Справа № 345/4266/15-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року Справа № 876/218/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірної відмови в зарахуванні пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся з позовом в суд до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області та просив визнати неправомірними дії відповідача щодо обчислення страхового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі та в районах прирівняних до районів Крайньої Півночі та зобов'язати відповідача здійснити обчислення страхового стажу позивача із розрахунку один рік роботи на території районів прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців відповідно до записів трудової книжки з урахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що він отримує пенсію за віком, яку управління ПФУ нарахувало без урахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні, що суперечить указам Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 10 лютого 1960 року) та 26 вересня 1967 року № 1908-VІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 26 вересня 1967 року), пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1058-ІV), постанові Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - постанова № 148).

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2015 року в справі №345/4266/15а адміністративний позов було задоволено частково.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управлінням Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2015 року в справі №345/4266/15а та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач згідно записів у трудовій книжці працював у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі: з 15.10.1981р. по 01.03.1990р. у Тресті «Мегеоннефтестрой» СМУ 20 (з 01.01.1985 Специализированое строительно-монтажное управление треста «Когалымнефтеспецстрой»; з 21.01.1986р. трест «Когалымнефтестрой»); з 05.03.1990р. по 05.06.1992р. в Когалимському філіалі Київського промислового кооперативу «АВИА»; з 19.11.1994 по 26.04.1996р. в АТЗТ «Укрсибнефтестрой» г. Когалым; з 30.04.1996р. по 30.09.2003р. в Филиале СТК «Луктур» (з 12.01.1999р. филиал ООО «Север-Нефтегазстрой» г. Когалым; з 26.09.2002р. ООО «Север-Нефтегазстрой» г. Когалым. ); з 01.12.2003р. по 31.03.2010р. в ООО «Север-Нефтегазстрой» г. Когалым (з 01.11.2008р. в ООО «ГСИ «Север-Нефтегазстрой» г. Когалым).

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

З огляду на викладене колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 27 жовтня 2015 року дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Однак, позивач по справі постійно працював на підприємствах, що знаходяться в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі і працював вахтово-експедиційним методом, виїжджаючи на місце роботи в межах цих місцевостей.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що на позивача поширюються пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, а саме, зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

За правилами пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, чи довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 01 березня 1960 року зараховується в стаж в півторакратному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до пункту «д» цієї статті працівникам, які переводяться, направляються або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Таким чином, для отримання права на пільги, передбачені наведеною статтею, особа повинна була укласти строковий трудовий договір.

Факт укладання такого договору є предметом доказування у випадку спору між особою і пенсійним органом. Відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період. Наявність лише запису у трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності.

Щодо періодів стажу після 1991 року, чинним законодавством не передбачено врахування цих періодів роботи в пільговому обчисленні.

Зокрема, Тимчасовою Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року встановлені спеціальні правила врахування таких періодів роботи лише при визначенні права на пенсію, а не при обчисленні розміру стажу.

Проте у справі, що розглядається, суд не дослідив вказаних питань, дійшовши висновку про наявність у позивача пільг виключно на підставі факту роботи, який підтверджений трудовою книжкою, і з урахуванням набутого після 1991 року стажу.

Таким чином, з урахуванням наведено позовні вимоги підлягають до частково задоволення шляхом зарахування трудового стажу у пільговому обчисленні за період з 15.10.1981 року по 01.03.1990 року за роботу в у Тресті «Мегеоннефтестрой» СМУ 20 та з 05.03.1990 року до 01 січня 1991 року за роботу в Когалимському філіалі Київського промислового кооперативу «АВИА».

З приводу здійснення перерахунку пенсії з врахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Виключно Законом № 1058-IV, який набрав чинності 1 січня 2004 року, визначаються, зокрема, види пенсійних виплат, умови набуття та порядок визначення їх розмірів (частина друга статті 5 Закону № 1058-IV).

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі законодавець урегулював у статті 40 Закону № 1058-IV. Абзацом першим частини першої цієї статті передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з пунктом 2 статті 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Таким чином, ОСОБА_2 має право на включення сум для перерахунку пенсії лише згідно довідки №10/15-29-2017 від 23.09.2009 року за період його роботи з 01.01.1988 року до 01.03.1990 року в ТПП «Когалымнефтегаз».

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області задовольнити частково, постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2015 року в справі №345/4266/15а скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з врахуванням довідки №10/15-29-2017 від 23.09.2009 року виданої ТПП «Когалымнефтегаз» та районних коефіцієнтів і північної надбавки та відмови врахування в пільговому обчисленні трудового стажу ОСОБА_2 з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік і 6 місяців за період роботи з 15.10.1981 року по 01.03.1990 року за роботу в у Тресті «Мегеоннефтестрой» СМУ 20 та з 05.03.1990 року до 01 січня 1991 року за роботу в Когалимському філіалі Київського промислового кооперативу «АВИА».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з врахуванням довідки №10/15-29-2017 від 23.09.2009 року виданої ТПП «Когалымнефтегаз» та районних коефіцієнтів і північної надбавки.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області врахувати періоди роботи ОСОБА_2 в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 15.10.1981 року по 01.03.1990 року за роботу в у Тресті «Мегеоннефтестрой» СМУ 20 та з 05.03.1990 року до 01 січня 1991 року за роботу в Когалимському філіалі Київського промислового кооперативу «АВИА» з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік і 6 місяців.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 30 жовтня 2015 року, тобто з моменту звернення з заявою про перерахунок пенсії.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 23.05.2016 року