Провадження по справі № 6а/522/34/16
УХВАЛА

10 травня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. (т.3 а.с. 157-176)

Зобовязано ОСОБА_2 регіональну митницю Державної митної служби України внести зміни у наказ Центральної енергетичної митниці від 15 червня 2005 року № 97-к «Про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника митного поста «Одеса-нафтогавань», виключивши з наказу слова «з шестимісячним випробувальним терміном».

Зобовязано ОСОБА_2 регіональну митницю Державної митної служби України поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника митного поста «Одеса-нафтогавань» ОСОБА_2 регіональної митниці Державної митної служби України з 13 жовтня 2005 року.

Стягнути з ОСОБА_2 регіональної митниці Державної митної служби України, розташованої у м. Київі, вул. Світлицького, 28-а, на користь ОСОБА_1, який мешкає у АДРЕСА_1, заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 81900 (вісімдесят одна тисяча девятсот) гривень, моральну шкоду в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, а всього 96900 (девяносто шість тисяч девятсот) гривень.

Зобовязано ОСОБА_2 регіональну митницю Державної митної служби України провести перерахунок заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 відповідно до індексу інфляції.

Постанова суду в частини поновлення ОСОБА_1 на посаді допущена до негайного виконання.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 регіональної митниці Державної митної служби України задоволено, постанова Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2008 року скасована. Прийнята нова постанова, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до ОСОБА_2 регіональної митниці, Державної митної служби України та Державного казначейства України. (т. 3 а.с. 297-299)

30 листопада 2011 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена. Постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2008 року скасована, залишивши в силі постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2008 року. (т. 4 а.с. 64-67)

10 вересня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні в якій просив замінити боржника ОСОБА_2 регіональну митницю Державної митної служби України на її правонаступника Київську регіональну митницю Державної митної служби України. (т. 4 а.с. 70-71)

09 жовтня 2012 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено. Замінено боржника у виконавчих провадженнях ВП № 32504832 та ВП № 32498652 відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві з «ОСОБА_2 регіональної митниці Державної митної служби України» на її правонаступника «Київську регіональну митницю Державної митної служби України» (03680, м. Київ, бул. ОСОБА_3, 8-а). (т. 4 а.с. 89-90)

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Київська регіональна митниця Державної митної служби України подала апеляційну скаргу. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що з урахуванням відсутності митного поста «Одеса-нафтогавань» у структурі Київської регіональної митниці і, відповідно, відсутності посади заступника начальника вказаного поста, здійснити поновлення ОСОБА_1 на посаді являється неможливим. (т.4 а.с. 92-96)

13 березня 2013 року ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Київської регіональної митниці Державної митної служби України залишено без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 квітня 2013 року за клопотанням Київської регіональної митниці зупинено виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2012 року та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року, до закінчення касаційного провадження в адміністративній справі. (т.4 а.с. 142)

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2015 року касаційну скаргу Київської регіональної митниці частково задоволено. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. (т. 4 а.с. 178-181)

30 квітня 2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просив постановити судове рішення, яким замінити сторону виконавчого провадження (боржника) - ОСОБА_2 регіональну митницю Державної митної служби України на її правонаступника - ОСОБА_2 митницю Державної фіскальної служби України: 04215, м. Київ, вул. Світлицького, 28-а. (т.5 а.с. 8-17, 105-105)

19 жовтня 2015 року заявник ОСОБА_1 уточнив заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на відповідні нормативно-правові акти якими визначено правонаступника ОСОБА_2 регіональної митниці Державної митної служби України та просив замінити боржника у виконавчих провадженнях ВП № 32504832 та ВП № 32498652 «ОСОБА_2 регіональна митниця Державної митної служби України на її правонаступника «Київську міську митницю Державної фіскальної служби України».

02 грудня 2015 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено. Замінено боржника у виконавчих провадженнях ВП № 32504832 та ВП № 32498652 «ОСОБА_2 регіональна митниця Державної митної служби України» на її правонаступника «Київську міську митницю Державної фіскальної служби України» (03680, м. Київ, бул. ОСОБА_3, 8-а).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Київська міська митниця Державної фіскальної служби України подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволені заяви.

18 лютого 2016 року ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Приморського районного суду м. Одеси вважати не поданою та повернути апелянту.

