Справа № 2а-192/10
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2010 року м.Кузнецовськ

о 16 годині 00 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І., з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок пенсії та її виплату,-

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, встановлених ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату державної пенсії згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі не нижчому восьми мінімальних пенсій за віком, починаючи з 05 липня 2005 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 20 липня 2008 року, як інваліду другої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, і в розмірі не нижчому шести мінімальних пенсій за віком, починаючи з 21 липня 2008 року до моменту ухвалення судом першої інстанції рішення, як інваліду третьої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою; зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно з ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 05 липня 2005 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 20 липня 2008 року, як інваліду другої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, і в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 21 липня 2008 року до моменту ухвалення судом першої інстанції рішення, як інваліду третьої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою. Такі вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона належить до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана інвалідом другої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, в період часу з 05 липня 2005 року до 21 липня 2008 року, і з 21 липня 2008 року є інвалідом третьої групи. Згідно доводів позивачки на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй призначено державну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір яких, на її думку, повинен відповідати розміру, передбаченому ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та визначатися, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 стверджує, що всупереч вказаним вимогам чинного законодавства України відповідач здійснив нарахування та проводить їй виплату державної пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в значно меншому розмірі, керуючись постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16 липня 2008 року. З наведених підстав позивачка просить суд задоволити її вимоги, заявлені до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області.

У подальшому позивачка ОСОБА_1 змінила позовні вимоги, подавши в суд 26 жовтня 2010 року позовну заяву до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в новій редакції, якою зменшила розмір попередніх вимог. ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати пенслі', додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, встановлених ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю) відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та 75 процентів мінімальної пенсії за віком, за період часу з 03 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 31 липня 2008 року; зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю) відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та 50 процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 серпня 2008 року.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена судом про час і місце розгляду даної адміністративної справа ОСОБА_2 письмової заяви позивачки від 03 вересня 2010 року, що надійшла в суд 26 жовтня 2010 року слідує, що вона повністю підтримує позовні вимоги до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області з врахуванням їх змін та просить провести розгляд справи без її участі.

Представник позивачки - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю та просив задоволити позов ОСОБА_1 Згідно доводів представника позивачки ОСОБА_1 має право на нарахування і виплату державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, передбачених ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. ОСОБА_2 вважає неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області по невиконанню вказаних норм діючого законодавства України.

В подальшому на продовження розгляду справи представник позивачки не з'явився, надавши суду письмову заяву від 12 листопада 2010 року про вирішення даного адміністративного спору у його відсутність.

Представник управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області - ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав позовних вимог ОСОБА_1 та просив суд відмовити в задоволенні позову. Згідно доводів представника відповідача постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16 липня 2008 року, якими керувалося управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області при нарахуванні та виплаті позивачці державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, є чинними, тому підлягають застосуванню. Заперечуючи проти вимог ОСОБА_1, представник управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області покликався на ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зазначав про неможливість застосування в даному випадку мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в силу дії ч.З ст.28 цього ж Закону, а також стверджував про неможливість встановлення факту порушення прав позивачки в майбутньому часі.

У подальшому представник відповідача не з'явився в судове засідання, надавши суду письмову заяву від 12 листопада 2010 року про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд дослідив докази справи та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок пенсії та її виплату підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу -50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що згідно з посвідченням серії А №423257, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 31 серпня 2005 року, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. В період часу з 05 липня 2005 року до 20 липня 2008 року включно позивачка була інвалідом другої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи. З 21 липня 2008 року до 01 серпня 2011 року їй встановлена третя група інвалідності за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи. Наведені обставини підтверджуються довідками Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №083237 від 01 серпня 2005 року і серії РВН №143899 від 21 липня 2008 року .

Із пенсійної справи №115885 слідує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області. З 05 липня 2005 року згідно заяви позивачки від 15 серпня 2005 року, зареєстрованої 15 серпня 2005 року за №458, їй вперше була призначена відповідачем пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В подальшому на підставі заяви ОСОБА_1 від 03 січня 2006 року, зареєстрованої 03 січня 2006 року за №26 розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №115885 від 19 січня 2006 року з 03 січня 2006 року її переведено на інший вид пенсії - призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, як інваліду другої групи, інвалідність якої має причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв'язку із зміною даних про інвалідність розпорядженням відповідача №115885 від 08 серпня 2008 року з 01 серпня 2008 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, як інваліду третьої групи, інвалідність якої має причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказаний вид пенсії позивачка отримує до теперішнього часу, що підтверджується матеріалами її пенсійної справи №115885. Наведені обставини визнані уповноваженим представником відповідача в судовому засіданні.

Отже, право позивачки на отримання державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 03 січня 2006 року, представником відповідача не оспорюється. Фактично представник управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області не погоджується з розмірами цих пенсійних виплат, передбаченими ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №115885, змісту листа управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №3000/Ф-135 від 23 грудня 2009 року та із пояснень представників сторін слідує, що починаючи з 03 січня 2006 ?оку відповідач здійснив нарахування і проводив виплату державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте розмір цих пенсійних нарахувань і виплат управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області визначило на підставі постанов Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» №1 від 03 січня 2002 року, «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16 липня 2008 року.

Судом встановлено, що такий розмір державної і додаткової пенсії за за шкоду, заподіяну здоров'ю, не відповідає розміру, встановленому ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 зверталася до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ -Рівненської області із письмовою заявою від 07 грудня 2009 року про проведення перерахунку цих пенсій відповідно до статей 50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в проведенні перерахунку державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, листом відповідача №3000/Ф-135 від 23 грудня 2009 року позивачці було відмовлено з покликанням на ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» №1 від 03 січня 2002 року, «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16 липня 2008 року.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.З постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України" №1261 від 24 жовтня 2007 року основними завданнями Пенсійного фонду України є призначення (перерахунок) пенсій та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій. Отже, управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в даному випадку є належним відповідачем, оскільки призначення, перерахунок та виплата пенсій належить до його повноважень.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру державної пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачці застосуванню підлягали ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» №1 від 03 січня 2002 року, «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16 липня 2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

При визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Частиною 3 ст.28 вказаного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки пенсія позивачці має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії та її виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило протиправну бездіяльність, так як не здійснило перерахунку і виплати ОСОБА_1 державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відмова відповідача в проведенні перерахунку та виплати позивачці державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, встановлених ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка викладена в листі №3000/Ф-135 від 23 грудня 2009 року, не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідачем та його представником не доведено, що допущена бездіяльність щодо непроведення перерахунку та виплати позивачці державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, встановлених ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є правомірною. Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в межах обгрунтованності заявлених вимог.

Підпунктами 12, 15 і 17 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені зміни, відповідно до яких особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам III групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, у всіх випадках не можуть бути нижчими: по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказаним Законом також змінено статтю 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З наведених підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у відповідності до ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008 рік є обґрунтованими і підлягають задоволенню з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 про неконституційність цих змін, тобто з 22 травня 2008 року.

Згідно з ч.І ст.76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, не обмежується строком давності.

Отже, слідуючи цим вимогам та положенням ч.З ст.99 КАС України, в силу яких ч.І ст.76 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" підлягає застосуванню в даному випадку, перерахунок і виплату державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачці ОСОБА_1 слід провести відповідно до ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду другої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, - з 03 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно, та з 22 травня 2008 року до 20 липня 2008 року включно, та як інваліду третьої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ч.2 ст.11 КАС України без виходу за межі позовних вимог - з 01 серпня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 12 листопада 2010 року. В цій частині вимог позов ОСОБА_1 є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно з довідкою Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №143899 від 21 липня 2008 року в період часу з 21 липня 2008 року до 31 липня 2008 року включно позивачка мала статус інваліда третьої групи, а не інваліда другої групи. За таких обставин підстав для визначення розміру її державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як для інваліда другої групи, за цей період часу - немає. Отже в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 - безпідставні, тому задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.І ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, вимоги позивачки щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому в зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір пенсій буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 При цьому суд також врахував, що в майбутньому можливі зміни групи інвалідності позивачки та відновлення її стану здоров'я, а також можливе переведення позивачки за її заявою із пенсії по інвалідності на інший вид пенсії, що впливає на результат вирішення справи.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов'язання відповідача в подальшому проводити виплату державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно з ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ст.ст.19, 46 Конституції України, ст.ст.49, 50, 54, ч.З ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ч.І ст.2, ч.І ст.8, ч.4 ст.9, ч.ч.І, 2, 6 ст.71, ч.4 ст.128, ч.І ст.158, ст.159, ч.ч.1-3 ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.І, 2 ст.186, п.1 ч.І ст.256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок пенсії та її виплату задоволити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області щодо проведення перерахунку і виплати державної і додаткової пенсій ОСОБА_1 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи з 03 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно і з 22 травня 2008 року до 20 липня 2008 року включно та як інваліду третьої групи з 01 серпня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 12 листопада 2010 року, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастофи" в розмірі 75 (сімдесяти п'яти) процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 03 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 20 липня 2008 року включно.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, починаючи з 03 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 20 липня 2008 року включно.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду третьої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі не меншому 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01 серпня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 12 листопада 2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду третьої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50 (п'ятдесяти) процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 серпня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 12 листопада 2010 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1, заявлених до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області щодо перерахунку і виплати пенсії, - відмовити за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми виплат державної і додаткової пенсій у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання - з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів позивачкою і її представником - з дня отримання її копії, а відповідачем - з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд