Справа № 569/1339/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Київ К/800/45725/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне, третя особа - Місцевий осередок Всеукраїнської громадської організації «Асоціація ветеранів Державної податкової служби України» Рівненської області, про перерахунок розміру пенсії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2013 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року,-

в с т а н о в и в :

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) з 29 липня 2011 року, включивши винагороду за вислугу років у розмірі 30 відсотків згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання», матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та матеріальну допомогу на оздоровлення за період з 1 липня 2006 року по 30 червня 2011 року в сумі 17531,62 гривень у відповідності до довідок від 28 грудня 2012 року № 05-25/319 і від 11 січня 2013 року № 05-25/8, виплативши дані нарахування та виплачувати перераховану пенсію до внесення змін у законодавство.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2013 року позов задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії відповідно до Закону № 3723-XII з урахуванням виплати винагороди за вислугу років у розмірі 30 відсотків згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання» у відповідності до довідки Державної податкової служби у Рівненській області від 28 грудня 2012 року № 05-25/319, та включивши матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до довідки Державної податкової служби у Рівненській області від 11 січня 2013 року № 05-25/8 за період з 1 січня 2013 року до зміни чинного законодавства.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2013 року змінено, виключено із другого абзацу резолютивної частини постанови посилання «до зміни чинного законодавства». В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2013 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_4 подала письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судами попередніх інстанцій, що ОСОБА_4 з 29 липня 2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Рівне та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-XII як державний службовець, працюючий до призначення пенсії на посаді старшого державного податкового ревізора-інспектора у Державній податковій адміністрації в Рівненській області.

15 січня 2013 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 30 відсотків, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки при обчисленні пенсії їй була врахована доплата за вислугу років в розмірі 25 відсотків та не включена матеріальна допомога. До заяви додані довідки Державної податкової служби у Рівненській області від 28 грудня 2012 року № 05-25/319 про фактичне отримання ОСОБА_4 винагороди за вислугу років (30 відсотків) в розмірі 390,60 гривень, та від 11 січня 2013 року № 05-25/8, що підтверджує виплату їй матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення за період з 1 липня 2006 року по 30 червня 2011 року.

18 січня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в місті Рівне відмовлено ОСОБА_4 у здійсненні перерахунку пенсії. Рішення мотивоване тим, що чинним законодавством не передбачено врахування при обчисленні пенсії вказаних виплат, оскільки вони не є складовими заробітної плати.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням доплат і підвищень, з яких нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився апеляційний суд, виходив з обґрунтованості позову.

Стаття 33 Закону № 3723-XII визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував винагороду (надбавку) за вислугу років у розмірі 30 відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за ранг (спеціальне звання), то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця. Згідно частини 5 цієї статті надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Відповідно до положень частини 7 зазначеної статті умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Виплата винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання регулюється Порядком виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 1013 (чинним на час виникнення спірних правовідносин), на підставі якого, як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач отримувала під час її роботи в органах податкової служби надбавку за вислугу років у розмірі 30 відсотків.

Такий висновок відповідає положенням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, яким встановлено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом № 3723-XII, враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії.

Враховуючи те, що згідно довідки Державної податкової служби у Рівненській області від 28 грудня 2012 року ОСОБА_4 отримувала перед звільненням з роботи та виходом на пенсію винагороду за вислугу років в розмірі 30 відсотків та з неї проводилися нарахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зобов'язали Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне перерахувати пенсію з урахуванням зазначеної надбавки.

Що стосується позовних вимог про включення в розрахунок пенсії матеріальної допомоги, то за змістом статті 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до заробітної плати (доходу) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З огляду на наведені вимоги законодавства та встановлені у справі обставини, висновок судів попередніх інстанцій про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувалися страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії, є правильним.

У відповідності до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року та постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2013 року в незміненій частині прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне - залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року та постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2013 року в незміненій частині у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне, третя особа - Місцевий осередок Всеукраїнської громадської організації «Асоціація ветеранів Державної податкової служби України» Рівненської області, про перерахунок розміру пенсії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.