Справа № 815/1901/16
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1901/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1, за довіреністю

представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Армійський» до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про зобовязання внести зміни до розрахунку адміністративно господарських санкцій за 2015 рік,-

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Армійський» до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів в якому позивач просив суд: зобовязати відповідача внести зміни до розрахунку адміністративно господарських санкцій за 2015 звітний рік, надісланого 24.03.2016 року вих. № 03-1/374, згідно розрахунку, викладеного в позовній заяві і визначити адміністративно - господарські санкції у сумі 12 751,48 грн.

В обґрунтування позивних вимог, представник позивача зазначив, що в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний » кооператив «Армійський» працює 25 осіб про що вказано у Звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Також представник позивача зазначив, що згідно з розрахунком адміністративно господарських санкцій за 2015 звітний рік вих. № 03-1/374 від 24.03.2016 року відповідач розрахував суму адміністративно господарських санкцій у розмірі 47007,20 грн.

Представник позивача вважає, що розрахунок відповідача є помилковим і порушує права позивача, оскільки в 2015 році у позивача був працевлаштована інвалід, яка відпрацювала повних 5 місяців, що було вказано у звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві і просив задовольнити позовні вимоги (а.с.4-5).

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Оскільки вважає, що розрахунок зроблений правильно, з урахуванням норм права.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд,

ВСТАНОВИВ:

В Обслуговуючому кооперативі «Житлово будівельний кооператив «Армійський» працює 25 осіб , що зазначено у звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів (форма № 10-ПІ).

Суд встановив, що у позивача була працевлаштована інвалід ОСОБА_3, яка відпрацювала повних 5 місяців та була звільнена, згідно з наказом про звільнення з роботи № 72-К від 09.06.2015 року (а.с.16-18).

Також суд встановив, що відповідач 24.03.2016 року розрахував адміністративно господарські санкції за 2015 звітний рік. Відповідно до розрахунку середньорічна заробітна плата штатного працівника розраховується за формулою: фонд оплати праці штатних працівників помножити на 1000 та по ділити на середньо обліку чисельність штатних працівників. Отже відповідач розрахував середньорічну заробітну плату 1175,18х1000:25=47007,20 (а.с.15).

Відповідно до ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні (надалі Закон) для всіх підприємств, установ і організацій, які використовують найману працю установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця.

Згідно з ст. 20 Закону Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону передбачено нарахування пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, які розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону України Про основи соціального захисту інвалідів в Україні.

Згідно з Порядком подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. N 70, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Розрахунок не є рішенням субєкта владних повноважень і не має обовязкового характеру тому не може сам по собі порушувати право на законні інтереси позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент звернення позивача з даним позовом відповідач не порушував його прав.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. З огляду на зазначену норму суд дійшов висновку, що позивач не довів свою позицію щодо порушення відповідачем його права.

Згідно з ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення судових експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 86, 94,128, 159-164 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 23 травня 2016 року

Суддя О.Я. Бойко

1.У задоволенні адміністративного позову відмовити.

23 травня 2016 року.