Справа № 542/1320/15-а
Суддя: Стрельченко Т. Г.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 р. Справа № 542/1320/15-а

2-а/542/4/16

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі

головуючого -судді - Стрельченко Т.Г.

при секретарі - Нестеренко О.В.

з участю адвоката - Петрушанко О.Д.

представника відповідача - Кондратюк Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Нові Санжари адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області, на даний час Кобеляцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, скасування протоколу від 24.07.2015 року, зобов'язання поновити виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області, правонаступником якого є Кобеляцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі щодо скасування протоколу від 17.06.2015 року № 442 про призначення ОСОБА_3 пенсії;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області від 27 липня 2015 року про відмову ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язати Кобеляцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, що є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області поновити ОСОБА_3 виплату пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 08 травня 2015 року відповідно протоколу від 17 червня 2015 року № 442.

Вимоги обґрунтувала тим, що з 01.04.2002 року по 22.01.2008 рік та з 21.08.2012 року по 31.03.2015 рік працювала на посаді контролера ливарного виробництва ПАТ «Тепловозоремонтний завод» м. Полтави.

Трудовий стаж з шкідливими умовами праці за списком № 2, що дає право на пільгову пенсію становить 07 років 06 місяців 19 днів і відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» вона має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Право на пенсію згідно вищевказаного Закону мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, зокрема жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

За заявою ОСОБА_3 та поданими документами до УПФ України в Новосанжарському районі їй була призначена пільгова пенсія за віком. Про перерахування грошових коштів на її пенсійну картку на рахунок ПАТ комерційний банк «Приватбанк» на мобільний телефон надійшло повідомлення про це. Коли ОСОБА_3 звернулася до банку, щоб отримати грошові кошти, їй повідомили, що вони списані з рахунку.

Розпорядженням відповідача від 24.07.2015 року було скасовано протокол від 17.06.2015 року, а рішенням від 27.06.2015 року відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач вважає такі рішення неправомірними, такими, що не відповідають чинному законодавству та порушують соціальні права щодо пенсійного забезпечення та неправомірно звужують конституційні гарантії.

В судових засіданнях позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та надала суду письмові заперечення.

З'ясувавши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_3 згідно протоколу № 442 від 17.06.2015 року відповідачем призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, при загальному страховому стажі 32 роки 11 місяців 05 днів, в т. ч. робота за Списком № 2 - 7 років 6 місяців 19 днів з 08 травня 2015 року довічно, коли заявниці виповнилося повних 52 роки (а.с. 9).

Розпорядженням від 24 липня 2015 року протокол № 442 від 17.06.2015 року відповідачем скасований, з посиланням на те, що він не відповідає чинному законодавству, оскільки заявниця не досягла пенсійного віку 57 років (а.с. 10).

Рішенням відповідача від 27 липня 2015 року № 69 відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку з недосягненням пенсійного віку 57 років.

Скасовуючи протокол №442 від 17.06.2015 року, відповідач умотивував підписане ним розпорядження від 24.07.2015 року посиланням на п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № НОМЕР_1 від 05.11.1991 року (із змінами та доповненнями) та ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 року (із змінами та доповненнями).

Таке умотивування не заслуговує на увагу виходячи з наступного.

Зважаючи, що позивачка народилася 30.10.1962 року право на отримання пільгової пенсії за віком нею набуто 30.10.2014 року тобто в 52 роки, оскільки її загальний трудовий стаж становить 32 роки 11 місяців 19 днів, пільговий стаж за списком № 2 на цей час становив 07 років 06 місяців 19 днів, тобто призначення їй пільгової пенсії було здійснено зі зниженням пенсійного віку 55 років на 3 роки.

Конституцією України кожній людині гарантовано право звернутись до суду для захисту своїх конституційних прав і свобод. Конституція має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Це зобов'язує суди при розгляді конкретних справ керуватись насамперед нормами Конституції України. З метою правильного застосування норм Конституції при здійсненні правосуддя Постанова Пленуму Верховного Суду України « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року постановляє дати судам такі роз'яснення:

Відповідно до ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно - правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя. Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного і якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними.

Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, мас найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь- якого закону чи нормативного документу з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Судові рішення мають грунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

За вимогами ст. 22 Конституції України права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За вимогами ст. 64 Конституції України права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені крім випадків, передбачених Конституцією України.

За вимогами ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 49 Закону України «При загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках передбачених законом.

Таким чином діючим законодавством передбачено вичерпний перелік підстав для припинення виплати пенсії і не передбачено права на припинення виплати уже призначеної пенсії неуповноваженою посадовою особою з порушенням прав гарантованих Конституцією України.

Вищенаведене свідчить, що відповідач вчинив дію, що суперечить вимогам ч. 2 ст.19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому розпорядження від 24.07.2015 року та рішення від 27.07.2015 року підлягають скасуванню, як очевидно незаконні, а виплата призначеної пільгової пенсії за віком поновленню.

Керуючись ст.19, 22, 55,58,64,68 Конституції України, ст. ст. 6, 9. 17-18, 60, 69-71, 99, 100, 104-107, 158-163 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області від 24 липня 2015 року про скасування протоколу від 17.06.2015 року № 442 про призначення ОСОБА_3 пільгової пенсії за віком.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області від 27 липня 2015 року про відмову ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Кобеляцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, що є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області поновити ОСОБА_3 виплату пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 08 травня 2015 року відповідно протоколу від 17 червня 2015 року № 442.

Апеляцна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Харківського Апеляційного адміністративного суду, через Новосанжарський районний суд.

У разі застосування судом частини 3 ст. 160 КАСУ апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області Т.Г.Стрельченко