Справа № 2а-15297/10/2670
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2011-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 січня 2011 року 14:47 № 2а-15297/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: Головуючого - судді Дегтярьової О.В., при секретарі судового засіданні ОСОБА_1, за участю представників: позивача ОСОБА_2 (довіреність від 09.11.2010р. № б/н), відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 27.08.2010р. № б/н), розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Рідерз Дайджест»
доКиївської регіональної митниці
проскасування рішення від 05 липня 2010 року № 100000006/2010/411339/1, зобовязання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2010 року до Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось ТОВ «Видавництво Рідерз Дайджест»з позовом до Київської регіональної митниці про скасування рішення від 05.07.2010р. № 100000006/2010/411339/1, зобовязання здійснити митне оформлення товару за вантажною декларацією № 100000014/2010/552748 від 07.07.2010р. за основним методом - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) шляхом внесення змін до такої вантажної митної декларації.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що митним органом неправомірно було визначено митну вартість товару за резервним методом, чим безпідставно збільшено митну вартість товару, що призвело до збільшення відповідних сум податків та зборів до сплати.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що коригування митної вартості товару було здійснено виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений діючим митним законодавством.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Між ТОВ «Видавництво Рідерз Дайджест»(Покупець) та ОСОБА_4 Продактс ЛТД, ОСОБА_5 (Leo Paper Products LTD Hong Kong (Продавець) 04 травня 2010 року було укладено Контракт № 995-10/RK_URS1_UA, згідно з підпунктом 1.1 якого передбачено, що Продавець продає та виробляє, а Покупець купує друковану продукцію.

Відповідно до п. 2.1 Контракту ціна за продану за даним Контрактом готову продукцію складає 32 742, 00 USD (тридцять дві тисячі сімсот сорок два Долара США) встановлюється в Додатку № 1 до даного Контракту.

На виконання умов контракту № 995-10/KR_URS1_UA від 04.05.2010р. позивачем на митну територію України було ввезено товар друкована продукція, яка вказана в додатку № 1 до Контракту, а саме: книга «Российская корона Князья, Цари, Императоры», в кількості 8 000 екземплярів (2, 289 доларів США за одиницю) та книга «Герои литературы и истории, набор № 1»в кількості 6 500 екземплярів (2, 220 доларів США за одиницю).

З метою митного оформлення товару та його випуску у вільний обіг позивачем було подано до відповідача вантажну митну декларацію, в якій митна вартість була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), тобто за основним методом визначення митної вартості товарів, передбаченим ст. 266 Митного кодексу України. За розрахунками декларанта митна вартість товару становила 37 488, 54 доларів США, що становило по курсу НБУ 296 553, 09 гривень (зазначено в графі 28 рішення про визначення митної вартості №100000006/2010/411339/1 від 05 липня 2010 року).

05 липня 2010 року Київською регіональною митницею було прийнято рішення про визначення митної вартості товарів № 100000006/2010/411339/1 із застосуванням резервного методу, відповідно до якого митна вартість товару була визначена із розрахунку 3, 01 USD/кг.

Відповідно до ст. 265 Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями Митного кодексу. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобовязати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Крім того, в здійсненні вищевказаних функцій, митні органи керуються Постановами Кабінету Міністрів України та наказами Державної митної служби України.

Відповідно до Наказу ДМС України від 01.06.07 № 455 «Про внесення змін до Методичних рекомендацій із застосуванням окремих положень Митного кодексу України, що стосуються питань визначення митної вартості товарів, які імпортуються на митну територію України»під час здійснення митного контролю й митного оформлення окремих видів товарів, які визначені Держмитслужбою для поглибленого контролю за правильністю визначення їх митної вартості із застосуванням положень ст. 265 Митного кодексу України, посадова особа митного органу, що здійснює такий контроль, використовує інформацію бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, а також електронного та/або паперового бюлетеня «огляд цін українського та світового товарних ринків», біржову інформацію про ціни на товари та/або сировину, інші інформаційні джерела, де наведено цінові характеристики таких товарів та/або сировини.

Постановою КМУ від 09.04.2008р. № 339 визначено Порядок здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, згідно якого контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до ст. 41 Митного кодексу України шляхом проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщаються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою КМУ від 20.12.2006 № 1766, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з - рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; - наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.

Оскільки заявлена позивачем митна вартість товару 2, 36 доларів США за кг, на думку відповідача, була нижча рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже було здійснено та суперечила даним, які містяться в базі даних ЄАІС ДМСУ у відповідності з п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.06 №1766, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, про що в графі «для відміток митного органу»декларації митної вартості (ДМВ) службовою особою митного органу було здійснено запис про необхідність надання додаткових документів, зазначених на звороті декларації митної вартості, а саме: копія ВМД країни відправника, інвойс фірми відправника товару Heshan Astros на компанію Leo Paper, калькуляцію фірми виробника товару, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість сировини (папір, тощо).

Декларант ОСОБА_6 був ознайомлений із вимогою щодо необхідності подання додаткових документів, про що свідчить відмітка в декларації митної вартості та запис з підписом від 05 липня 2010 року: «Ознайомлений, на даний час надати додаткові документи не можу».

Відповідно до п. 14 постанови КМУ від 20.12.06 №1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження»якщо декларантом не подано в установлений строк (протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання) додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну викладені в ст. 266 Митного кодексу України.

При цьому судом визнається обґрунтованим застосування резервного методу (6 метод) для визнання митної вартості з урахуванням доводів відповідача.

Відповідно до ст. 264 Митного кодексу України у разі виникнення потреби в уточненні заявленої митної вартості товарів або у разі незгоди декларанта з митною вартістю, визначеною митницею, декларант має право звернутись до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг, під гарантію уповноваженого банку або сплатити податки і збори (обовязкові платежі) згідно з митною вартістю цих товарів, визначених митним органом.

Порядок випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання при ввезенні їх на митну територію України затверджено наказом ДМСУ від 17.03.08 № 230.

Відповідно до Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання при ввезенні їх на митну територію України декларант повинен подати митному органу необхідні відомості для підтвердження заявленої митної вартості та забезпечити можливість їх перевірки.

Строк дії гарантійних зобовязань не може перевищувати 90 календарних днів з моменту випуску товарів у вільний обіг.

Листом № 35/7.2-12/6582 від 06.07.2010 р. митний орган надав згоду на випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання шляхом сплати до державного бюджету сум податків і зборів згідно з митною вартістю товарів, визначеною відповідачем.

Протягом встановленого строку в 90 календарних днів з моменту випуску товарів у вільний обіг позивач не подав до митниці документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача, а тому підстав для скасування рішення Київської регіональної митниці про визначення митної вартості від 05 липня 2010 року № 100000006/2010/411339/1 та задоволення позовних вимог не вбачає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та визнає їх такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя ОСОБА_7