У поданій до суду заяві представник Київської міської митниці Державної фіскальної служби України зазначає, що після опрацювання матеріалів справи встановлено, що до розміру середньої заробітної плати за останні два місяці сума премії включена в повному обсязі, а не пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді, що призвело до завищення розміру середньоденної та середньомісячної заробітної плати та наводиться розрахунок здійснений митницею на підставі особових рахунків ОСОБА_1 за період з 01.08.2005 по 03.09.2005 р.р. тому сума заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 13.10.2005 по 11.04.2008 року становить 31720,47 гривень.

Стягувач ОСОБА_1 подав суду письмові пояснення, у яких зазначив, що митницею сфальшовані розрахунки «нібито на підставі особових рахунків ОСОБА_1 за період з 01.08.2005 по 03.09.2005 р.р.», вказавши заробітну плату та премію (не у складі заробітної плати!?) за повний місяць вересень 2005, тобто виходить, що преміювання за підсумками роботи за місяць здійснювалося ще до виконання роботи, бо ці нарахування, включаючи премію за вересень було здійснено до 03.09.2005, тобто ще до початку вересня 2005 р., більш того нарахування 03.09.2005 р. не могло бути здійснено, бо це була субота - вихідний день. Також ОСОБА_1 не погоджується, що сума премії включена в повному обсязі, а не пропорційно відпрацьованому часу, бо премія може бути нарахована виключно до пропорційно відпрацьованого часу. В розрахунку митниці не вказані суми доплати за ранг, надбавку за вислугу років на державній службі та інші надбавки, які встановлено статтею 33 Закону України «Про державну службу» - Оплата праці державних службовців. В розрахунку митниці окремо вказується заробітна плата без премії та окремо вказується премія, при тому, що сама митниця зазначає: «Відповідно до абзацу 1 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 премії включаються в заробіток того місяці на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Крім того, статтею 33 Закону України «Про державну службу» - Оплата праці державних службовців чітко визначено: «Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок». При тому, що митниця маючи його трудову книжку та особову справу знає, що ОСОБА_1 має 7 ранг державного службовця та на дату звільнення понад 20 років стажу державної служби та статтею 33 Закону України «Про державну службу» встановлено: «Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах:…понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Також ОСОБА_1 зазначає, що подаючи розрахунок Київська міська митниця не вказує про підвищення заробітної плати, які відбувалися у цей період та заробітна плата за посадою заступника начальника митного поста Одеса-нафтогавань ОСОБА_2 регіональної митниці неодноразово підвищувалася на підставі нормативно-правових актів.

З 01 вересня 2005 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2005р. № 988 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 09.03.2006р. № 268 Про впорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів.

Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 31.05.2006р. № 767 Про умови оплати праці посадових осіб та працівників митної служби.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2006р. № 767 Держмитслужба України наказом від 22.06.2006 р. № 521 Про введення нових умов оплати праці посадових осіб та працівників митної служби введено з 01.01.2006 року умови оплати праці посадових осіб та працівників митної служби, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2006р. № 767 та наказом від 22.06.2006р. № 523 Про затвердження Порядку установлення надбавок посадовим особам та працівникам митної служби затверджено Порядок установлення надбавок посадовим особам та працівникам митної служби. З 01.01.2006р. посадовий оклад за посадою заступника начальника митного поста Одеса-нафтогавань ОСОБА_2 регіональної митниці встановлено 1014 грн. (збільшення у 4 рази).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2008р. № 34 Про внесення змін до деяких Постанов Кабінету Міністрів України з 01 лютого 2008р. підвищено посадові оклади на 45 відсотків та посадовий оклад за посадою заступника начальника митного поста Одеса-нафтогавань ОСОБА_2 регіональної митниці встановлено 1470,30 грн.

ОСОБА_1 подав заяву у якій просить суд розглянути справу без його участі у порядку письмового провадження.

В судове засідання не зявились представники Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служба, Київська міська митниця Державної фіскальної служби України та Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві та не повідомили суду причини неявки.

Сторони про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі в частині, що стосується стягнення на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 13.10.2005 по 11.04.2008 року не в сумі 81900 гривень як встановлено рішенням суду яке набрало чинності, а враховуючи розрахунки зроблені Київською міською митницею у розмірі 31720,47 гривень у виконавчому провадженні ВП № 32498652 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 регіональної митниці Державної митної служби України, Державної митної служби України, Державного казначейства України про поновлення на роботі, внесення змін до наказу про призначення на посаду, виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодуванні моральної шкоди, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Митний кодекс України відповідно до преамбули до нього визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України. Правовий статус посадових осіб митної служби та порядок проходження служби в митних органах України регламентується главою ХХ зазначеного Кодексу.

