Справа № 825/391/16
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/391/16 Головуючий у 1-й інстанції: Бородавкіна С.В. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

19 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області та просив скасувати рішення відповідача від 30.12.2015 № 3285/17-06-20.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 30.12.2015 ДПІ у м. Чернігові було винесено рішення №3285/17-06-20 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафи у розмірі 253,72 грн. (за період з 21.01.2014 по 29.01.2015) та 265,02 грн. (за період з 21.01.2015 по 03.11.2015); пеня в розмірі 179,82 грн.

Вважаючи вказане рішення ДПІ у м. Чернігові про застосування штрафних санкцій протиправним ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було порушено законодавчо встановлені строки сплати єдиного соціального внеску для платників, як обрали спрощену систему оподаткування, - ДПІ у м. Чернігові було правомірно застосовано до позивача штрафні санкції, нараховано пеню та винесено рішення про застосування штрафних санкцій від 30.12.2015 № 3285/17-06-20.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464) та «Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція), в редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Пунктом 1 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464 визначено, що днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, сплачують єдиний внесок за кодом 71040000 «Для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність (34,7%)».

В свою чергу, органи Державної фіскальної служби відповідно до чинного законодавства наділені правом обчислення єдиного внеску не лише на підставі відповідних актів перевірок, а й інших документів, зокрема, даних інформаційної системи фіскального органу.

Частиною 11 статті 9 Закону № 2464 встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені, передбаченої цим законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону № 2464).

Згідно із п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Частиною 14 ст. 25 Закону № 2464 передбачено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом (ч. 15 ст. 25 Закону № 2464).

Дана норма кореспондується з п. 7 Розділу VI Інструкції, в якому, в тому числі визначено, що перший примірник рішення протягом трьох робочих днів із дня його винесення надсилається платнику у порядку, встановленому для надсилання вимог, або вручається під підпис керівнику або головному бухгалтеру платника, банку чи фізичній особі - платнику єдиного внеску.

Рішення про нарахування пені та застосування штрафів вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнім відомим місцем її перебування з повідомленням про вручення.

Якщо платник на день надсилання йому фіскальним органом рішення про нарахування пені та застосування штрафів не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), рішення вважається належним чином врученим навіть у разі його повернення як такого, що не знайшло адресата.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_3 обрав спрощену систему оподаткування і сплачує єдиний податок, а тому його діяльність підпадає під дію п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464.

Станом на 20.01.2014 за позивачем обліковувалась заборгованість 0,55 грн.

11 Лютого 2014 року ФОП ОСОБА_3 здійснив сплату єдиного внеску в сумі 1267,95 грн., 24.04.2014 - 1267,95 грн. та 29.07.2014 - 1267,95 грн., але до КОР 71010000, на який сплачують єдиний внесок роботодавці за найманих працівників.

11 Серпня 2014 року на підставі заяви позивача кошти в сумі 3803,85 грн. були перераховані з КОР 71010000 до КОР 71040000.

20 Жовтня 2014 року на КОР 71040000 позивача відбулось нарахування суми єдиного внеску, яку він мав сплатити за III квартал 2014 року, у зв'язку з чим станом на 21.10.2014 на його рахунку виникла заборгованість в сумі 0,55 грн.

20 Січня 2015 року на КОР 71040000 позивача відбулось нарахування суми єдиного внеску, яку він мав сплатити за IV квартал 2014 року в сумі 1267,95 грн. Як наслідок, станом на 21.01.2015, відповідно до даних особового рахунку, заборгованість ФОП ОСОБА_3 склала 1268,50 грн.

03 Листопада 2014 року позивачем було сплачено 1267,95 грн. ЄСВ до КОР 71010000, дана сума була перерахована до КОР .01.2015, згідно із заявою платника. Заборгованість 0,55 грн. погашена 02.02.2015. Після проведення нарахувань за І та II квартал 2015 року знову виникала заборгованість в розмірі 0,55 грн.

19 Жовтня 2015 року на КОР 71040000 позивача відбулось нарахування суми єдиного внеску, яку він мав сплатити за III квартал 2015 року в сумі 1323,47 грн., а тому станом на 20.10.2015 на його рахунку виникла заборгованість в сумі 56,07 грн. Заборгованість була повністю погашена 03.11.2015, після перерахування відповідних коштів з КОР 71010000.

Вищевказані операції підтверджуються роздруківками з облікових карток ФОП ОСОБА_3 за оскаржуваний період за КОР 71010000 та КОР 71040000.

Колегія суддів звернула увагу, що сплата позивачем єдиного внеску на помилковий рахунок відбулась 24.04.2014 та 29.07.2014, тобто після 20-го числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок, що є порушенням вимог Закону № 2464.

В судовому засіданні було встановлено, що рішення про застосування штрафних санкцій було надіслано позивачу за адресою його реєстрації, відповідно до даних Єдиного державного реєстру, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, оскільки Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було порушено законодавчо встановлені строки сплати єдиного соціального внеску для платників, як обрали спрощену систему оподаткування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ДПІ у м. Чернігові було правомірно застосовано до позивача штрафні санкції, нараховано пеню та винесено рішення про застосування штрафних санкцій від 30.12.2015 №3285/17-06-20.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, суд повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, і дав їм належну правову оцінку, - з огляду на що підстави до скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 24 травня 2016 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.