Справа № 805/623/16-а
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 р. Справа №805/623/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 17:20

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Крилової М.М., при секретарі судового засідання Піскурєвій Ю.А., за участю: позивача -особисто, представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Заваріна В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної пенітенціарної служби в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів № 36 від 27.01.2016, № 7 о/с від 28.01.2016 про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом (з урахуванням збільшення позовних вимог) до Управління Державної пенітенціарної служби в Донецькій області про визнання протиправним та скасувати наказ № 36 від 27.01.2016 про звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України капітана внутрішньої служби ОСОБА_3, старшого оперуповноваженого в особливо-важливих справах відділу оперативно-розшукової роботи Управління, визнання протиправним та скасувати наказ № 7 о/с від 28.01.2016 про звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 (М-005474), старшого оперуповноваженого в особливо-важливих справах відділу оперативно-розшукової роботи Управління, з 28 січня 2016 року, згідно із пунктом 6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), поновлення на посаді старшого оперуповноваженого в особливо-важливих справах відділу оперативно-розшукової роботи в Управлінні Державної пенітенціарної служби в Донецькій області Державної кримінально-виконавчої служби України у спеціальному званні капітана внутрішньої служби з 28.01.2016, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28.01.2016 по 15.03.2016 в розмірі 8537,18 грн. та стягувати в подальшому по час ухвалення рішення суду виходячи із середньоденного заробітку 258,70 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого в особливо-важливих справах відділу оперативно-розшукової роботи в Управлінні Державної пенітенціарної служби в Донецькій області Державної кримінально-виконавчої служби України. 15.01.2016 позивач був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою в отриманні неправомірною вигоди. 16.01.2016 ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кримінальним провадженням № 0000008 від 05.01.2016. Наказом начальника Управління Державної пенітенціарної служби в Донецькій області № 5 о/с від 18.01.2016 ОСОБА_3 було відсторонено від виконання обов'язків на період проведення службового розслідування та взяття під варту. Наказами відповідача № 7 о/с від 28.01.2016 та № 36 від 27.01.2016 позивача було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України згідно із п. 6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Позивач вважає спірні накази про звільнення такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні заявлений позов підтримали та надали пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, в обґрунтування чого зазначив, що згідно наказу № 19 від 16.01.2016 Управлінням Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області 26.01.2016 було проведено службове розслідування за фактом затримання капітана ОСОБА_3, під час отримання ним неправомірної вигоди. Згідно п. 2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень. В ході проведення службового розслідування було відібрано письмові пояснення у всіх зацікавлених по справі, пояснення яких викладено у висновку службового розслідування та вивчені усі наявні матеріали. Позивач від дачі будь-яких пояснень відмовився керуючись своїми правами згідно ст. 63 Конституції України, але небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення. Представник відповідача вважає, що службове розслідування було проведено в повній мірі, в ході якого, комісією було вирішено накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби ОСОБА_3 Тому звільнення працівника відбулось з додержанням норм діючого законодавства України. З вказаних підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача та його позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1.

З 08.07.2013 позивач проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, про що зроблено запис у трудову книжку серії АТ-VIII №4904171.

Відповідно до довідки Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області від 11.03.2016 № 43, ОСОБА_3 був призначений на посаду начальника соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Волноваської виправної колонії управління ДПтС України в Донецькій області (№120) наказом управління ДПтС України в Донецькій області від 08.07.2014 №71 о/с.

З витягу з наказу Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області від 30.09.2014 №131 о/с вбачається, що згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ призначено капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 (М-005474) старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу оперативно-розшукової роботи Управління, встановивши посадовий оклад 750 гривень, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, щомісячну надбавку за оперативно-розшукову діяльність, інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади у розмірі 50 відсотків посадового окладу, увільнивши від посади оперуповноваженого оперативного відділу цієї Волноваської виправної колонії (№120), з 01.10.2014.

Відповідно до довідки від 28.01.2016 б/н, ОСОБА_3 проходив службу в ДКВСУ та інших силових структурах з 03.09.1996 по 10.06.2004, та з 08.07.2013 по теперішній час.

Як вбачається з довідки Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області від 22.02.2016 № 31 заохочень та дисциплінарних стягнень у капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 (М-005474) старшого оперуповноваженого в особливо-важливих справах відділу оперативно-розшукової роботи Управління не має.

Згідно з витягу з кримінального провадження №0000008, працівники правоохоронного органу за попередньою змовою вимагають та мають намір отримати неправомірну вимогу у вигляді грошових коштів від громадянина «К», про що зроблено запис до ЄРДР 05.01.2016, правова кваліфікація ч. 3 ст. 368 КК України.

15.01.2016 ст. о/у ГВБКОЗ УСБУ в Донецькій області відповідно до ст.ст. 40,104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України затримав особу, підозрювану у вчиненні злочину ОСОБА_3 Підстави затримання: працівники правоохоронного органу за попередньою змовою вимагають та мають наміру отримати неправомірну вимогу.

16.01.2016 Управлінням Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області винесено наказ № 19 про проведення службового розслідування. Згідно з наказом, 15.01.2016 приблизно в 13 годині 40 хвилин при проведення оперативно-розшукових заходів співробітниками прокуратури Донецької області, співробітниками СБУ в Донецькій області, спільно зі співробітниками Донецького територіального відділу ВБ та виявлення корупції ДПтС України та співробітниками ВООР управління ДПтС України в Донецькій області, біля входу до адміністративної будівлі Маріупольського виправленого центру (№138) за адресою: м. Маріуполь, сел. Каменськ, вул. Каменська, 71 у виконуючого обов'язки заступника начальника з нагляду і безпеки та оперативної роботи Маріупольського виправного центру (№138) капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 було вилучено грошові кошти в розмірі 12 000 грн. Попередня кваліфікація ч.3 ст. 368 КК України наказано для з'ясування причин скоєння протиправних дій капітаном внутрішньої служби ОСОБА_3 провести службове розслідування.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.01.2016 у справі №263/418/16-к, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Волноваха, громадянина України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області строком на 60 діб до 14 березня 2016 року включно. Визначено розмір застави в сумі 82680 грн., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_3 з-під варти.

Згідно з витягом з наказу Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області від 18.01.2016 № 5 о/с відсторонено від виконання службових обов'язків на період проведення службового розслідування та взяття під варту капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 (М-005474), старшого оперуповноваженого в особливо-важливих справах відділу оперативно-розшукової роботи Управління, з 15 січня 2016 року.

26.01.2016 за результатами проведеної службової перевірки складено висновок службового розслідування за фактом затримання капітана внутрішньої служби ОСОБА_3, під час отримання ним неправомірної вигоди, затвердженого начальником управління ДПтС України в Донецькій області полковником внутрішньої служби ОСОБА_4 26.01.2016 (далі за текстом - Висновок).

Відповідно до Висновку, комісією у складі начальника відділу охорони, режиму, нагляду і безпеки управління ДПтС України в Донецькій області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 (голова комісії), старшого інспектора з особливих доручень відділу охорони, режиму, нагляду і безпеки Управління старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Донецького територіального відділу внутрішньої безпеки та виявлення корупції ДПтС України підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7, старшого інспектора (з професійної підготовки) відділу по роботі з персоналом Управління старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 та старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Управління капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 встановлено, що 15.01.2016 приблизно в 13 годин 40 хвилин біля входу до адміністративної будівлі Маріупольського виправленого центру (№138) за адресою: м. Маріуполь, сел.Каменськ, вул. Каменська, 71, співробітниками правоохоронних органів за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (ЄРДР №0000008 від 05.01.2016) було затримано виконуючого обов'язки заступника начальника з нагляду і безпеки та оперативної роботи Маріупольського виправного центру (№138) капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 (М-005474) у якого було вилучено грошові кошти в сумі 12000 гривень.

Користуючись своїми процесуальними правами, передбаченими ст.63 Конституції України, від дачі будь-яких пояснень ОСОБА_3 відмовився.

В ході досудового розслідування були відібрані письмові пояснення ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Причинами та умовами допущеного стало: особиста недисциплінованість, зрада інтересів служби, «Присяги працівника Державної кримінально-виконавчої служби України» та норм «Професійної етики» з боку виконуючого обов'язки заступника начальника з нагляду і безпеки та оперативної роботи Маріупольського виправного центру (№138) капітана внутрішньої служби ОСОБА_3.

На підставі зазначеного, службове розслідування за фактом отримання неправомірної вигоди виконуючим обов'язки заступника начальника з нагляду і безпеки та оперативної роботи Маріупольського виправного центру (№138) капітаном внутрішньої служби ОСОБА_3 закінчено. У зв'язку із скоєнням вчинку, що дискредитує звання працівника органів Державної кримінально-виконавчої служби України вирішено клопотати перед керівництвом управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області про звільнення з органів ДКВС України виконуючого обов'язки заступника начальника з нагляду і безпеки та оперативної роботи Маріупольського виправного центру (№138) капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 за пунктом 6 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Висновок погоджено з першим заступником начальника управління ДПтС України в Донецькій області полковником внутрішньої служби ОСОБА_13, начальником Донецького територіального відділу ВБ та виявлення корупції ДПтС України майором внутрішньої служби ОСОБА_14, начальником відділу по роботі з персоналом управління ДПтС України в Донецькій області майором внутрішньої служби ОСОБА_15, начальником відділу оперативно-розшукової роботи управління ДПтС України в Донецькій області полковником внутрішньої служби ОСОБА_16

27.01.2016 на раді зборів середнього та старшого начальницького складу управління ДПтС України в Донецькій області поставлено на обговорення питання щодо звільнення з органів ДКВС України старшого оперуповноваженого особливо-важливих справах відділу оперативно-розшукової роботи управління ДПтС України в Донецькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 за скоєння вчинку, що дискредитує звання працівника органу Державної кримінально-виконавчої служби України, який під час скоєння вчинку виконував обов'язки заступника начальника з нагляду і безпеки та оперативної роботи Маріупольського виправного центру (№138).

Відповідно до протоколу №1 ради зборів середнього та старшого начальницького складу управління ДПтС України в Донецькій області від 27.01.2016 вирішено прийняти рішення про звільнення старшого оперуповноваженого в особливо-важливих справах капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 за пунктом 6 ст. 77 Закону України «Про національну поліції» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Рішенням ради зборів середнього та старшого начальницького складу управління ДПтС України в Донецькій області від 27.01.2016 вирішено старшого оперуповноваженого в особливо-важливих справах капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 звільнити за пунктом 6 ст. 77 Закону України «Про національну поліції» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Результат голосування: за - 18 присутніх. Проти - немає. Утрималось - немає.

Так, наказом Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області від 27.01.2016 № 36 «Про покарання» за скоєння вчинку, що дискредитує звання працівника органів Державної кримінально-виконавчої служби України звільнено з органів ДКВС України старшого оперуповноваженого в особливо-важливих справах відділу оперативно-розшукової роботи управління ДПтС України в Донецькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3, який під час скоєння вчинку виконував обов'язки заступника начальника з нагляду і безпеки та оперативної роботи Маріупольського виправного центру (№138).

28.01.2016 Управлінням Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області винесено наказ № 7 о/с, яким згідно з Законом України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за пунктом 6 ст. 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 (М-005474), старшого оперуповноваженого в особливих справах відділу оперативно-розшукової роботи Управління, з 28 січня 2016 року.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряються, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав для звільнення зі служби в поліції, зокрема, п. 6 ч. 1 вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Суд зауважує, що на теперішній час Дисциплінарний статут Національної поліції України не затверджено.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не затверджено, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-IV (чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (надалі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Аналізуючи наведені положення Дисциплінарного статуту службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Як визначено частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Частиною 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 (далі за текстом - Інструкція)

Пунктом 2.1. вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення; повідомлення особі РНС про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення; скоєння особою РНС корупційного правопорушення або надходження подання спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції.

Як передбачено частиною п'ятою статті 14 Дисциплінарного статуту, перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Розділом VI Інструкції передбачені права та обов'язки учасників службового розслідування.

Згідно з п.п. 4.4.1 п. 4.4. Інструкції за рішенням уповноваженого начальника працівники управління (відділів, секторів) інспекції з особового складу кадрових підрозділів відповідно МВС, ГУМВС, УМВС, ВНЗ та науково-дослідних установ МВС залучаються до проведення службових розслідувань при реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення або повідомлення особі РНС про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.

Пунктом 7.1 Інструкції визначено, що особа РНС, щодо якої проводиться службове розслідування, може бути відсторонена від виконання службових обов'язків за займаною посадою зі збереженням посадового окладу, окладу за спеціальне звання, надбавок за вислугу років та безперервну службу, інших надбавок і виплат.

У відповідності до п. 8.2 Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Суд зазначає, що підставою проведення службового розслідування за фактом затримання капітана внутрішньої служби ОСОБА_3, під час отримання ним неправомірної вигоди стала підозра у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (ЄРДР № 0000008 від 05.01.2016).

В ході проведеного службового розслідування були відібрані письмові пояснення засудженого ОСОБА_10, оперуповноваженого оперативної групи Маріупольського виправного центру (№138) капітану внутрішньої служби ОСОБА_11, начальника Маріупольського виправного центру (№138) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_12

Користуючись своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та від дачі будь-яких пояснень ОСОБА_3 відмовився.

Зазначене підтверджується підписом ОСОБА_3 на бланку пояснення на підставі ст. 63 Конституції України.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

У межах проведеного службового розслідування членами комісії встановлені причини та умови допущеного з боку виконуючого обов'язки заступника начальника з нагляду і безпеки та оперативної роботи Маріупольського виправного центру (№138) капітана внутрішньої служби ОСОБА_3, а саме особиста недисциплінованість, зрада інтересів служби, «Присяга працівника Державної кримінально-виконавчої служби України» та норм «Професійної етики» та члени комісії дійшли висновку про клопотання перед керівництвом управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області про звільнення начальника з нагляду і безпеки та оперативної служби Маріупольського виправного центру (№138) капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 за п.6 ст.77 Закону України «Про Національну службу» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби , накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) у зв'язку із скоєнням вчинку, що дискредитує звання працівника органів Державної кримінально-виконавчої служби України.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні надали пояснення стосовно того, що службове розслідування було проведено поверхово, з порушенням принципу - щоб кожний винний був притягнутий до відповідальності, а жоден невинний не постраждав. Посилались на те, що відсутні докази, що підтверджували б факт скоєння позивачем порушення дисципліни, а фактично підставою звільнення зі служби позивача стало відкриття кримінального провадження відносно позивача, та дії останнього, які мають ознаку злочину.

Суд не бере до уваги зазначені посилання позивача та його представника, щодо того, що службове розслідування було проведено поверхове, оскільки ані позивачем, ані представником позивача не надано до суду жодних доказів, що свідчили б про порушення Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецької області порядку проведення службового розслідування.

Крім того, позивач та його представник посилалися на те, що вина позивача у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена вироком суду, а отже порушено принцип презумпції невинуватості, та тому видання наказів про звільнення є передчасними.

Частиною 4 ст. 72 КАС України передбачено, що вирок суду к кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили є обов'язковими для адміністративного суду, що справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно зі ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи викладені норми, суд зазначає, що висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи або її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Аналогічна думка викладена у листі Вищого адміністративного суду України від 14.11.2012 № 2379/12/13-12 «Щодо застосування статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України».

Суд зазначає, що наявність судового рішення, яким буде встановлено вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, не є визначальним для проведення службового розслідування та застосування до особи дисциплінарних стягнень. Встановлення обставин в даному випадку належить до компетенції осіб, яким доручено проведення такого службового розслідування та саме висновок такого розслідування є підставою для застосування до винних осіб дисциплінарних стягнень.

З висновку службового розслідування вбачається, що 16.01.2016 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На час проведення службового розслідування та час розгляду даної справи рішення за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України ОСОБА_3 не прийнято.

При цьому, правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджені наказом МВС України 22 лютого 2012 року №155 встановлюють зокрема моральні зобов'язання працівника органів внутрішніх справ.

Так, пунктом 4.1 розділу ІІІ «Моральні основи служби в органах внутрішніх справ» визначено, що працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобов'язання: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності; бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Отже, дотримання норм поведінки, установлених цими Правилами, є моральним обов'язком кожного працівника органів внутрішніх справ незалежно від займаної посади та спеціального звання.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що Управлінням Державної пенітенціарної служби в Донецькій області на підставі фактичних вищезазначених даних обґрунтовано прийняті спірні накази № 36 від 27.01.2016 «Про покарання» та №7 о/с від 28.01.2016 «Про особовий склад», при цьому висновок службового розслідування за фактом затримання капітана внутрішньої служби ОСОБА_3, під час отримання ним неправомірної вигоди є додатковим підтвердженням правомірності прийнятих спірних наказів про звільнення ОСОБА_3 зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Таким чином, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України вчинено відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. А відтак, підстави для скасування оскаржених наказів - відсутні.

Як наслідок, не належать до задоволення і позовні вимоги про поновлення ОСОБА_3 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як такі, що є похідними від позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказів № 36 від 27.01.2016, № 7 о/с від 28.01.2016 про покарання та звільнення.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Державної пенітенціарної служби в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів № 36 від 27.01.2016, № 7 о/с від 28.01.2016 про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Повний текст постанови виготовлений 16 травня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8-11, 94, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління Державної пенітенціарної служби в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів № 36 від 27.01.2016, № 7 о/с від 28.01.2016 про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 10 травня 2016 року за участю представників сторін. Повний текст постанови буде виготовлений у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Крилова М.М.