Справа № 377/315/16-а
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/315/16-а

Провадження №2-а/377/23/16

24 травня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Потапенко Т.О.,

розглянувши у залі суду в м. Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

28 квітня 2016 року позивач в особі свого представника за довіреністю звернувся до суду з названим адміністративним позовом з вимогами:

-визнати незаконними дії (рішення) управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області щодо обчислення ОСОБА_3 розміру пенсії за віком всупереч ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» без застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 18.03.2014 р. № 133;

-зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області обчислити ОСОБА_3 розмір пенсії за віком згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 18.03.2014 р. № 133 та виплачувати йому пенсію за віком в обрахованому розмірі з березня 2014 року.

Позовні вимоги мотивував тим, що до березня 2014 року перебував на пенсії на вислугу років, продовжуючи працювати, а після набуття права на пенсію за віком подав заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак при обчисленні пенсії відповідач неправомірно, всупереч ч. 2 ст. 40 цього Закону застосував показник середньої заробітної плати в цілому по Україні за 2007 рік, а не за три останні роки перед призначенням пенсії, чим обмежив його право на належний розмір пенсії за віком.

Ухвалою від 5 травня 2016 року у справі відкрито скорочене провадження та направлено відповідачеві копію позовної заяви з додатками.

10 травня 2016 року відповідач подав до суду заперечення проти позову, де просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, мотивуючи їх тим, що позивачеві раніше була призначена пенсія за вислугу років, з якої він був переведений на пенсію за віком згідно поданої заяви. При обчисленні пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік як передбачено постановою КМУ № 327 від 23.04.2012 р., оскільки іншого порядку обчислення пенсії у даному випадку чинним законодавством не передбачено.

Ухвалою від 16 травня 2016 року справу призначено до судового розгляду на загальних підставах у судовому засіданні з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача просив про задоволення адміністративного позову, посилаючись на неправомірність дій відповідача при обрахунку пенсії позивачеві, який повинен бути проведений у відповідності до ст. 27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три останні роки перед призначенням пенсії, а не за 2007 рік.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні адміністративного позову з посиланням на обставини, зазначені у запереченнях проти позову.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, дослідивши матеріали пенсійної справи позивача, суд встановив, що управлінням міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_3 з 01.04.2006 р. була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII, яка виплачувалась управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Київській області по 31.03.2014 р...

18 березня 2014 року ОСОБА_3 подав до УПФУ в м. Славутичі Київської області заяву про призначення пенсії за віком згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням начальника УПФУ в м. Славутичі Київської області № 98 від 21.03.2014 р. ОСОБА_3 призначено з 18.03.2014 р. пенсію за віком у розмірі 2672,83 грн., який у подальшому кілька разів перераховувався.

Зі змісту розрахунків заробітної плати для обчислення пенсії при її призначенні та подальших перерахунках видно, що при обчисленні розміру пенсії позивачеві відповідачем застосовувався показник середньої заробітної плати за повний 2007 рік у розмірі 1197,91 грн., що вплинуло на розмір обчисленої пенсії.

15 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до УПФУ в м. Славутичі, у відповідь на яку листом від 27.04.2016 р. відповідач повідомив, що він перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком з 18.03.2014 р.. Оскільки до взяття на облік він отримував пенсію в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, то призначення пенсії за віком не є первинним призначенням, а є переходом на інший вид пенсії, у зв'язку з чим згідно п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені у частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Для розрахунку його пенсії за віком був використаний показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (тобто 1197,91 грн.) оскільки пенсія за вислугу років була призначена у 2006 році.

Не погодившись із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік при обчисленні пенсії, позивач після отримання вказаного листа звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну сину. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язати діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 1-1 цього Закону законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-IV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно статті 7 цього Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х )Ск: К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страховані внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених норм випливає, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.

Однак позивачеві було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується, оскільки основою доходу є грошове забезпечення.

Крім того, як встановлено судом з трудової книжки та матеріалів пенсійної справи позивача, після призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII він продовжував працювати та сплачував у встановленому порядку страхові внески до солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача із заявою від 18.03.2014 р., у якій просив призначити пенсію за віком на наявності раніше призначеної пенсії за вислугу років з доданням до заяви всіх необхідних документів саме для призначення пенсії вперше, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 27.12.2005 р. № 1566/11846 (із змінами від 30.07.2014 р. за № 13-2), оскільки пенсійної справи позивача до подання зазначеної заяви у відповідача не було.

Пенсія за віком згідно поданої заяви йому була призначена на підставі вперше поданих документів з 18.03.2014 р., а не матеріалів пенсійної справи за вислугу років, яка виплачувалась управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головним управлінням Пенсійного фонду України до 31.03.2014 р. у зв'язку з тим, що йому була призначена пенсія за віком на підставі Закону № 1058-IV. При цьому передача пенсійної справи з одного органу до іншого не здійснювалась.

Виходячи з цього, при призначенні позивачеві пенсії за віком відповідачем не могли бути застосовані положення ст. 45 Закону № 1058-IV, яка регулює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного відповідно до цього Закону, на інший.

Доказів того, що позивач надав згоду на застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суду не надано і такий показник не міг застосовуватись, оскільки він не враховувався при призначенні пенсії за вислугу років.

Тому при обчисленні пенсії позивачеві відповідач повинен був керуватися положеннями ст. 27 і 28 та ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV щодо призначення пенсії за віком і застосувати показник середньої заробітної плати в цілому в Україні за три календарні роки, які передували року звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до цього Закону.

Враховуючи зазначене, законних підстав для застосування цього показника за 2007 рік у відповідача не було.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у справах адміністративної юрисдикції у подібних правовідносинах від 31 березня 2015 року (справа № 21-612а-14) та від 9 червня 2015 року (справа № 21-550а-15), копії яких надані представником позивача.

Положення постанови КМУ від 23 квітня 2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» не регулюють порядку обчислення пенсії при її призначенні і до спірних відносин не застосовуються.

Неправильно обчисливши розмір пенсії позивача при її призначенні на підставі поданої заяви від 18.03.2014 р., відповідач обмежив законні права позивача, які підлягають поновленню судом.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що оскаржувані дії не були обґрунтованими і не відповідали принципу законності та верховенства права, відповідно до якого права та свободи людини визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Подавши заперечення проти позову, відповідач не переконав суд у правомірності своїх дій, не виконавши обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України.

Виходячи з цього, адміністративний позов слід визнати обґрунтованим і задовольнити у повному обсязі.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні на пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом, який на його думку слід обчислювати з дня призначення пенсії, оскільки позивач повинен був дізнатися про порушення його права, не ґрунтуються на наданих доказах та положеннях закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно правила ч. 4 цієї статті якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

В матеріалах пенсійної справи позивача та матеріалах цієї справи відсутні відомості про те, що йому було повідомлено про застосування при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати за 2007 рік раніше отримання листа від 27.04.2016 р..

Тому позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в межах строку, передбаченого ст. 99 КАС України і його порушене право підлягає судовому захисту.

Згідно правил ст. 94 КАС України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору на суму 1102 грн. 40 коп..

Керуючись ст. 4, 6, 17, 18, 19, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконними рішення управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області щодо обчислення ОСОБА_3 розміру пенсії за віком всупереч ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» без застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 18.03.2014 р. № 133.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області обчислити ОСОБА_3 розмір пенсії за віком згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 18.03.2014 р. № 133 та виплачувати йому пенсію за віком в обрахованому розмірі з 18 березня 2014 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору на суму 1102 гривні 40 копійок.

На підставі ст. 256 КАС України допустити негайне виконання постанови в межах присудженої пенсійної виплати за один місяць.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня одержання копії постанови у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Постанова у повному обсязі складена 26 травня 2016 року.

Суддя А. С. Орел