Справа № 826/20736/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2016 р. м. Київ К/800/31295/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Головуючого судді: Чалого С.Я.

Суддів: Гончар Л.Я.

Мороза В.Ф.

секретар

судового засідання Головко О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Штадлер Д.М.

відповідача - не з'явився

третьої особи - Скляр М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ксенод" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року у справі за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоноармійська 44" до державної Реєстраційної служби України, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Ксенод", комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" про скасувати рішення про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом та просив зобов'язати Державну реєстраційну службу України скасувати усі чинні рішення про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю по вул. АДРЕСА_1, наявні на момент набрання законної сили рішенням суду та зобов'язати Державну реєстраційну службу України закрити розділ Державного реєстру прав та реєстраційну справу щодо нежитлової будівлі по вул. АДРЕСА_1 і скасувати реєстраційний номер вказаного об'єкта нерухомості.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2014 року у позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково. Зобов'язано Державну реєстраційну службу України скасувати рішення про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 за ТОВ «Ксенод» згідно витягу з Державного реєстру від 24 квітня 2013 року за №2876868, номер запису про право власності :782635, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна :0. Зобов'язано Державну реєстраційну службу України вирішити питання закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи щодо нежитлової будівлі АДРЕСА_1, та скасування реєстраційного номеру вказаного об'єкта нерухомості за номером :0. В задоволенні іншої частини позовних вимог судом відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням апеляційного суду, ТОВ «Ксенод» звернулося до суду із касаційною скаргою та посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить його скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.1996 року між ТОВ «Кворум» та ТОВ «Бест-Олвіс» укладено договір передачі нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. АДРЕСА_1, на підставі якого КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації" 28.10.2011 року зареєстровано право власності ТОВ «Бест-Олвіс» на нежитлову будівлю в м. Києві, вул. АДРЕСА_1, про що зроблено запис в реєстрову книгу № 226п-154 за реєстровим № 10689п.

01.11.2011 року ТОВ «Бест-Олвіс» було продано нежитлову будівлю ОСОБА_5, про що укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі нотаріально посвідчений та КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації" та проведено перереєстрацію права власності на зазначену нежитлову будівлю за ОСОБА_5, про що зроблений запис в реєстрову книгу 226п-154 за номером 10686а-П.

Вважаючи дії КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації" незаконними, а записи щодо реєстрації права власності такими, що підлягають скасуванню Прокуратура м.Києва, під час перевірки, 23.04.2012 року винесла протест КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації", в якому вимагала скасувати реєстрацію права власності на нежитлову будівлю в м. Києві, вул. АДРЕСА_1, за ТОВ «Бест-Олвіс» та скасувати реєстрацію права власності на нежитлову будівлю в м. Києві, вул. АДРЕСА_1, за ОСОБА_5 Підставою для протесту стала перевірка, проведена у квітні 2012 року, якою виявлено грубі порушення законодавства в області містобудування та правил реєстрації права власності на майно з боку відповідачів.

10 квітня 2012 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Ксенод» укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 242,20 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. АДРЕСА_1 та розташована на земельній ділянці загальною площею 0,0654 га, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, відповідно до якого ОСОБА_5 передав у власність ТОВ «КСЕНОД», а ТОВ «КСЕНОД» прийняв вищевказане нерухоме майно. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №1136 та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів.

07.05.2012 року Листом №18112 у відповідь на протест КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації" повідомлено, що реєстрацію права власності за ОСОБА_5 та ТОВ «Бест-Олвіс» на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. АДРЕСА_1 скасовано.

02.07.2012 року на підставі вказаного договору купівлі-продажу Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна проведена реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна що знаходиться в м. Києві, вул., АДРЕСА_1 пл. 242,20 кв.м. за ТОВ «Ксенод».

ТОВ «Ксенод» звернулося з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, після чого отримало Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2876868 від 24.04.2013 року.

Позивач вказує, що зазначеними діями відповідача, вчиненими без врахування скасованої реєстрації права власності ОСОБА_5 та ТОВ «Бест-Олвіс», порушено його права на прибудинкову територію, на використання її з метою забезпечення нею мешканців будинку по АДРЕСА_1, за нормами передбаченими ДБН 360-92**, затвердженими Наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 р. № 44 та Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, затверджених Наказом МОЗ України від 19.06.1996 р. №173.

