Справа № 806/2439/15
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"26" травня 2016 р. Справа № 806/2439/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

сторін та їх представників:

представника позивача: Кобилинського П.І.

представника відповідача: Самохвала А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2016 р. у справі за позовом Державного підприємства "Словечанське лісове господарство" до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування в частині податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2015 року Державне підприємство "Словечанське лісове господарство" звернулося з адміністративним позовом до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про часткове скасування податкових повідомлень-рішень від 16.06.2015 року № , № , №.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 16.06.2015, а саме:

- № в частині визначення додаткового зобов'язання з податку на прибуток підприємства в розмірі 12 234 грн. та штрафної (фінансової) санкції на суму 6 117 грн.

-№ в частині визначення додаткового зобов'язання зі сплати до Державного бюджету частини чистого прибутку в сумі 10 195 грн.

- № в частині визначення додаткового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 99 077 грн. та штрафної (фінансової) санкції на суму 49 539 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Овруцька ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що Овруцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ДП "Словечанське лісове господарство" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в період з 01.01.2014 по 31.12.2014 та складено акт перевірки від 03.06.2015 № 337/22-00-00991953.

Перевіркою встановлено порушення:

1) п.135.1, 135.2, 135.4, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.1 ст.137, пп.138.10.2, пп.138.10.4, 138.10.6 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України, в результаті чого за 2014 рік занижено податок на прибуток на загальну суму 279 702 грн;

2) пп.153.3.2 п.153.3 ст.153 Податкового кодексу України, в результаті чого за 2014 рік занижено податок на прибуток на загальну суму 17 955 грн;

3) ст.29 Бюджетного кодексу України та п.1-3 "Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями", затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2011 № 138, в результаті чого за 2014 рік занижено частину чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету на загальну суму 99 750 грн;

4) п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.195.1 ст.195, п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198, п.199.1, 199.2, 199.4 ст.199, п.200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України та п.6 розділу 5 наказу № 678 від 13.11.2013 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", в результаті чого за 2014 рік занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 99077 грн, в тому числі: за вересень 2014 року в сумі 35 897 грн, за листопад 2014 року в сумі 334 грн, за грудень 2014 року в сумі 62 846 грн; та за грудень 2014 року завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 138 337 грн.

На підставі вказаних порушень, 16.06.2015 податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем в розмірі 297 657 грн та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 148 829 грн (а.с.11);

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати до Державного бюджету частини чистого прибутку в сумі 99 750 грн (а.с.9);

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 99 077 грн та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 49 539 грн (а.с.10).

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач оскаржив їх до суду:

- № в частині визначення додаткового зобов'язання з податку на прибуток підприємства в розмірі 12 234 грн (67964,84 грн*18%) та штрафної (фінансової) санкції на суму 6 117 грн (50%);

-№ в частині визначення додаткового зобов'язання зі сплати до Державного бюджету частини чистого прибутку в сумі 10 195 грн (67 964,84 грн *15%) ;

- № в частині визначення додаткового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 99 077грн. та штрафної (фінансової) санкції на суму 49 539грн.

Як вбачається із акту перевірки, підставою для прийняття оспорюваних рішень є наступні висновки податкового органу.

Станом на 31.12.2014 між контрагентами ДП "Словечанське лісове господарство" та фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP", адреса реєстрації - WORLD TRADE CENTRE TOWER 42.25 OLD BROAD STREET, LONDON EC2NHQ UNITED KINGDOM рахується кредиторська заборгованість в розмірі 4310,15 дол.США/67964,84 грн на користь фірми "ZORTEX BUSINESS LLP". Відповідно до отриманої податкової інформації (лист ДФСУ Головного управління ДФС у Житомирській області вх. № 1006/8 від 28.04.2015, лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490) в ході проведення перевірки встановлено, що фірма "ZORTEX BUSINESS LLP", адреса реєстрації - WORLD TRADE CENTRE TOWER 42.25 OLD BROAD STREET, LONDON EC2NHQ UNITED KINGDOM була ліквідована 15.07.2014. Враховуючи зазначене, сума кредиторської заборгованості 67 964,84 грн перед фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" станом на 31.12.2014 залишається непогашеною і не може бути стягнутою та підпадає під визначення безнадійної заборгованості.

З огляду на вказане, контролюючий орган прийшов до висновку, що ДП "Словечанське лісове господарство" занижено дохід від операційної діяльності: не в повному обсязі віднесено до складу доходів від операційної діяльності реалізацію товарів та не включено до складу інших доходів безнадійну заборгованість з фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP", внаслідок чого занижено чистий прибуток в сумі 99 750 грн., занижено податок на прибуток в сумі 17 955 грн (податок на прибуток на суму дивідендів), податок на прибуток в сумі 279702 грн

Крім того, оскільки товар позивача у вересні-грудні 2014 року відвантажувався на адресу покупця, який було ліквідовано, відтак ВМД не можуть бути підтвердженням експорту товару, внаслідок чого відсутні і підстави для застосування нульової ставки ПДВ при оподаткуванні операцій з поставками. В результаті зазначеного, ДП "Словечанське лісове господарство" занижено податкове зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму ПДВ 99 077 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо рішення № в частині визначення додаткового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 99 077 грн. та штрафної (фінансової) санкції на суму 49 539 грн.

Судом з'ясовано, що між позивачем (Продавець) та фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP", Великобританія, (Покупець) укладено контракт № 1/Z від 08.05.2013 (а.с.154-155).

У відповідності до п.1.1 контракту, Продавець продає, а Покупець придбаває на умовах СРТ, Одеса (відповідно до Правил ІНКОТЕРМС в ред. 2010 р.) пиловник сосновий у кількості 1500 м.куб.

За змістом положень наведеного контракту, ціна на товар встановлюється в дол. США/м. куб на умовах СРТ. Загальна сума контракту складає 108 000 дол. США. Платежі за поставлену партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського перерахунку на валютний рахунок продавця. Всі витрати і збори щодо здійснення перерахунку валюти, пов'язані з виконанням даного контракту на території покупця оплачуються покупцем, на території продавця - продавцем. Поставка товару здійснюється залізнодорожнім транспортом. Відвантаження товару здійснюється продавцем на умовах СРТ за відповідними реквізитами.

У подальшому до контракту № 1/Z від 08.05.2013 сторонами підписано доповнення № 2 від 28.02.2014, № 3 від 26.03.2014, № 4 від 19.08.2014, якими змінено умови поставки та визначено специфікації до контракту; № 1 від 30.08.2013, яким збільшено загальну суму контракту; № 5 від 28.10.2014, яким визначено суб'єкта оплати наданих послуг Interline Management L.P.; № 6 від 01.12.2014, яким продовжено строк дії контракту до 31.12.2015 (а.с.156-158,160-162).

Також Продавцем і Покупцем 15.07.2014 укладено доповнення № 4 до контракту № № 1/Z від 08.05.2013 (а.с. 159). Згідно цього доповнення, на підставі протоколу зборів партнерів фірми "ZORTEX BUSINESS LLP" від 14.07.2014, змінено реєстраційну адресу компанії в межах однієї країни з Англії на Шотландію: Suite 20 12 South Bridge Edinburgh Scotland EH1 1DD United Kingdom, внаслідок чого реквізити сторін викладено в новій редакції (а.с.159).

Позивач в період з 15.07.2014 р. по 31.12.2014 р. на виконання контракту № 1/Z від 08.05.2014 р. експортував на користь фірми "ZORTEX BUSINESS LLC", Лондон, Великобританія, лісопродукцію на суму 535656,95 грн., в т. ч. за кожною з вантажно-митних декларацій:

- ВМД №4964 від 12.09.2014 р. на суму 62692,28 грн.(а.с.210);

- ВМД №5127 від 19.09.2014 р. на суму 59499,57 грн.(а.с.211);

- ВМД №5277 від 26.09.2014 р. на суму 57294,76 грн.(а.с.212);

- ВМД №7036 від 28.11.2014 р. на суму 173667,20 грн.(а.с.214);

- ВМД №6769 від 21.11.2014 р. на суму 36021,74 грн.(а.с.213);

- ВМД №7643 від 20.12.2014 р. на суму 146481,40 грн (а.с.215).