Статтею 408 Митного кодексу України визначено, що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обовязки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регламентується ним,- Законом України «Про державну службу». Згідно з ст.410 Кодексу порядок і умови прийняття на службу до митних органів, порядок та умови проходження служби, просування посадових осіб по службі, оплати та стимулювання праці в митних органах визначаються законодавством України. У митний службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом.

Дисциплінарний статут митної служби України, затверджений Законом України №2805-ІV від 06.09.2005 року «Про дисциплінарний статут митної служби України». В Преамбулі Дисциплінарного статуту зазначено, що він визначає суть службової дисципліни, права та обовязки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, у тому числі керівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень. Регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу України».

Аналізуючи положення вищезазначених норм законодавства, суд доходить до висновку, що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обовязки визначаються Конституцією України, Митним Кодексом України, Дисциплінарним Статутом, на який безпосередньо вказується у Митному Кодексі України, а в частині, що не регламентується цими законами, - Законом України «Про державну службу», а також КЗпП України, посилання на який міститься у Законі України «Про державну службу».

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» - Оплата праці державних службовців встановлено: «Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок».

Ці посилання здійснені на Закон України «Про державну службу» та Митний Кодекс України, які діяли на момент прийняття остаточного рішення по справі Вищим адміністративним судом України.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. № 100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Виплати нараховуються шляхом множення середньоденного заробітку на кількість робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на кількість відпрацьованих робочих днів. Якщо протягом періоду вимушеного прогулу на підприємстві було підвищено посадові оклади й тарифні ставки (у т. ч. за посадою працівника, якого було незаконно звільнено), то згідно з пунктом 10 Порядку проводиться коригування заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються під час обчислення середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення посадових окладів і тарифних ставок.

Таким чином, здійснений Київською міською митницею Державної фіскальної служби України розрахунок суми заробітної плати за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 13.10.2005 по 11.04.2008 року не базується на підставі діючих нормативно-правових актів.

Суд приймає до уваги, що розрахунок по заробітній платі за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 не оспорювався відповідачами по справі - представниками ОСОБА_2 регіональної митниці та Державної митної служби України. (т.3 а.с. 157-176)

Статтею 14 КАС України «Обов'язковість судових рішень» п. 2 встановлено: Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 255 КАС України встановлено наслідки набрання законної сили судовим рішенням: 1. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України; 2. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС України «Відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення» визначено: 1. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд враховує усталену практику розгляду справ Європейського суду з прав людини щодо невиконання рішень національних судів та надмірної тривалості провадження за якими встановлено порушення п.1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та приймає до уваги посилання заявника ОСОБА_1 на рішення Європейського суду з прав людини про неприпустимість тривалого невиконання рішень національних судів: справа "ОСОБА_4 проти України" (заява № 40450/04) 15 жовтня 2009 року, остаточне 15/01/2010 (застосовано процедуру "пілотного" рішення), визначено: п. 73. Суд зазначає, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України. Справа "Яворовенко та інші проти України" (заява № 25663/02 та 30 інших заяв) рішення від 17 липня 2014 року. Справа "Васильєв та інші проти України" (заява № 29266/08 та 248 інших заяв) рішення від 13 лютого 2014 року. Справа "Філатова та інші проти України" (заява № 12424/06 та 15 інших заяв) рішення від 31 липня 2014 року.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі в частині, що стосується стягнення на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 13.10.2005 по 11.04.2008 року не у сумі 81900 гривень, як встановлено рішенням суду яке набрало чинності, а враховуючи розрахунки зроблені Київською міською митницею у розмірі 31720,47 гривень у виконавчому провадженні ВП № 32498652 не підлягає задоволенню.

Підприємство зобовязане виплатити працівнику суму, зазначену в рішенні суду і не може цю суму змінювати.

Як вбачається із заявлених вимог немає можливості встановити спосіб і порядок виконання рішення не змінюючи його змісту.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 14, 69-71, 76, 79, 160-162, 165, 255, 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Київської міської митниці Державної фіскальної служби про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі в частині, що стосується стягнення на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 13.10.2005 по 11.04.2008 року не у сумі 81900 гривень, як встановлено рішенням суду яке набрало чинності, а враховуючи розрахунки зроблені Київською міською митницею у розмірі 31720,47 гривень у виконавчому провадженні ВП № 32498652 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чернявська Л.М.

10.05.2016