Справа № 818/410/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 р. Справа № 818/410/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Матюхи Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/410/16

за позовом ОСОБА_1

до Державної екологічної інспекції у Сумській області

про скасуваненя наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Сумській області, в якому, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.85), просить:

- скасувати наказ відповідача №44-о від 29.02.2016р. «Про звільнення з посади ОСОБА_1.» та наказ №59-о від 09.03.2016р. «Про внесення змін до наказу про звільнення з посади ОСОБА_1 від 29.02.2016р. №44-о»;

- поновити його на займаній посаді в Державній екологічній інспекцій у Сумській області;

- стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 5000грн.

Свої вимоги мотивує тим, що він з 18.12.2000р. працював на різних посадах в Державній екологічній інспекцій у Сумській області, наказом №59-о від 09.03.2016р. його звільнили з роботи у зв'язку зі скороченням штатної чисельності працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки під час вирішення питання щодо звільнення працівників роботодавець не врахував наявність у нього переважного права в залишенні на роботі, а саме відсутність у сім'ї позивача інших працівників із самостійним заробітком (згідно з довідкою Середино-Будської міської ради вих.№365 від 19.02.2016р. дружина ОСОБА_1 є пенсіонеркою); навчання позивача без відриву від виробництва в Сумському національному аграрному університеті на 3 курсі за напрямом «Лісове та садово-паркове господарство», що безпосередньо стосується посади головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу, що він займав до звільнення; тривалий безперервний стаж роботи у природоохоронних організаціях більше 30 років, з яких 15 років в Державній екологічній інспекції, а також те, що він з 2000р. є членом науково-технічної Ради національного природного парку «Деснянсько-Старогутський» (довідка №173 від 30.03.2016р.); підвищення ним кваліфікації в 1989р., 2002р. та 2008р. за програмами щодо охорони та використання рослинного світу, організації та здійснення державного контролю у сфері охорони та раціонального використання земельних ресурсів і використання надр. Вказане, на переконання позивача, свідчить про його більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, ніж у інших 6 осіб, які залишилися працювати у відділі, та які не мають відповідної фахової освіти. Зазначає, що звільнення без достатніх на те підстав спричинило йому моральну шкоду, розмір якої він оцінює в 5000грн., та яка полягає у стражданнях та переживаннях, вимушеності докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Зокрема, заподіяння йому моральної шкоди підтверджується довідкою Середино-Будської центральної районної поліклініки №388 від 27.04.2016р. про знаходження ОСОБА_1 на лікуванні на денному стаціонарі з 26.02.2016р. до 04.03.2016р. з діагнозом «Розповсюджений остеохондроз хребта, больовий синдром»; в хірургічному відділенні з діагнозом «нирково-кам'яна хвороба, правобічна ниркова коліка» з 28.03.2016р. до 06.04.2016р.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала (а.с.30-32, 93-95), пояснивши, що оскаржувані накази є правомірними та винесені згідно з вимогами чинного законодавства, оскільки відповідачем був дотриманий строк попередження ОСОБА_1 про зміну умов праці та зміну граничної штатної чисельності працівників з 105 до 80 осіб, передбачений ч.3 ст.32 КЗпП України (рішення про звільнення прийнято 29.02.2016р., попередження про звільнення відбулося 29.12.2015р.); на момент скорочення кількості штатних одиниць відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу, де працював позивач, з 8 до 6 осіб, в останнього була відсутня вища освіта, яка вимагається посадовими інструкціями, та наявна технічна освіта, що свідчить про меншу кваліфікацію ОСОБА_1 в порівнянні з іншими працівниками цього відділу, які всі мали повну вищу освіту. Крім того, вирішення питання щодо звільнення працівників проводилося з урахуванням аналізу продуктивності їх роботи за 2013-2015 роки, за результатами якого визначено, що найнижчі показники мають ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Також було враховано неодноразове застосування до позивача з 20.12.2011р. (момент утворення Державної екологічної інспекції у Сумській області) дисциплінарних стягнень у вигляді доган та затримки присвоєння чергового ранку терміном до шести місяців. За результатними щорічних оцінок діяльності ОСОБА_1 як державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища останнім за 2013-2014р. отримано «задовільно» із зазначенням «відповідає займаній посаді при умові підвищення кваліфікації», що свідчить про потребу підвищити фаховий рівень позивача шляхом здобуття відповідної освіти. Відтак, на думку відповідача, державні інспектори, що залишилися працювати у відділі, мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, ніж позивач, внаслідок чого у задоволенні позову слід відмовити.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.11.2015р. Державною екологічною інспекцією України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2014р. №85 «Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів» (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №840) прийнято наказ №121, яким затверджено граничну чисельність територіальних органів Держекоінспекції України (а.с.34).

Так, згідно з додатком до цього наказу гранична чисельність працівників Державної екологічної інспекції у Сумській області складає 80 осіб, у т.ч. 79 державних службовців (а.с.34, зворотній бік).

На виконання вказаного наказу Державною екологічною інспекцією у Сумській області виданий наказ №205-о від 28.12.2015р., пунктом 1 якого затверджено відповідну граничну чисельність працівників (а.с.35), внаслідок чого 21.12.2015р. в.о. Міністром екології та природних ресурсів України ОСОБА_4 погоджено, а Головою Державної екологічної інспекції України ОСОБА_5 затверджено Структуру Державної екологічної інспекції України (а.с.39), згідно з якою загальна кількість осіб, які у ній працюють, складає 80 замість 105, як це було передбачено Структурою інспекції, затвердженою 21.11.2012р. (а.с.38).

Зокрема, в 2012р. структурними підрозділами інспекції були: начальник (1), перший заступник (1), заступник начальника (1), відділ екологічного контролю водних ресурсів, атмосферного повітря, за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами (12), відділ екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу (8), відділ екологічного контролю природних ресурсів (7), сектор екологічного контролю земельних ресурсів (3), відділ екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області (50), відділ інструментально-лабораторного контролю (9) із сектором інструментально-лабораторного контролю м. Шостка (2), юридичний сектор (2), сектор аналізу та планування інспекційної діяльності, контролю виконання, зв'язків з громадськістю і ЗМІ (3), відділ бухгалтерського обліку та матеріально-технічного забезпечення (6), головний спеціаліст по роботі з персоналом (1), головний спеціаліст з питань запобігання та виявлення корупції (1) (а.с.38).

В 2015р. до структурних підрозділів Державної екологічної інспекції у Сумській області віднесено: керівництво у складі начальника (1), першого заступника (1), заступника начальника (1); відділ екологічного контролю земельних ресурсів, за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами (7), відділ екологічного контролю водних ресурсів та атмосферного повітря (6); відділ екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу (6); відділ екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області (33); відділ оперативного контролю (6); відділ інструментально-лабораторного контролю (6); відділ організаційно-аналітичного, документального, матеріально-технічного забезпечення і взаємодії з громадськістю та ЗМІ (6); юридичний сектор (2); сектор бухгалтерського обліку та фінансів (3); головний спеціаліст по роботі з персоналом (1), головний спеціаліст з питань запобігання та виявлення корупції (1) (а.с.39).

Отже, гранична чисельність працівників відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу, в якому з 03.01.2012р. на посаді головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області працював ОСОБА_1, призначений порядком переведення з Державної екологічної інспекції в Сумській області із збереженням раніше присвоєного 11 рангу державного службовця (а.с.12,14), в 2015р. скоротилася з 8 до 6 осіб.

В подальшому, наказом Державної екологічної інспекції в Сумській області №19-о від 15.02.2016р. створено кадрову комісію для розгляду кандидатур по скороченню штатів чисельності працівників (а.с.40).

Наказом Державної екологічної інспекції в Сумській області №206-о від 29.12.2015р. попереджено персонально всіх працівників інспекції, в т.ч. і позивача, про заплановане скорочення штатної чисельності на 2016р. згідно з п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.36-37).

За результатами роботи кадрової комісії сформовано список кандидатур на скорочення, до якого ввійшов і позивач (а.с.50).

29.02.2016р. відповідачем прийнято наказ №44-о про звільнення з посади головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штатної чисельності. При цьому, враховуючи той, факт, що позивач з 25.02.2016р. знаходиться на лікарняному, днем звільнення його з посади згідно з п.2 наказу вважати перший день після виходу з лікарняного (а.с.19).

09.03.2016р. Державною екологічною інспекцією в Сумській області видано наказ №59-о «Про внесення змін до наказу про звільнення з посади ОСОБА_1 від 29.02.2016р. №44-о», згідно з пунктом 1 якого днем звільнення позивача вважати перший день після виходу з лікарняного 09.03.2016р. (а.с.20).

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємств, установ, організацій, скорочення численності або штату працівників.

Звільнення з цих підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Виходячи з положень зазначеної норми, розірвання трудового договору можливе як при ліквідації підприємства, установи, організації, так і при скороченні численності або штату працівників.

З матеріалів справи вбачається, що в Державній екологічній інспекції у Сумській області мало місце скорочення чисельності працівників, в тому числі і працівників відділу, де обіймав посаду позивач.

Відповідно до статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що визначальним критерієм для визначення наявності переважного права на залишенні на роботі при скороченні чисельності штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень кваліфікації працівника та продуктивність праці, а відсутність в сім'ї інших працівників з самостійним заробітком; тривалий безперервний стаж роботи на даному підприємстві, в установі, організації; навчання у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва, і інші обставини, що дають право для залишення на роботі, враховуються лише в тому разі, коли працівники мають однакову кваліфікацію і продуктивність праці.

Окрім того, враховуючи приписи ч. 1 ст. 42 КЗпП України більш висока кваліфікація і продуктивність праці працівника в першу чергу надають йому перевагу на залишення на роботі.

За цією нормою у першу чергу перевагу залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. При цьому висока кваліфікація може підтверджуватися рівнем освіти, присвоєнням кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), а істотною ознакою продуктивності праці - дисциплінованість працівника, виконання покладених обов'язків.

Розділом 5 Посадових інструкцій державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу (а.с.65-75) встановлені кваліфікаційні вимоги щодо необхідності повної вищої освіти за фахом та щодо освітньо-кваліфікаційного рівня магістр (спеціаліст).

З копії дипломів про освіту працівників, які залишилися працювати у відділі, вбачається, що ОСОБА_6 має диплом спеціаліста, закінчив у 2003 році Державне підприємство «Київський університет права» і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію «юрист» (а.с.54); ОСОБА_7 має диплом спеціаліста, закінчив у 2012 році Сумський національний аграрний університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Технології зберігання, консервування та переробки м'яса» та здобув кваліфікацію «інженера-технолога» (а.с.146); ОСОБА_8 має диплом спеціаліста, в 1985 році закінчив Українського ордена Трудового Червоного Прапора сільськогосподарську академію за спеціальністю «Захист рослин» та йому присвоєно кваліфікацію «вченого агронома» (а.с.58); ОСОБА_9 має диплом спеціаліста, в 1984 році закінчила Дніпропетровський хіміко-технологічний інститут ім. Дзержинського в м. Дніпропетровськ за спеціальністю «хімічна технологія кінофотоматеріалів» та їй присвоєно кваліфікацію «інженера хіміко-технолога» (а.с.60); ОСОБА_10 має диплом спеціаліста, в 1994 році закінчив Харківський державний університет ім. Горького за спеціальністю «Охорона навколишнього середовища та раціональне використання природних ресурсів» та йому присвоєно кваліфікацію «спеціаліста геоеколог широкого профілю» (а.с.62); ОСОБА_11 має диплом магістра, закінчила у 2012 році Сумський державний екологічний університет ім. А.С. Макаренка і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Географія» та здобула кваліфікацію «географа, викладача історії» (а.с.64).

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. №1556-VII здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою відповідної освітньої (освітньо-професійної чи освітньо-наукової) або наукової програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії;5) доктор наук.

Частиною 5 ст.5 вказаного Закону визначено, що магістр - це освітній ступінь, що здобувається на другому рівні вищої освіти та присуджується вищим навчальним закладом (науковою установою) у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньої програми. Ступінь магістра здобувається за освітньо-професійною або за освітньо-науковою програмою. Обсяг освітньо-професійної програми підготовки магістра становить 90 - 120 кредитів ЄКТС, обсяг освітньо-наукової програми - 120 кредитів ЄКТС. Освітньо-наукова програма магістра обов'язково включає дослідницьку (наукову) компоненту обсягом не менше 30 відсотків.

При цьому, пп.2 п. 2 розділу ХV «Прикінцевих та Перехідних положень» Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що вища освіта за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста (повна вища освіта) після набрання чинності цим Законом прирівнюється до вищої освіти ступеня магістра.

Отже, всі 6 працівників, які залишилися працювати у відділі екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу Державної екологічної інспекції у Сумській області фактично мали повну вищу освіту ступеня магістра.

Натомість, позивач має диплом Українського заочного індустріального технікуму, згідно з яким в 1987 році закінчив повний курс Харківського будівельного технікуму по спеціальності «промислове та цивільне будівництво» та йому присвоєно кваліфікацію «техніка-будівельника» (а.с.52).

Таким чином, у позивача відсутня вища освіта за відповідним фахом роботи.

Щодо посилань ОСОБА_1 на наявність лише у 2 працівників відділу - ОСОБА_8 та ОСОБА_10 - вищої світи професійного спрямування у сфері екології слід відмітити, що в інших працівників відділу є повна вища освіта, якої у нього немає, крім того, у позивача також відсутня освіта саме за напрямом «охорона навколишнього природного середовища та раціональне використання природних ресурсів», тому твердження про його більш високу кваліфікацію є безпідставними.

З приводу продуктивності праці необхідно зазначити, що на засіданнях кадрової комісії досліджувалося питання щодо об'єму виконуваної роботи, зокрема, відповідно до пропозицій, наданих начальником відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу, підлягають звільненню ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.43), оскільки за результатами аналізу показників роботи ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 за період з 01.01.2014р. до 19.02.2016р. було встановлено, що найменшу кількість протоколів про адміністративні правопорушення склав ОСОБА_3 (31) та ОСОБА_1 (88), а ОСОБА_9 склала 142 протоколи (а.с.45).

Згідно даними інформаційної таблиці про стан продуктивності роботи працівників відділу за 2015 р. (а.с.133), який передував звільненню позивача, кількість проведених перевірок протягом року склала: ОСОБА_6 - 20, ОСОБА_12 - 19, ОСОБА_13 - 12, ОСОБА_9 - 6, ОСОБА_1 - 4; кількість складених адміністративних протоколів : ОСОБА_6 - 51, ОСОБА_12 - 30, ОСОБА_8 - 14, ОСОБА_13 - 31, ОСОБА_9 - 72, ОСОБА_1 - 24; кількість винесених приписів: ОСОБА_6 - 15, ОСОБА_12 - 9, ОСОБА_13 - 5, ОСОБА_9 - 6, ОСОБА_1 - 2; кількість нарахованих збитків - ОСОБА_6 - 26, ОСОБА_12 - 14, ОСОБА_8 - 7, ОСОБА_13 - 5, ОСОБА_9 - 8, ОСОБА_1 - 7; кількість опрацьованих листів, доручень, контролів по звітності: ОСОБА_6 - 15, ОСОБА_12 - 7, ОСОБА_13 - 2, ОСОБА_9 - 1, ОСОБА_11 - 292; кількість опрацьованих звернень громадян: ОСОБА_6 - 8, ОСОБА_12 - 2, ОСОБА_8 - 2, ОСОБА_9 - 3, ОСОБА_11 -8 (як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, прочерки напроти прізвищ у таблиці означають, що за цими напрямами робота певному працівнику відділу не доручалися, зважаючи на специфіку їх роботи).

Враховуючи, що показники роботи ОСОБА_1 за тими напрямами роботи, які йому доручалися, не є вищими за показники роботи інших працівників, яким доручалася ця ж робота, відсутні підстави стверджувати про його більш високу продуктивність праці.

Суд не приймає до уваги та вважає необґрунтованими доводи позивача, що відповідачем було порушені вимоги статті 42 КЗпП щодо не надання йому переваги в залишенні на роботі, оскільки той факт, що позивач пропрацював тривалий час в природоохоронних організаціях та в Державній екологічній інспекції, не свідчить про його більшу кваліфікацію. Адже, поняття «кваліфікація» як таке, що включає не лише стаж роботи працівника, а й здатність виконувати особливі доручення, є оціночним та визначається у кожній конкретній справі залежно від установлених судом обставин (постанова Верховного Суду України від 07.11.2011 року).

Як зазначає відповідач, під час роботи в Державній екологічній інспекцій у Сумській області до ОСОБА_1 наказами від 06.03.2012р. №28-0 та від 05.07.2012р. №68-0 оголошувалися догани за неналежне виконання службових обов'язків (а.с.104,107), а наказом від 08.02.2013р. №18-о позивачу затримано присвоєння чергового рангу за зниження якості результативності при проведенні перевірок по дотриманню вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища України (а.с.110), які в установленому законом порядку оскаржені не були.

З копій щорічних оцінок працівників відділу, де працював позивач, вбачається, що за результатами роботи у відповідних роках вони мали наступні підсумкові оцінки: ОСОБА_11 «добре» (2013-2014рр.), ОСОБА_9 «добре» (2014р.), ОСОБА_6 «добре» (2013-2014р.), ОСОБА_7 «добре» (2013-2014рр.), ОСОБА_8 - «задовільно» (2013р.) та «добре» (2014р.), ОСОБА_10 - «добре» (2013-2014р). (а.с.147-177).

Водночас, підсумкові щорічні оцінки позивача - «добре» (2012р.), «задовільно» (2013р.-2014р.) із зазначенням необхідності підвищення ним кваліфікації (пункти 4 щорічних оцінок виконання службовцем посадових обов'язків і завдань) (а.с.111-115). Результати оцінювання ОСОБА_1 не оскаржувались.

Факт проходження позивачем курсів підвищення кваліфікації у грудні 1989р., квітні 2008р. та травні 2002р. за відсутності вищої освіти за фахом саме по собі не свідчить про його більшу кваліфікацію, ніж у інших працівників (а.с.89-91).

Не свідчить про наявність у позивача переважного права на залишення на роботі факт нагородження його обласною радою годинником на професійне свято - з нагоди Дня еколога, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що таке заохочення відбувалось у зв'язку з виконанням безпосередньо службових обов'язків за час роботи у відповідача, (а.с.144, зворотній бік), крім того, нагородження проводилося не роботодавцем.

Отже, під час розгляду справи не знайшли підтвердження доводи позивача щодо його більш високої кваліфікації та продуктивності праці в порівнянні з іншими працівниками, що залишилися на роботі.

Відповідно до п.2,3, 4 ч.2 ст.42 КЗпП України вказаній категорії осіб лише за наявності рівних умов продуктивності праці і кваліфікації, тобто відсутності в інших працівників переважного права на залишення на роботі, надається перевага в залишенні на роботі.

Таким чином, зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 переважного права на залишення на роботі при звільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, більш високу продуктивність праці та кваліфікацію працівників, які обіймають подібні посади та виконують схожу роботу, позивач підлягав звільненню у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці відповідно до спірних наказів на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штатної чисельності.

Стосовно посилань позивача на довідку №173 від 30.03.2016р. про його членство з 2000р. у науково-технічній Раді національного природного парку «Деснянсько-Старогутський» (а.с.23) суд відмічає, що законодавством не передбачено права працівника на залишення на роботі при вивільненні у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці за таких умов.

При проведенні звільнення позивача у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці Державною екологічною інспекцією у Сумській області додержано визначену законодавством процедуру звільнення працівників.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи (а.с.36, зворотній бік), позивача 29.12.2015 року, тобто не пізніше, ніж за два місяці, попереджено про наступне вивільнення згідно з п.1 ст.40 КЗпП України, про що свідчить особистий підпис позивача на відповідному попереджені.

За таких обставин, що відповідачем дотриманий порядок звільнення позивача передбачений п.1 ст.40 та ч.1 ст. 49-2 КЗпП України в частині своєчасного попередження про наступне вивільнення у зв'язку з скороченням штату працівників.

Окрім того, ч.3 ст.49-2 КЗпП України передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Як вбачається із правового змісту зазначеної норми статті 49-2 КЗпП, запропонування працівникові іншої роботи пов'язане з одночасним попередженням про відповідне звільнення. Тобто, пропонування працівникові вакантних посад внаслідок скорочення штатів можливо за умови, наявності таких посад. Неможливо пропонувати особі посади, яких на час такого попередження немає.

Як зазначив представник відповідача, на час попередження про звільнення, будь-яких вакантних посад, які б позивач міг зайняти, не було.

З урахуванням зазначених обставини, суд дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулось з дотриманням вимог статті 49-2 КЗпП України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування наказів відповідача №44-о від 29.02.2016р. та №59-о від 09.03.2016р. є безпідставними, не підтверджуються фактичними обставинами справи, внаслідок чого задоволенню не підлягають.

Приписами ст.235 Кодексу законів про працю України передбачено, що лише у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, та при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки під час розгляду адміністративної справи, суд дійшов висновку, що порушень чинного законодавства з боку відповідача при звільненні позивача не допущено, то відтак відсутні і підстави для поновлення позивача на посаді головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Крім того, суд вважає необхідним відмітити, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки, позивачем не доведено факту неправомірних дій та рішень відповідача, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Сумській області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди -відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 20.05.2016 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова