Справа № 804/1576/16
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2016 р. Справа № 804/1576/16
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Борисенко П.О., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПІБУД» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання дій протиправними, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПІБУД» звернулося до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області із позовними вимогами, з урахуванням їх уточнень, про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області щодо відмови у прийнятті звітної податкової декларації з податку на додану вартість за податковий період грудень 2015 року, яка була подана Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПІБУД» (ідентифікаційний код юридичної особи 39719776) та щодо розірвання в односторонньому порядку Договору від 28 грудня 2015 року № 281220151 про визнання електронних документів, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПІБУД» (ідентифікаційний код юридичної особи 39719776) та Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, а також визнати прийнятою та зареєстрованою звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за податковий період грудень 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПІБУД» (ідентифікаційний код юридичної особи 39719776) першим днем її фактичного надходження до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, а саме 15 січня 2016 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.01.2016р., 15.01.2016р., 26.01.2016р. та 02.02.2016р. ним подано до відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за податковий період грудень 2015 року, проте, жодна із цих декларацій не була прийнята, в тому числі через розірвання відповідачем в односторонньому порядку Договору від 28 грудня 2015 року № 281220151 про визнання електронних документів.
Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили. Позивач надіслав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до ч. 4 ст.122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши наявні в справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позов з наступних підстав.
Судом встановлено, що ТОВ «КОМПІБУД» 08 січня 2016 року подало до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2015 року, що підтверджується описом вкладення з відміткою підприємства поштового зв'язку про отримання для направлення адресату.
ТОВ «КОМПІБУД» 15 січня 2016 року подало до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області нову звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2015 року в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку на підставі договору про визнання електронної звітності від 28 грудня 2015 року № 281220151. У відповідь підприємством отримано квитанцію №2 з відміткою «прийнято пакет» до відома.
Підприємством направлено звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2015 року на адресу податкового органу засобами поштового зв'язку, яку отримано адресатом 02 лютого 2016 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи за довіреністю на повідомленні про вручення адресату поштового відправлення.
Порядок подання податкової декларації до органів державної податкової служби регулюється Податковим кодексом України.
Відповідно до п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3, 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Як передбачено нормою абзацу 1 п. 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.
Відповідно до п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Згідно п. 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.
Відповідно п. 49.11 ст.49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Між ТОВ «КОМПІБУД» та відповідачем було укладено договір про визнання електронних документів від 28 грудня 2015 року № 281220151, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.
Судом встановлено, що на підставі вказаного договору подавалася в електронному вигляді податкова звітність до контролюючого органу, яка не була прийнята у встановленому порядку, а саме: звітна податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2015 року.
Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі - Інструкція №233), яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.
З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції №233).
Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно пункту 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.
З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДПС в односторонньому порядку є:
1) ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих;
2) зміна платником податків місця реєстрації.
З матеріалів справи судом встановлено, що сертифікат відкритого ключа позивача не скасовано, а підприємство знаходилось за місцем реєстрації, про що була наявна інформація в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на момент подання звітності.
Згідно з п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
При цьому, у відповідності до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 №755-IV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон №755), місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).
У свою чергу, відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (частина 1 статті 17 Закону №755).
В Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться такі відомості щодо юридичної особи як місцезнаходження юридичної особи (частина 2 статті 17 Закону №755).
Водночас, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (стаття 18 Закону №755).
Таким чином, посилання відповідача в обґрунтування підстав неприйняття звітної податкової декларації з ПДВ за грудень 2015 року на розірвання договору про визнання електронних документів від 28.12.2015р. №281220151 є необґрунтованими, оскільки підприємство знаходилось за місцем реєстрації, про що містились підтверджені відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Суд зазначає, що у відповідності до п. 49.10 ст. 49 Податкового кодексу України, забороняється відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо).
В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.
Проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 122,128,158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПІБУД» - задовольнити.
Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області щодо відмови у прийнятті звітної податкової декларації з податку на додану вартість за податковий період грудень 2015 року, яка була подана Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПІБУД» (ідентифікаційний код юридичної особи 39719776).
Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області щодо розірвання в односторонньому порядку Договору від 28 грудня 2015 року № 281220151 про визнання електронних документів, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПІБУД» (ідентифікаційний код юридичної особи 39719776) та Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області.
Визнати прийнятою та зареєстрованою звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за податковий період грудень 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПІБУД» (ідентифікаційний код юридичної особи 39719776) першим днем її фактичного надходження до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, а саме 15 січня 2016 року.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 28.04.2016р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді П.О.Борисенко П.О.Борисенко І.В.Калита