Справа № 754/4620/16-а
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/246/16
Справа №754/4620/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Ленській Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача у зв'язку з відмовою їй в проведенні перерахунку пенсії неправомірними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно довідки №6/1-18-115 від 05.07.2013 року з розрахунку 80% суми заробітної плати, з урахуванням сум зазначених в ній на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, за останні шість місяців з моменту звернення до відповідача, тобто з 03.09.2015 року з урахуванням проведених раніше виплат.

В судовому засіданні позивач подала до суду клопотання про визнання причин пропуску строку для звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів поважними та зважаючи на тривалість спірних правовідносин просила задовольнити її позовні вимоги в межах строку звернення до суду.

Стороною відповідача - Лівобережне об'єднання управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві до суду надано заперечення щодо позовних вимог. В своїх запереченнях зазначили, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з 08.07.2013 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% від заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу. Пенсія позивачу призначена і розрахована відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач просить зробити їй перерахунок з 05.07.2015 року згідно довідки №6/1-18-155 виданої Конституційним Судом України з урахуванням сум зазначених в ній на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально -побутових питань та на оздоровлення, за останні шість місяців з моменту звернення до відповідача, тобто з 03.09.2015 року, а звернулась до управління з заявою лише 03.03.2016 року, тому підстав для перерахунку саме з 03.09.2015 р. немає. Крім того, допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення є не надбавкою, а одноразовою виплатою. Отже, допомога не є складовою заробітної плати державного службовця, а тому не враховуються при перерахунку їх пенсії. Матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» не входить в структуру заробітної плати державного службовця, підстав для урахування її в заробіток для обчислення пенсії державному службовцю немає. На підставі вище викладеного, представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволені позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.04.2016 року є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08.07.2013 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, де отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-ХІІ, у розмірі 80% від заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи.

03.03.2016 року позивач звернулась до Пенсійного фонду з проханням перерахувати її пенсію з урахуванням середньомісячної суми матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань та допомоги на оздоровлення при надані щорічної відпустки.

Листом від 03.03.2016 року № 1046/09/Л-165 Управління Пенсійного фонду в Деснянському районі м. Києва відмовило позивачу у задоволенні заяви з посиланням на те, що такі виплати, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати та грошові винагороди не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.

Суд вважає вимоги ОСОБА_1 частково обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на час призначення позивачці пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збірна обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ч.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року (частина третя із змінами, внесеними згідно із Законом № 848-VIII від 26.11.2015) Основна заробітна плата, це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата, це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно до положень ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Положеннями ч.6 ст.33 зазначеного вище Закону визначено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» який діяв на момент звернення позивача до управління, встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, аналіз наведених норм права дає підстави дійти до висновку про те, що чинне законодавство, відносить до складу заробітної плати також інші виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України "Про державну службу", заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, надбавок до нього та премій, передбачених цим Законом.

Державний службовець має право також на інші гарантії та компенсації у сфері оплати праці, передбачені законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 286 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників аппарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» зазначено, що керівникам надається право у межах затвердженого фонду оплати праці «Надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника».

З довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяців роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповіно до Закону України «Про державну службу», виданої 05.07.2013 р. за №6/1-18-115 Конституційним Судом України вбачається, що ОСОБА_1 виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. N 984 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» зазначено, що потрібно здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Суд вважає, що при вирішенні зазначеного спору перевагу мають спеціальні норми, які визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме: ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивач просить зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії згідно довідки №6/1-18-115 з розрахунку 80% суми заробітної плати, включивши до складу заробітної плати для перерахунку пенсії сум на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення починаючи з 03.09.2015 року.

Вище зазначена довідка №6/1-18-115 видана 05.07.2013 року, а звернулась позивач до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва лише 03.03.2016 року, таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, починаючи з 03.03.2016 р.

При таких обставинах, дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки, суд вважає неправомірними, а вимоги позову такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163, 256 КАС України, ст.ст. 33, 37, 46 Закону України «Про державну службу», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 1, 2, Закону України «Про оплату праці», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у зв'язку з відмовою в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, ( ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1) пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% від суми заробітної плати державних службовців згідно довідки №6/1-18-115 від 05.07.2013 року виданої Конституційним Судом України з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення, починаючи з 03.03.2016 року з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: