Справа № 813/374/16
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року № 813/374/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - судді Кедик М.В.,

судді Брильовського Р.М.,

судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Харіва М.І.,

позивач - не прибув,

представник відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, у якому просить суд:

- визнати дії Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції неправомірними щодо розгляду заяв від 10.08.2015 № 405.5/911 та від 08.04.2015 № 2/414 про визнання учасником бойових дій;

- зобов'язати Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції повторно розглянути заяви від 10.08.2015 № 05.5/911 та від 08.04.2015 № 022/414.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 13.02.2015 по 26.02.2015 під час виконання службових обов'язків у складі екіпажу мобільної станції радіоконтролю ОСОБА_1 виконував службові обов'язки, бойові накази та завдання у зоні проведення АТО на території Донецької та Луганської областей. Також зазначає, що у квітні 2015 року та у серпні 2015 року Західною філією державного підприємства «Український державний центр радіочастот» скеровано звернення до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції для присвоєння йому статусу учасника бойових дій, але отримано відмови викладені у листах від 28.04.2015 № 1394/01/07.1-15 та від 21.08.2015 № 2825/01/09.1-15. Стверджує, що на час виконання ОСОБА_1 службових обов'язків у зоні АТО у період з 13.01.2015 по 26.02.2015 діяли норми Постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 «Про внесення змін до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», якими встановлено, що статус учасника бойових дій надається, зокрема, працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення АТО в районах її проведення. Вважає, що дії відповідача є протиправними, в зв'язку з чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з даним адміністративним позовом.

Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання від 05.05.2016 вх. № 11150, в якому просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача подав до суду заперечення в яких зазначає, що із наданих позивачем витягів із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 17.02.2015 № 48 та від 26.02.2015 № 57 вбачається, що ОСОБА_1 прибув до м. Краматорська у службове відрядження, та не був залучений до сил та засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції. Враховуючи зазначене, міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій 23.04.2015 розглянула документи позивача та відмовила у наданні йому статусу учасника бойових дій. Також зазначає, що Західна філія ДП «Український державний центр радіочастот» листом від 10.08.2015 № 055/911 повторно надіслала на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій документи на свого працівника ОСОБА_1, але після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо статусу осіб, які захищали не залежність, суверенітет та територіальну цілісність України» від 07.04.2015 № 291 -VIII. Стверджує, що оскільки Служба отримала лист Західної філії ДП «Український державний центр радіочастот» (від 10.08.2015 №055/911) тільки 17.08.2015, правовідносини між Службою та позивачем з приводу визнання його учасником бойових дій виникли лише 17.08.2015. Таким чином, Служба правомірно застосувала редакцію Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ, чинну на момент виникнення правовідносин з позивачем, та надала позивачу відповідні роз'яснення листом від 21.08.2015 № 2825/01/09.1-15.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, у п. 2 заперечень просить розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення представників сторін у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На виконання вимоги Служби безпеки України від 07.02.2015 № 30/112-1753 щодо участі в заходах при проведенні антитерористичної операції (АТО) на території Луганської та Донецької областей наказом генерального директора державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 10.02.2015 № 62 «Про відрядження до зони АТО екіпажів МСРК-КХ», серед іншого зобов'язано начальника Західної філії відрядити на період з 10.02.2015 по 28.02.2015 до штабу АТО, (м. Краматорськ, Донецької області) екіпаж МСРК у кількості двох працівників філії (інженер з радіоконтролю-1, водій-1), за їх згодою.

На виконання цього наказу, наказом начальника Західної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 10.02.2015 № 40-ВД відряджено на період з 10.02.2015 по 04.03.2015 інженера 2-ї категорії відділу радіочастотних присвоєнь ОСОБА_1 та водія автотранспортних засобів групи матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_2 у м. Краматорськ Слов'янського району Донецької області з метою участі в заходах при проведенні антитерористичної операції (АТО) на території Луганської та Донецької областей та з ночівлею у м. Київ з 11.02.2015 на 12.02.2015 та з 02.03.2015 на 03.03.2015.

На підставі наказу від 10.02.2015 № 40-вд, ОСОБА_1 видано посвідчення про відрядження № 102 до м. Краматорськ Слов'янського району Донецької області терміном на 23 дні.

Крім того, на підтвердження перебування в зоні проведення антитерористичної операції у період з 13.02.2015 по 26.02.2015, позивачем надано в матеріали справи:

- витяг із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 31.03.2015 № 0135, згідно якого ОСОБА_1 вважається залученим до проведення антитерористичної операції на території на території Донецької та Луганської областей та відрядженим в район проведення;

- витяг із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 17.06.2015 № 48, згідно якого вважається таким, що прибув у службове відрядження працівник державного підприємства «Український державний центр радіочастот» з 13.02.2015 ОСОБА_1, інженер другої категорії ВРЧП Західної філії.

- витяг із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 26.02.2015 № 57, згідно якого вважається таким, що вибув із службового відрядження працівник державного підприємства «Український державний центр радіочастот» з 26.02.2015 ОСОБА_1, інженер другої категорії ВРЧП Західної філії.

- копію довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, виданої на підставі наказу від 10.02.2015 № 62, про те, що ОСОБА_1 дійсно в період з 13.02.2015 по 26.02.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

08.04.2015 Західна філія державного підприємства «Український державний центр радіочастот» звернулася до голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1, інженеру другої категорії ВРЧП Західної філії, як такому, що забезпечував АТО в районах її проведення.

Листом Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції від 28.04.2015 № 1394/01/07.1-15 повідомлено, що відповідно до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014№ 413 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 № 104), міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових (далі - міжвідомча комісія) розглянула матеріали на працівника Західної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» ОСОБА_1, що були подані листом від 08.04.2015 № 022/414.

Рішенням міжвідомчої комісії (протокол № 16 від 23.04.2015) відмовлено ОСОБА_3 в наданні статусу учасника бойових дій, оскільки з поданих матеріалів не вбачається його безпосередня участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції. Також проінформовано, що відповідно до пункту 8 вищезазначеного Порядку у разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій, питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд міжвідомчої комісії за рішенням Міністра соціальної політики.

10.08.2015 Західна філія державного підприємства «Український державний центр радіочастот» звернулася до голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1, інженеру другої категорії ВРЧП Західної філії, як такому, що забезпечував АТО в районах її проведення.

Листом Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції від 21.08.2015 № 2825/01/09.1 -15 повернуто подані документи для направлення їх за належністю. По суті звернення проінформовано, що на сьогоднішній день чинним законодавством не передбачено надання статусу учасника бойових дій працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення, антитерористичної операції. Згідно з пунктом 13 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками війни вважаються: працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством.

Додатково повідомлено, що згідно з пунктом 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 02.05.1994 № 302, посвідчення учасника війни видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Вважаючи дії відповідача щодо відмов незаконними та такими, що порушують права позивача, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 416 затверджено Положення про Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - Положення), яким визначено, що державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - Служба) є центральним органом виконавчої влади України, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики і який реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, та учасників антитерористичної операції, в межах своїх повноважень державну політику у сфері волонтерської діяльності.

Підпунктом 9 пункту 4 Положення встановлено, що Служба відповідно до покладених на неї завдань організовує та координує роботу з надання статусу учасника бойових дій, зокрема проводить засідання міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера.

Перелік осіб, які визнаються учасниками бойових дій, встановлений частиною першою статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон).

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону (в редакції, яка діяла на момент перебування Позивача в зоні проведення антитерористичної операції) учасниками бойових дій визнавались військовослужбовці (резервісти, військовозобов'язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

З аналізу вказаних норм законодавства слідує, що зазначені в частині першій статті 6 Закону особи не набувають статусу учасника бойових дій автоматично, а визнаються державою учасниками бойових дій у встановленому законодавством порядку. При цьому, визнанню особи учасником бойових дій передує особисте звернення такої особи із заявою та підтверджуючими документами.

Тобто, частиною першою статті 6 Закону визначений перелік осіб, яких держава може визнати учасником бойових дій у разі їх відповідного звернення за визнанням.

Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в пункті 19 частини 1 статті 6 Закону, визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі - Порядок).

Відповідно до положень абзацу третього пункту 2 Порядку (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції), статус учасника бойових дій надається працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися і брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.

Пунктом 4 Порядку визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Абзацом третім пункту 5 Порядку визначено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - стосовно осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, а також осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку.

Згідно абзацу 5 пункту 5 Порядку, Положення про міжвідомчу комісію затверджується Мінсоцполітики. До складу міжвідомчої комісії включаються фахівці Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв'язку, ДСНС, ДПтС. Також можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.

Відповідно до п. 7 Порядку, Міжвідомча комісія розглядає документи і в разі потреби заслуховує пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків, представників державних органів та приймає в місячний строк з дня надходження документів рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує керівників підприємств, установ, організацій та органи соціального захисту населення за місцем реєстрації особи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач вказує, що в період з 13.02.2015 по 26.02.2015 під час виконання службових обов'язків у складі екіпажу мобільної станції радіоконтролю виконував службові обов'язки, бойові накази та завдання у зоні проведення АТО на території Донецької та Луганської областей, тому має право бути визнаний учасником бойових дій.

Щодо відмови Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у квітні 2015 року в наданні ОСОБА_3 статусу учасника бойових дій суд зазначає наступне.

08.04.2015 Західна філія державного підприємства «Український державний центр радіочастот» звернулася до голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1, як працівнику Західної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот», який забезпечував АТО в районах її проведення у період з 13.02.2015 по 26.02.2015, на що отримано відмову аргументовану тим, що з рішенням міжвідомчої комісії (протокол № 16 від 23.04.2015) відмовлено ОСОБА_3 в наданні статусу учасника бойових дій, оскільки з поданих матеріалів не вбачається його безпосередня участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

Судом встановлено, що відповідно до наказу генерального директора державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 10.02.2015 № 62, наказу начальника Західної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 10.02.2015 № 40-ВД, витягів із наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 17.02.2015 № 48 та від 26.02.2015 № 57, а також довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції підтверджується перебування ОСОБА_1 у службовому відрядженні в період з 13.02.2015 до 26.02.2015 на виконання вимоги Служби безпеки України від 07.02.2015 № 30/112-1753 з метою участі в заходах при проведенні антитерористичної операції (АТО) на території Луганської та Донецької областей.

Таким чином, комісією зроблено помилковий висновок про відсутність у позивача всіх підтверджуючих документів для встановлення йому статусу учасника бойових дій, що не відповідає вимогам п. 2 Порядку, оскільки з наданих комісії документів вбачається безпосереднє залучення позивача до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання неправомірними дії Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції щодо розгляду заяви від 08.04.2015 № 2/414 про визнання учасником бойових дій та зобов'язання Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції повторно розглянути заяву від 08.04.2015 № 022/414 підлягають задоволенню.

Щодо відмови Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у серпні 2015 року в наданні ОСОБА_3 статусу учасника бойових дій суд зазначає наступне.

Після прийняття Закону України від 07.04.2015 № 291-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України" п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що військовослужбовці (резервісти, військовозобов'язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Тобто, працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, вже не визнаються учасниками бойових дій. Пунктом 1 розділу II цього Закону встановлено, що він набирає чинності через місяць з дня його опублікування. Опублікований в Офіційному віснику України 19.05.2015 за № 37. Отже, Закон України від 07.04.2015 № 291-VIII набув чинності 19.06.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2015 Західна філія державного підприємства «Український державний центр радіочастот» повторно звернулася до голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1, як працівнику Західної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот», який забезпечував АТО в районах її проведення у період з 13.02.2015 по 26.02.2015.

До заяви від 10.08.2015 було крім іншого долучено витяг із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 31.03.2015 № 0135, відповідно до якого ОСОБА_1 вважається залученим до проведення антитерористичної операції на території на території Донецької та Луганської областей та відрядженим в район проведення.

Однак, Західною філією державного підприємства «Український державний центр радіочастот» отримано відмову, аргументовану тим, що на сьогоднішній день чинним законодавством не передбачено надання статусу учасника бойових дій працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення, антитерористичної операції. Згідно з пунктом 13 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками війни вважаються: працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до правовідносин застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції у період з 13.02.2015 по 26.02.2015, тобто під час дії п. 19 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції, якою передбачалось надання статусу учасника бойових дій працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.

Крім того, суд звертає увагу, що до матеріалів справи долучено рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03.12.2015, яким встановлено факт участі та залучення до проведення антитерористичної операції ОСОБА_1 у період з 13.02.2015 по 26.02.2015.

Таким чином, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, повертаючи позивачу подані документи для отримання статусу учасника бойових дій, невірно застосувала редакцію Закону чинну на момент звернення ОСОБА_1, а не діючу на час прийняття ним безпосередньої участі в антитерористичній операції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції щодо розгляду заяви Західної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 10.08.2015 № 05.5/911 про встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 є протиправними, а заявлені позивачем позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також суд звертає увагу, що згідно норм законодавства чинного на момент звернення Західної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» про встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із заявою від 10.08.2015 № 05.5/911 та необхідними доданими документами про надання статусу учасника бойових дій, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймалося колегіальним органом - міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, про яку Мінсоцполітики затверджується положення, яким визначається склад комісії, порядок прийняття та форма рішення комісії та ін.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви про встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 та доданих необхідних матеріалів, міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій мало бути прийнято відповідне рішення, чого зроблено не було.

Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, в особі її керівника, одноособово розглянуто заяву від 10.08.2015 № 05.5/911 та направлено рішення про відмову у надані статусу учасника бойових дій, у формі листа, що також є свідченням протиправності дій відповідача.

Суд звертає увагу, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на викладене, з метою захисту порушених прав ОСОБА_1, суд вважає за необхідне зобов'язати Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції повторно розглянути заяву від 10.08.2015 № 05.5/911 з урахуванням викладених висновків суду.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У силу вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За результатами судового розгляду справи відповідачем не подано доказів, які б спростовували позовні вимоги та встановлені судом обставини, не доведено, що він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, обгрунтовано та розсудливо, з урахуванням всіх необхідних обставин.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільняються від сплати судового збору позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 на підставі звернень Західної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 08.04.2015 № 2/414 та від 10.08.2015 № 05.5/911.

3. Зобов'язати Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції повторно розглянути звернення Західної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 08.04.2015 № 2/414 та від 10.08.2015 № 05.5/911 про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1.

4. Cудові витрати стягненню не підлягають.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Кедик М.В.

Суддя Брильовський Р.М.

Суддя Сакалош В.М.