Факт відвантаження позивачем лісопродукції на експорт вказаному Покупцю і отримання оплати за неї підтверджено вказаними митними деклараціями, накладними на перевезення лісопродукції залізничним транспортом (а.с.169-176), специфікаціями-накладними на відправлення лісопродукції (а.с.200-207), рахунками-фактурами за вересень-грудень 2014 року (а.с.184-191), банківською випискою (а.с.216), меморіальним ордером банку (а.с.217) і оборотною відомістю про розрахунки з вказаною компанією.

Під час оподаткування вказаних операцій позивачем застосовано нульову ставку ПДВ.

Відповідно до підпункту "з" підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14, безнадійна заборгованість - заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

За змістом пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з вивезення товарів за межі митної території України.

У відповідності до п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В силу приписів п.193.1 ст.193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: 20 відсотків; 0 відсотків; 7 відсотків.

Згідно зі пп.195.1.1 (а) п.195.1 ст.195 ПК України, за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту. Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.

У відповідності до статті 82 Митного кодексу України, експорт (остаточне вивезення) - це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов'язань щодо їх зворотного ввезення.

Частиною 2 статті 83 згаданого Кодексу визначено, що для поміщення товарів у митний режим експорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів у митному режимі експорту, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до закону обкладаються товари під час вивезення за межі митної території України у митному режимі експорту; виконати вимоги щодо застосування передбачених законом заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; у випадках, встановлених законодавством, подати органу доходів і зборів дозвіл на проведення зовнішньоекономічної операції з вивезення товарів у третю країну (реекспорт).

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що необхідною умовою застосування платником податків нульової ставки ПДВ є фактичне вивезення товару за межі митної території України та оформлення необхідних документів на підтвердження фактичного виконання експортної операції.

Згідно ч.2,3,6 ст. 264 Митного кодексу України, митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Дата та час подання митної декларації фіксується органом доходів і зборів шляхом її реєстрації, у тому числі з використанням інформаційних технологій. Орган доходів і зборів не має права відмовити в реєстрації митної декларації.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Відповідно до ч.6 ст. 269 МК України, якщо товари, транспортні засоби комерційного призначення, оформлені за декларацією для вивезення за межі митної території України, не перетнули державний кордон України протягом 180 днів, митний орган визнає цю митну декларацію недійсною. Зазначений строк може бути зменшений за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи.

Вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами, та інші товари, що відповідно до законодавства України декларуються шляхом поданням митної декларації, передбаченої для підприємств, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними визначає Положення про митні декларації, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 "Питання, пов'язані із застосуванням митних декларацій".

У відповідності до п.п.39, 41 вказаного Положення, визнання митної декларації недійсною здійснюється митним органом, яким її оформлено. Визнання митної декларації недійсною здійснюється посадовими особами митного органу шляхом внесення відповідних записів та відміток до митної декларації на паперовому носії та її електронної копії або до електронної митної декларації.

Матеріалами справи підтверджено, що митні декларації оформлені в електронному вигляді, на них проставлені відповідні відмітки посадових осіб митниці. При цьому жодна МД на поставку позивачем товару контрагенту - нерезиденту не була визнана недійсною, що свідчить на користь висновку про правомірність формування позивачем податкового зобов'язання з податку на додану вартість у перевіреному періоді.

Щодо податкового рішення № в частині визначення додаткового зобов'язання з податку на прибуток підприємства в розмірі 12 234 грн (67 964,84 грн*18%) та штрафної (фінансової) санкції на суму 6 117 грн (50%);

Контролюючий орган у акті перевірки як на єдину підставу про заниження позивачем доходу посилається на лист Міністерства закордонних справ України №630/17-200-490 від 24.02.2015 та лист ДФСУ Головного управління ДФС у Житомирській області № 1006/8 від 28.04.2015, відповідно до якого фірма ZORTEX BUSINESS LLP ліквідована з 15.07.2014. Крім того, на підставі цього листа, контролюючий орган зробив висновок про недійсність митних декларацій.

Однак, такі висновки відповідача суд вважає передчасними, з огляду на наступне.

Згідно з приписами пунктів 135.1, 135.2 статті 135 Податкового кодексу України, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 135.4.1 пункту 135.4 статті 135 Податкового кодексу України передбачено, що інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України, дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар.

Згідно пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Аналізуючи наведені положення Податкового кодексу України, можливо дійти висновку, що лише належним чином оформлені первинні документи можуть стверджувати правомірність формування платником податків доходів та витрат.

Судом встановлено, що відповідно до Протоколу позачергових зборів партнерів Компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" від 14.07.2014 року (а.с.151,152), відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Об'єднане Королівство Великобританія з Англії на Шотландію: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom.

Відповідно до п.п.14.1.122. п.14.1. ст.14 ПК України нерезиденти - це іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України.

Згідно з п.103.4 ст.103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 4 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 року для цілей цієї конвенції термін "резидент однієї Договірної Держави" означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Підпунктом (і) пункту 1 ст. 3 цієї ж Конвенції визначено, що термін "компетентний орган" означає, у відношенні Сполученого королівства. Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України, Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що компетентні органи Договірних Держав обмінюються інформацією, необхідною для виконання положень цієї Конвенції або національних законодавств Договірних Держав, що стосуються податків, на які поширюється Конвенція в тій мірі, доки оподаткування не суперечить цій Конвенції, зокрема, щоб попереджувати шахрайство і полегшувати застосування встановлених законом положень проти легальних ухилень. Будь-яка інформація, одержана Договірною Державою, буде розглядатися як конфіденційна і буде розкрита тільки особам або властям (включаючи суди і органи управління), зайнятим оцінкою або збиранням, примусовим стягненням або судовим переслідуванням, або розглядом апеляцій стосовно податків, на які поширюється ця Конвенція. Такі особи або органи будуть використовувати інформацію тільки з цією метою. Вони можуть розкривати інформацію на публічних судових засіданнях і юридичних рішеннях.

Згідно з п.103.5 ст.103 Податкового кодексу України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до п.7 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" у разі державної реєстрації юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається документ про підтвердження реєстрації іноземної особи в країні її місцезнаходження, зокрема витяг із торговельного, банківського або судового реєстру, який відповідає вимогам частини шостої статті 8 цього Закону.

Відповідно до п.6 ст.8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" документ про підтвердження реєстрації іноземної юридичної особи в країні її місцезнаходження повинен бути легалізований у встановленому порядку.

Факт реального постачання товару відповідно до контракту №804/00992473/1-08/2013 від 27.08.2013 року підтверджується первинними документами встановленої форми. Долучені позивачем документи мають усі необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій.

Підставою для формування позивачем показників доходів та витрат були первинні документи за наслідками операцій з постачання товарів контрагенту ZORTEX BUSINESS LLP. Виконання договірних зобов'язань підтверджується належно оформленими первинними документами, які в цілому у повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні показники.

За таких обставин суд зазначає, що твердження відповідача про ліквідацію ZORTEX BUSINESS LLP, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Як наслідок, сума в розмірі 4310,15 дол. США/67964,84 грн не може вважатись безнадійною заборгованістю відповідно до вимог пп. "в" 14.1.11 ПК України, а тому доводи контролюючого органу про заниження позивачем доходів за 2014 рік є необґрунтованими, відтак спірне податкове повідомлення-рішення № в частині визначення додаткового зобов'язання з податку на прибуток підприємства в розмірі 12 234 грн (67 964,84 грн*18%) та штрафної (фінансової) санкції на суму 6 117 грн (50%) підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № в частині визначення додаткового зобов'язання зі сплати до Державного бюджету частини чистого прибутку в сумі 10 195 грн (67 964,84 грн *15%), необхідно звернути увагу на наступне.

Відповідно до пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 N 138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", а також державних підприємств "Міжнародний державний центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі:

30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень;

15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Пунктами 2, 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 N 138, передбачено, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Враховуючи те, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу щодо суми безнадійної заборгованості за 2014 рік, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, збільшення суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) та застосування штрафних (фінансових) санкцій за вказаним платежем є безпідставним, а податкове рішення № в сумі 10195 грн -необгрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 16.06.2015 року № , № , № в частині їх оскарження - не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" травня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Державне підприємство "Словечанське лісове господарство" вул. Сабурова,13,с. Словечне,Овруцький район, Житомирська область,11122

3- відповідачу/відповідачам: Овруцька об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Сабурова,1/20,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11102

- ,