Справа № 703/4841/12
Суддя: Рішко Г. І.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 703/4841/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2016 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання: Стрижак О.М., за участю стягувача ОСОБА_1, представника боржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції в Закарпатській області про зміну способу виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, зобовязання вчинення дій та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції в Закарпатській області звернувся до суду із поданням в порядку ст.263 КАС України про зміну способу виконання судового рішення із зобовязання на стягнення з ГУ ПФУ в Закарпатській області на користь ОСОБА_3 нарахованої, але не виплаченої пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком в розмірі 1022,81 грн.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні у відділі ПВР перебуває виконавче провадження №49738104 щодо примусового виконання виконавчого листа №703/4841/12, виданого Виноградівським районним судом 30.11.2015 року про зобовязання ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3. 29.12.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. ГУ ПФУ в Закарпатській області листом №1/09 від 04.01.2015 року повідомлено, що стягувачу ОСОБА_3 по виконавчому провадженню проведено нарахування додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком. Нарахована сума ОСОБА_3 склала 1022,81 грн. Вказану суму коштів боржником не виплачено у звязку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки. Дана обставина унеможливлює фактичне та повне виконання судового рішення у вигляді зобовязального характеру, оскільки не з вини боржника неможливо забезпечити виплату зазначеної нарахованої суми.

В судове засідання представник відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції в Закарпатській області не зявився, повідомлений про час та місце розгляду подання.

Згідно ч.2 ст.263 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив відносно задоволення подання про зміну способу виконання судового рішення, що стосується щодо прав та інтересів.

Представник ГУ ПФУ в Закарпатській області ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю заперечила в задоволенні подання державного виконавця, просила відмовити в задоволенні такого з підстав, наведених у письмовому запереченні. Пояснила, що державний виконавець, звернувшись до суду із таким поданням, фактично просить суд змінити суть резолютивної частини постанови суду.

Заслухавши пояснення, дослідивши доводи подання, обстеживши матеріали адміністративної справи №703/4841/12, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.04.2013 року у справі 703/4841/12, яка ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду 11.12.2013 року залишена в силі, змінений позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними рішення та дії субєкта владних повноважень, посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо визначення ОСОБА_3, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 30.01.2006 року по 30.01.2007 року.

Визнано за позивачем ОСОБА_4, як учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС право на отримання підвищення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, у відповідності до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого у Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Стягнуто з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області моральну шкоду в розмірі 2500(дві тисячі пятсот) грн.

В частині позовних вимог щодо призначення ОСОБА_3 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відмовлено.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Із матеріалів подання вбачається, що на виконання постанови Виноградівського районного суду №703/4841/12 нараховано 1022,81 грн. Зазначена сума на час звернення з заявою про зміну способу виконання судового рішення не виплачена у зв'язку з обмеженістю фінансових ресусів, відсутність бюджетного фінансування та не передбаченістю видатків подібного роду.

Отже, наведені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум грошової допомоги буде здійснена після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Крім того, згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 28 жовтня 2008 року, серед іншого, зазначено, що відповідно до статей 21, 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум. Це правило підлягає застосуванню під час вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (Інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 13.06.2012 № 1483/12/13-12).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання органу УПФУ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції в Закарпатській області про зміну способу виконання судового рішення від слід відмовити.

Керуючись ст.263 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції в Закарпатській області про зміну способу виконання судового рішення із зобов"язання на стягнення з ГУ ПФУ в Закарпатській області на користь ОСОБА_3 нарахованої, але не виплаченої додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком в розмірі 1022,81 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"яти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_5