Справа № 623/5011/15-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м. Київ К/800/1135/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Стародуб О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства "Ізюмське лісове господарство" на постанову Харківського апеляційного адміністративного суд від 21 грудня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства "Ізюмське лісове господарство" до Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції в Харківській області про скасування постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2015 року Державне підприємство «Ізюмське лісове господарство» звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції в Харківській області про визнання незаконними та скасування постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 05.11.2015р. (НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_2), винесених головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Харіною Я.І., та зобов'язання державного виконавця відкрити виконавчі провадження по виконанню рішення Ізюмського міськрайонного суду по справі №623/671/15-а від 11.06.2015р.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.11.2015р. позов задоволено: скасовано постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 05.11.2015р.: НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_2, винесені головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Харіною Я.І.; зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції в Харківській області відкрити виконавчі провадження по виконанню рішення Ізюмського міськрайонного суду по справі №623/671/15-а від 11.06.2015р. за позовом ДП «Ізюмське лісове господарство» до Левківської сільської ради Ізюмського району, Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, третя особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив про відсутність у відповідача підстав для відмови у відкритті виконавчих проваджень, враховуючи, що виконавчі листи Ізюмського міськрайонного суду відповідають вимогам закону, не закінчився строк для пред'явлення їх до виконання й вони пред'явлені до належного органу державної виконавчої служби.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суд від 21.12.2015р. постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи таке рішення, апеляційний суд прийшов до висновку про законність дій державного виконавця по винесенню оскаржуваних постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень (відмову в прийнятті до провадження виконавчих документів) на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" з огляду на незазначення у виконавчих листах заходів примусового виконання, які належить вжити виконавцю; крім того, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2015р. визнано незаконними рішення Левківської сільської ради, а тому воно не потребує додаткового примусового виконання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції, яке він просив залишити без змін, - обґрунтованим та законним.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2015р. у справі №623/671/15-а визнано незаконними рішення ХХХV сесії Левківської сільської ради VІ скликання Ізюмського району Харківської області від 15 липня 2014 року №4 та №5 "Про затвердження ОСОБА_7 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі" в частині передачі ОСОБА_7 безоплатно у приватну власність земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_5), площею 0,2473 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та "Про затвердження ОСОБА_5 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі" в частині передачі громадянину ОСОБА_5 безоплатно у приватну власність земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,1627 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також від 03 жовтня 2014 року №11 "Про затвердження ОСОБА_6. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі" в частині передачі громадянину ОСОБА_6 безоплатно у приватну власність земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,2156 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

На виконання зазначеного рішення Ізюмським міськрайонним судом 27.10.2015р. були видані виконавчі листи.

Постановами головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Харіної Я.І. від 05.11.2015р. відмовлено у відкритті виконавчих проваджень (прийнятті до провадження виконавчих документів) НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" з огляду на те, що виконавчі листи не передбачають у собі способу їх примусового виконання, що виключає здійснення виконавчого провадження відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено в Законі України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV (далі Закон №606), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.11 Закону №606 державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й, зокрема, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, ст.32 вказаного Закону визначає, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Отже, за змістом наведених норм, прийняті судами рішення підлягають обов'язковому виконанню на всій території України й у випадку нездійснення боржником добровільного виконання такого рішення, яке підлягає примусовому виконанню та може бути виконано примусово, а також за відсутності перешкод для відкриття виконавчого провадження, державний виконавець відкриває таке провадження й здійснює дії, спрямовані на примусове виконання виконавчого документа.

Водночас, пунктом 8 ч.1 ст.26 Закону №606 передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

З огляду на викладене та враховуючи, що (як вже зазначалось в цій ухвалі) постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2015р. у справі №623/671/15-а визнано незаконними певні рішення Левківської сільської ради, а отже така постанова суду фактично не потребує виконання як такого, суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до прийняття неправильного рішення, а тому підстав для скасування ухваленого судом рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державного підприємства "Ізюмське лісове господарство" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суд від 21 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Стародуб О.П.