12.12.2013 ОСББ «Червоноармійська 44», вважаючи, що дії КП «КМБТІ» з оформлення права власності на об'єкт самочинного будівництва за ТОВ «Ксенод» є незаконними, звернулось до Київської міської ради з заявою про відведення додаткової земельної ділянки площею 0,065 га. (кадастровий номер НОМЕР_1) для обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Листом від 16.12.2013 року №0 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації повідомив позивача про те, що земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована за адресою м. Київ, вул. АДРЕСА_1, площею 0,065 га на підставі рішень Київради від 02.10.2001 №41/1475, від 07.02.2002 №240/1674 та від 10.07.2003 №638-8/798 передана в довгострокову оренду на 10 років ТОВ «Бест-Олвіс» для реконструкції з розширенням магазину під офісно-діловий та розважальний комплекс, його подальшої експлуатації та обслуговування.

Станом на 31.12.2012 в Департаменті земельних ресурсів зареєстрований договір оренди земельної ділянки від 02.08.2002 №79-6-00058 терміном до 25.01.2015.

Також повідомлено, що в міському земельному кадастрі зареєстровано документацію із землеустрою щодо відведення цієї ділянки новому власнику об'єкта нерухомості, що на ній розташований, ТОВ «Ксенод».

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що на час укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 10.04.2012 року нежитлова будівля на праві власності належала ОСОБА_5, тому останнім правомірно відчужено об'єкт нерухомого майна, а реєстратором БТІ проведено реєстрацію права власності на вказаний об'єкт за ТОВ «Ксенод».

Натомість скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що на момент укладення договору будівлі як такої не було, вона була знесена, що підтверджується фотокартками, наданими позивачем, та мала статус самовільного будівництва, на яке не було ніяких відповідних документів, що підтвердилось матеріалами проведеної прокуратурою міста Києва перевірки. Крім цього, на момент реєстрації вказаного договору в БТІ та Державному реєстрі реєстрація права власності за ОСОБА_5 була скасована самим БТІ за протестом прокурора, але всупереч очевидному, БТІ та Державним реєстратором було здійснено відповідні дії по реєстрації при тому, що сам об'єкт був самовільним будівництвом, на час реєстрації він фактично був відсутній і його реєстрація була проведена без повного переліку необхідних документів, зокрема, і без акту введення його в експлуатацію.

Колегія суддів не погоджується з зазначеними висновками апеляційного адміністративного суду та вважає за доцільне зазначити про таке.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (частина четверта статті 182 ЦК, стаття 4 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-VI «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Зазначений Закон діє в новій редакції, з 1 січня 2013 року державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації прав, нотаріусом як спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Згідно ч. 4 ст 15 Закону Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частиною 7 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно" від 07.02.2002, № 7/5 (чинне на момент проведення державної реєстрації прав) з моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд.

Реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи для проведення державної реєстрації прав, та сторін (сторони) правочину, згідно з яким відбувається державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав; відповідність відомостей про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, наявним у Реєстрі прав та поданим документам; відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення; якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності на майно виникає з моменту такої реєстрації (частина третя статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Вказані норми встановлюють особливий порядок виникнення права власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Як вірно враховано судом першої інстанції, згідно п. 1 Договору купівлі - продажу нежитлової будівлі від 10.04.2012 року об'єкт продажу належить продавцю (ОСОБА_5.) на підставі Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідченого 01 листопада 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3142, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 01 листопада 2011 року за №4717128 (витяг №10587807), в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 04 листопада 2011 року за реєстраційним №35009025, номер запису: 10689а-П в книзі: 226п-154 (витяг 31915410).

Тобто, на час укладення вказаного договору нежитлова будівля на праві власності належала ОСОБА_5, тому останнім правомірно відчужено об'єкт нерухомого майна, а реєстратором БТІ проведено реєстрацію права власності на вказаний об'єкт за ТОВ «Ксенон».

При цьому, із протестом про скасування реєстрації права власності на нежитлову будівлю Прокуратура м. Києва звернулася до КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації" 23.04.2012, всупереч тому, що відповідно до ст.37 Закону, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Водночас, положення ст. 26 Закону №1952-IV не містять такої підстави для скасування держреєстрації права власності, як протест прокурора.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 05 березня 2013 року.

Крім цього, на час реєстрації права власності реєстратором БТІ даний договір був чинним, недійсним в судовому порядку не визнавався.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки завданням адміністративного судочинства є захист прав у сфері публічно-правових відносин, то позивач для захисту своїх прав на отримання земельної ділянки у користування обрав невірний спосіб захисту.

Крім цього, позовні вимоги про зобов'язання Державної реєстраційної служби України скасувати усі чинні рішення про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю по вул. АДРЕСА_1 є передчасними, оскільки матеріали справи не місять доказів щодо вирішення питання права власності щодо вказаної будівлі.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, Вищий адміністративний суд України зазначає, що постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 31 березня 2014 року прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства і скасована апеляційним судом помилково.

Відповідно до ст. 226 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтею 160, 167, 220, 221, 223, 226, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ксенод» задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року скасувати, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 31 березня 2014 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: