Справа № 808/1345/16
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року 16 год. 40 хв. Справа № 808/1345/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача Рикова В.Ю.

представника відповідача Прокофєва С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН»

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» (далі - позивач або ТОВ «КЛІОН») звернулось з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000363/2 від 27.10.2015 та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00700 від 27.10.2015.

Вказуючи на те, що при митному оформленні товару ТОВ «КЛІОН» були подані всі необхідні документи для визначення митної вартості за першим методом, та відповідачем не було обґрунтовано, що документи, подані для митного оформлення є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а також на те, що щодо виявлених розбіжностей підприємством було надано відповідні документи, що усували виявлені розбіжності та додатково підтверджували заявлену митну вартість, позивач вважає прийняті відповідачем Рішення про коригування митної вартості товарів і Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, просить їх скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та надав суду пояснення в їх обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, про що подав заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких позов не визнає, вважає оскаржувані рішення такими, що прийняті обґрунтовано, а тому підстав для їх скасування не вбачає. Також вказує на ту обставину, що надані документи для підтвердження рівня митної вартості товару (первинні та додатково надані), не дали можливості Запорізькій митниці ДФС остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару, у зв'язку з чим було застосовано наявну в Запорізькій митниці ДФС інформацію щодо аналогічного (подібного) товару (а.с. 63-65).

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.07.2015 між Пелагос П/Ф (Продавець) та ТОВ «КЛІОН» (Покупець) укладено Контракт № 230F/2015P, відповідно до умов якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти у власність заморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти. Умови поставки кожної партії товару, найменування товару, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення розрахунків, строки відвантаження чи доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів, та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару, які є невід'ємною частиною Контракту. Поставка товару здійснюється у відповідності до положень Інкотермс 2010 року. Безпосереднім відправником товару може бути інша компанія про що зазначається в інвойсі на поставку товару. Ціна товару зазначається в інвойсах на кожну партію товару. Вартість товару включає вартість упаковки, маркування, доставку відповідно до умов Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки та збори у країні Продавця. Загальна сума Контракту встановлюється відповідно до суми всіх оплачених інвойсів. Розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на банківський рахунок або в формі акредитиву (а.с. 18-26).

Згідно з інвойсом № SDA140453 від 05.10.2015 позивачу було поставлено товар - морожена скумбрія, ціла 200-400 гр, у кількості 780 (картонні короби по 2х12,5 кг), вага нетто - 19500 кг, ціна за одиницю 1,075 доларів США, загальна вартість - 20962,50 доларів США. Умови поставки: FCA Клайпеда, Литва, дата відвантаження - сорок перший тиждень 2015 року. Відправник: Pelagos P/F, Bakkavegur 62, FO-530, Fuglafjordur, Фарерські острови. Умови оплати: відстрочка платежу 40 календарних днів з дати Інвойсу. Можливі зміни в графіку платежів за узгодженням сторін (а.с. 27).

Для здійснення митного оформлення поставленого за Контрактом № 230F/2015P від 14.07.2015 товару, згідно з інвойсом № SDA140453 від 05.10.2015, позивачем до митного органу 26.10.2015 подана електронна митна декларація по формі МД-2 № 112050000/2015/019072 (а.с. 15-16), відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 482221 грн. 67 коп. (24,73 грн. або 1,10 доларів США за 1 кг).

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: контракт № 230F/2015P від 14.07.2015; інвойс № SDA140453 від 05.10.2015; калькуляція постачальника від 05.10.2015; прайс-лист від 03.10.2015; міжнародна товарно-транспортна накладна № 199191 від 08.10.2015; довідка розрахунку транспортних витрат б/н від 08.10.2015; договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 3691 від 03.08.2014; договір міжнародного транспортного експедирування № 2015 МЭ/1Т від 02.01.2015; дублікат ветеринарного свідоцтва від 16.10.2015 серії ЄРД-00 № 090948; ветеринарний (санітарний) сертифікат від 08.10.2015 № LT0186909/L2-10774; сертифікат походження № ВС 30737 від 05.10.2015; сертифікат якості № 99-2015 від 05.10.2015; експортна декларація № 15LTLUА000EK00С787 від 08.10.2015; лист постачальника від 28.10.2014 про заводи-виробники; зразок маркування від 26.10.2015 (а.с. 18-50).

Незважаючи на подані документи, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією від 26.10.2015 № 112050000/2015/019072, орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності, а саме: 1) відповідно до умов пункту 5.1 контракту від 14.07.2015 № 230F/2015P вартість товару включає в себе вартість упаковки, маркування, доставку відповідно до умов Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки та збори в країні продавця. Надана до митного оформлення калькуляція від 05.10.2015 містить витрати, що не зазначені у відповідному пункті контракту (заморожування, маржа компанії), а контракт, в свою чергу, містить витрати, що не зазначені в калькуляції (оформлення товаросупровідних документів, податки та збори в країні продавця).

2) в прайс листі від 03.10.2015 ,поданому до митного оформлення, не зазначено країну виробництва (походження), а в інвойсі від 05.10.2015 № SDA140453 конкретно визначається країна походження, тобто для визначення ціни за товар це є фактором який може вплинути на заявлену митну вартість (а.с. 58).

Для підтвердження митної вартості та її складових частин, Запорізькою митницею ДФС запитано додаткові документи, а саме: 1) копію митної декларації країни відправлення; 2) каталоги, специфікації виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, декларантом були подані: експертний висновок № ОИ-523 від 12.10.2015 Запорізької торгово-промислової палати; лист постачальника б/н від 27.10.2015; копію митної декларації країни відправлення № РL01 від 30.09.2015 (а.с. 52-55). Також декларантом зазначено, що інші документи протягом строків передбачених частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, надаватись не будуть (а.с. 51).

27.10.2015 Запорізькою митницею ДФС надано консультацію щодо митної вартості товару (а.с. 58) та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000363/2 від 27.10.2015, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом (а.с. 9-10).

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що незважаючи на подані ТОВ «КЛІОН» додаткові документи, заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а подані документи містять розбіжності.

Під час розгляду додатково поданих документів Запорізькою митницею ДФС також встановлено, що наданий висновок Запорізької торгово-промислової палати містить в собі цінову інформацію з діапазоном цін менше і вище від заявленої, а саме 0,8 USD за кг та 1,2 USD за кг, тобто ціна на товар може бути і вищею від заявленої. Копія митної декларації країни продавця від 30.09.2015 № PL01 містить в собі відомості щодо інших умов поставки (CIF Клайпеда), містить посилання на інвойс який не подавався до митного оформлення, отримувачем зазначено фірму відправника з Литви та валюта зазначена в гр22 DKK, вага брутто/нетто більше ніж вага партії товару, що декларується, таким чином документ не можливо однозначно віднести до партії товару, що декларується.

Також митним органом зазначено, що розглянувши додатково надані листи можна зробити висновок, вони спрямовані на спростування та пояснення виявлених розбіжностей, а не на підтвердження митної вартості оцінюваного товару.

У органа доходів і зборів наявна інформація щодо митної вартості аналогічного (подібного) товару на рівні 1,3 USD за кг товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості товарів заявленої декларантом.

Також зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та подібних (аналогічних) товарів не застосовується, оскільки відсутня інформація щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог статей 59, 60 Митного кодексу України. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не можуть бути прийняті у зв'язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог статей 62, 63 Митного кодексу України.

Митну вартість товару, що імпортується, визначено із застосуванням резервного методу, згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Для визначення митної вартості товару, використана наявна в Запорізькій митниці ДФС інформація щодо раніше визнаних/визначених митних з розрахунку 1,3 USD за кг товару (МД № 112050000/2015/012297 від 29.07.2015).

Також митним органом видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00700 за поданою митною декларацією № 112050000/2015/019072 від 26.10.2015 (а.с. 11-12).

У вищевказаній картці відмови як причину у відмові вказано те, що митним органом прийняте рішення про коригування митної вартості та зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме - подання нової митної декларації з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів від 27.10.2015 № 112050000/2015/000363/2.

28.10.2015 позивач подав митному органу нову митну декларацію № 112050000/2015/019267, яку прийнято до митного оформлення, та товари були випущені у вільний обіг шляхом надання гарантій у розмірі різниці між заявленою митною вартістю та митною вартістю зазначеною відповідачем (шляхом грошової застави у розмірі 29220 грн. 01 коп.), що зазначено в графі 47 МД під кодом «55» (а.с. 13-14).

Суд вважає прийняті Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000363/2 від 27.10.2015 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00700 від 27.10.2015 такими, що винесені протиправно та всупереч вимог чинного законодавства, у зв'язку з наступним.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

У зв'язку з встановленням розбіжностей в наданих до митного оформлення документах та неможливістю підтвердити митну вартість товару, Запорізькою митницею ДФС було витребувано додаткові документи.

Так, відповідачем зазначено, що складові вартості товару вказані у контракті № 230F/2015P від 14.07.2015 не співпадають зі складовими вартості вказаними в калькуляції від 05.10.2015 та наданий прас лист не містить інформації щодо країни виробництва товару.

Як вбачається з наданого як до митного оформлення, так і під час судового розгляду справи листа постачальника б/н від 27.10.2015, яким роз'яснено, що в калькуляції б/н від 05.10.2015 детально зазначено всі складові ціни товару, у тому числі заморозка та маржа компанії. Такі складові вартості як оформлення супровідних документів та податки і збори, зазначені в пункті 5.1 контракту № 230F/2015P від 14.07.2015, входять в інші витрати та зазначені в пункті 3 калькуляції б/н від 05.10.2015. На поставку товару було оформлено прас-лист б/н від 03.10.2015, який складається по затвердженій у компанії формі та містить всі необхідні характеристики, необхідні для отримання інформації про умови продажу. Додатково повідомлено, що країною походження є Фарерські острови. Печатних каталогів виробник не має, оформлення специфікацій на вантаж умовами договору не передбачено. Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначені митним органом розбіжності усунуті (а.с.54).

Зауваження Запорізької митниці ДФС до додатково поданих документів, а саме, що висновок Запорізької торгово-промислової палати містить в собі цінову інформацію з діапазоном цін менше і вище від заявленої, зокрема 0,8 USD за кг та 1,2 USD за кг, тобто ціна на товар може бути і вищою від заявленої, суд також вважає необґрунтованими.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати України» від 02.12.1997 № 671/97-ВР (далі - Закон № 671), торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до частини 2 статті 11 вказаного Закону, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України.

Позивачем для підтвердження числових значень митної вартості задекларованого товару надано Експертний висновок № ОИ-523 від 12.10.2015, який виготовлений у строгій відповідності до діючих документів: Закону України «Про торгово-промислові палати України», «Методикой проведения товароведческой экспертизы экспертами торгово-промышленных палат Украины» СОУ94.1-1:2005, Документированной процедурой ДП 7.5-05.001 СМК ЗТПП, відповідно до якого зазначено ціновий діапазон на аналогічну продукцію та ціна поставленого товару знаходиться в межах встановлених на міжнародному ринку цін на морепродукти, а отже вказаний висновок підтверджує, що задекларована ціна на поставлений ТОВ «КЛІОН» товар, є такою, що визначена правомірно та залежить від певного ринку морепродуктів, постачальника, тощо.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що висновок торгово-промислової палати складений за встановленою формою та містить необхідну для ідентифікації товару інформацію.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, згідно пункту 2.1 Розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, первинними документами можуть бути будь-які документи, що фіксують та підтверджують господарські операції та містять визначені частиною 2 статті 9 вищевказаного закону обов'язкові реквізити. Наданий до митного оформлення інвойс № SDA140453 від 05.10.2015 відповідає вказаним вимогам, а отже є первинним документом, що підтверджує здійснення відповідної господарської операції.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на розбіжності в додатково поданих документах стосовно того, що копія митної декларації країни продавця від 30.09.2015 № PL01 містить в собі відомості щодо інших умов поставки (CIF Клайпеда), містить посилання на інвойс який не подавався до митного оформлення, отримувачем зазначено фірму відправника з Литви та валюта зазначена в графі 22 DKK, вага брутто/нетто більше ніж вага партії товару, що декларується, таким чином документ не можливо однозначно віднести до партії товару, що декларується.

Так, листом постачальника б/н від 08.01.2015 роз'яснено, що експортна декларація від 30.09.2015 № PL01 оформлена на загальну партію товару у кількості 1542725,00 кг. по інвойсу № SDA140442 від 29.09.2015 при переміщенні на зберігання з Фарерських островів у м. Клайпеда (Литва) отримувачу UAB Green Terminal на умовах CIF Klaipeda. Так як валютою Фарерських островів є Датська крона, то у графі 22 експортної декларації від 30.09.2015 № PL01 вказано DKK. Інвойс № SDA140442 від 29.09.2015 надати не має можливості, оскільки вказаний документ містить комерційну таємницю. 05.10.2015 на ім'я ТОВ «КЛІОН» виписано інвойс № SDA140453 на умовах FСА Клайпеда та здійснено відвантаження 08.10.2015. Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначена митним органом розбіжність усунута.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що на вимогу митного органу та згідно Митного кодексу України, щодо поставки скумбрії за Контрактом № 230F/2015P від 14.07.2015, надані усі необхідні документи для визначення митної вартості товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1), у зв'язку з чим вважає, що ТОВ «КЛІОН» на вимогу Запорізької митниці ДФС надані всі документи, можливість надання яких об'єктивно існувала у позивача на час витребування митницею.

Відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте в Рішенні Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 27.10.2015 № 112050000/2015/000363/2 не зазначено який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного Рішення щодо коригування митної вартості та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Надані позивачем до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства, декларантом було надано всі необхідні документи з яких можливо було підтвердити задекларовану вартість товару, у зв'язку з чим Рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом № 112050000/2015/000363/2 від 27.10.2015 та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00700 від 27.10.2015 прийняті необґрунтовано та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (а.с. 3).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Запорізькою митницею ДФС Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000363/2 від 27.10.2015 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00700 від 27.10.2015.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС судові витрати у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша