Справа № 161/36/16-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 р. Справа № 876/2286/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Большакової О.О., Глушко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Громадянки Республіки Конго ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2016 року у справі за позовом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Управління ДМС України у Волинській області до Громадянки Республіки Конго ОСОБА_2 про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Управління ДМС України у Волинській області 04.01.2016 року звернулися в суд з позовом до Громадянки Республіки Конго ОСОБА_2 щодо прийняття рішення про примусове видворення за межі України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2016 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Громадянка Республіки Конго ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 31.12.2015 року о 06:15 год. в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Ягодин», в рейсовому автобусі марки «ЕОТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 сполученням «Харків-Варшава», під час перевірки паспортних документів на право перетинання державного кордону України у пасажирів, прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено Громадянку Республіки Конго ОСОБА_2, яка на паспортний контроль подала чужий паспорт громадянки Франції на ім'я ОСОБА_3, що не дає право на перетинання державного кордону України, що підтверджується копією протоколу про адміністративне затримання від 31.12.2015 року.

При перевірці та встановленні особи затриманої, виявлено, що наявний при особі паспортний документ громадянки Франції серії НОМЕР_2, виданий 22.12.2014 року на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який їй не належить.

Згідно до довідки про уточнення анкетних даних, в результаті проведення фільтраційно-перевірочних заходів, встановлено, що затримана громадянка, на яку було складено протокол про адміністративне затримання є громадянкою Республіки Конго ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до встановлених даних, затриману особу, яка називалась громадянкою Франції на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід вважати громадянкою Республіки Конго ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в'їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України. За правилами частин першої, другої статті 16 цього Закону реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

За змістом ч.4 ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Також відповідач не звертався до територіального підрозділу Державної міграційної служби України із заявами про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, інших документів, які б давали право на законне перебування на території України немає.

03.01.2016 року т.в.о. офіцера відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Луцького прикордонного загону ДПС України в порядку статті 26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове повернення за межі України іноземця Громадянку Республіки Конго ОСОБА_2, письмово зобов'язавши останню залишити територію України до 06.02.2016 року (а.с. 14).

Вказане рішення відповідачем не оскаржувалось, але залишилось без виконання. Відповідач територію України у добровільному порядку не покинула.

Ті обставини, що відповідачка відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» немає жодних підстав для перебування на території України, вчинила грубе та свідоме порушення законодавства України, своєчасно не виконала рішення про примусове повернення до країни походження та відсутність у неї коштів, документів, на підставі яких вона може повернутися додому, а також відсутність на території України родичів, суд розцінює як ухилення та неможливість добровільного виконання рішення про примусове повернення.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідачка буде ухилятися від виконання рішення про її примусове повернення від 03.01.2016 року, що є підставою для прийняття судом рішення про примусове видворення.

При цьому судом не було встановлено обставин, передбачених статтями 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які б виключали прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача.

В апеляційній скарзі представник відповідачки посилається на те, що громадянка республіки Конго не встановлена та інформація про її громадянство не підтверджена, оскільки в неї наявний паспорт громадянки республіки Франції, однак суд не приймає вказані доводи сторони на спростування дій позивачів, адже Громадянка Республіки Конго ОСОБА_2 сама визнала, своє справжнє ім'я та прізвище отримавши рішення про примусове повернення з України з перекладачем, також договір про надання правової допомоги від 10.03.2016 року адвокат ОСОБА_1 підписує з громадянкою Республіки Конго ОСОБА_2, яка ставить власний підпис, як громадянка Конго.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Громадянки Республіки Конго ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2016 року у справі №161/36/16-а провадження №2-а/161/30/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали виготовлено 24.05.2016 року