Справа № 646/4470/16-а
Суддя: Ященко С. О.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/79/2016 Справа №646/4470/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2016 року

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Ященко С.О., розглянувши в порядку скороченого провадження у приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова

про визнання дій незаконними,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, в якому просить:

- визнати протиправними дії УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова щодо відмови у поновленні виплати раніше призначеної пенсії з 01.06.2015 року,

- зобов'язати УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова поновити позивачу з 01.06.2015 року виплату призначеної довічно пенсії та виплатити суми недоотриманої пенсії,

- стягнути з державного бюджету України на користь позивача судовий збір.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.04.2016 р. адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова про визнання дій незаконними передано для розгляду до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Відповідач Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова подав до суду письмові заперечення, в яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Справу розглянуто судом відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України в порядку скороченого провадження.

З матеріалів справи встановлено, що позивач з 2006 р. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач працює на посаді судді Червонозаводського районного суду м. Харкова, дана посада віднесена до посад державних службовців.

З 01.04.2015 року позивачу припинено виплату пенсії.

Листом № 30/Н-4 від 29.03.2016 року відповідач повідомив позивачеві про відсутність підстав для відновлення виплати пенсії з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 та про неможливість одночасного перебування на державній службі та отримання пенсії.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Конституцією України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини першої статті 47 цього Закону, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до яких установлено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Виключення з указаного правила становлять лише інваліди I та II груп, інваліди війни III групи та учасники бойових дій, особи, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави стверджувати про наступний порядок їх правового застосування: у разі, якщо особа, якій призначено пенсію, працює на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами ("Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів" та інші), станом на 01 квітня 2015 року, починаючи з цієї дати до кінця 2015 року виплата пенсії їй не проводиться.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів ("Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів" та інші), є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, судді та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року.

Таким чином, починаючи з указаної дати на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01 червня 2015 року робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тому, з 01 червня 2015 року відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії.

Такий висновок щодо правового застосування норм частини першої статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункту 5 Прикінцевих положень Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII відповідає правовій позиції, висловленій Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 26 серпня 2015 року (адміністративна справа № 202/4641/15-а).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Разом з тим, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про відновлення виплати пенсії з 01.01.2016р. з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2016 року, внесено зміни до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, частину першу вказаної статті викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється».

Таким чином, припинивши з 01 січня 2016 року виплату пенсії позивачу, відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

До позовної заяви позивачем додані копії документів, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6-14, 86, 94, 159, 161, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.06.2015р. по 31.12.2015р.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 275,60 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_2