Справа № П/811/530/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

26 травня 2016 року Справа № П/811/530/16

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Л.І. Хилько, розглянувши матеріали позовної заяви сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Побєда" (надалі по тексту - позивач) до відділу Держгеокадастру у Маловисківському районі (далі- відповідач) про визнання недійсними документів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить:

1) визнати неправомірним надання ОСОБА_1 витягу з Державного земельного кадастру (№ витягу НВ-015) про земельну ділянку, кадастровий №:02:000:0056, з відміткою про те, що відомості про обмеження земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.12 р. №1051, не зареєстровані;

2) визнати недійсним витяг з Державного земельного кадастру (№ витягу НВ-015) про земельну ділянку, кадастровий №:02:000:0056, ОСОБА_1 12.12.15 р..

Ухвалою від 18.05.2016 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення виявлених недоліків.

26.05.2016р. на адресу суду від позивача надійшов адміністративний позов вих.№60 від 25.05.2016 р. (з додатками: платіжне доручення; копія договору оренди землі ОСОБА_1 з ОСОБА_2; копія витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно; копія довідки ЄДРПОУ; копія наказу СТОВ "Побєда"; лист відділу Держгеокадастру від 24.05.2016 року), згідно прохальної частини якого позивач, з урахуванням зміни позовних вимог, просить:

1) визнати недійсним витяг з Державного земельного кадастру (№ витягу НВ-015) про земельну ділянку, кадастровий №:02:000:0056, ОСОБА_1 12.12.15 р..

Згідно із п. 4 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Так, в ухвалі від 18.05.2016 р., якою позовну заяву вих.№47 від 17.05.2016 р. залишено без руху, зобов'язано позивача, в тому числі, враховуючи положення ст.ст.2, 3, 17 КАС України, надати пояснення в частині звернення до адміністративного суду з позовною вимогою про визнання недійсним витягу з Державного земельного кадастру.

Позивачем не надано вказаних пояснень проте зазначено те, що спірний Витяг НВ-015 має бути визнаний недійсним, оскільки у ньому, в порушення Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051, не зазначено відомості про обмеження земельної ділянки (реєстрації договору оренди). Вказані обставити призвели до того, що реєстраційною службою Маловисківського районного управління юстиції зареєстровано інший договір оренди землі ОСОБА_1 з іншим орендарем - ОСОБА_2.

Отже, на думку позивача, спірним Витягом було узаконено існування двох рівнозначних договорів оренди однієї земельної ділянки, чим порушені права СТОВ "Побєда", як орендаря.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Варто зазначити, що при визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Згідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому за змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію (пункт 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення підпункту 2 пункту 3 розділу IV Закону України "Про Конституційний Суд України" стосовно правових актів органів Верховної Ради України (справа про акти органів Верховної Ради України)).

Таким чином, юридичною формою рішення державного чи іншого органу є виданий цим органом відповідний акт, який є офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки та спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для усіх суб'єктів цих відносин.

Як вказано вище, предметом даного спору є визнати недійсним витягу з Державного земельного кадастру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, п.162 якого зазначено, що відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі:

1) витягу з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру;

2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41;

3) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану);

4) копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки надаються у формі витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Із системного аналізу викладеного вбачається, що як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, витяг з державного земельного кадастру є документом, який фактично фіксує інформацію, що міститься у Державному земельному кадастрі та не є правовстановлюючим документом і не породжує жодних правових наслідків для позивача, отже витяг з не є актом в розумінні ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на матеріали позовної заяви вбачається, що між ОСОБА_3 (орендодавець) та СТОВ "Побєда" (орендар) 08.07.2008 р. укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий №:02:000:0056, терміном на 10 років.

Договір було зареєстровано 25.05.2010 р. за №04.10.374.00091.

23.04.2010 р. ОСОБА_1 отримала у власність зазначену земельну ділянку на підставі Свідоцтва про право власності за заповітом (спадкова справа №447/2009, зареєстрована в реєстрі №1-348).

В подальшому, на підставі виданого ОСОБА_1 12.12.2015 р. витягу з Державного земельного кадастру № НВ-015, між ОСОБА_1 (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендарем) було укладено договір оренди землі від 15.11.2015 року, предметом якого є земельна ділянка кадастровий № :02:000:0056, що також перебуває в оренді позивача на підставі Договору від 08.07.2008 р..

Враховуючи вказане, в даному випадку існує спір щодо права користування (оренди) земельної ділянки, яка одночасно перебуває в оренді СТОВ "Побєда" згідно договору від 08.07.2008 р. та ОСОБА_2 згідно договору від 15.11.2015 р..

Це має вирішальне значення, оскільки в іншому випадку у позивача не було б підстав заявляти даний позов, оскільки діями відповідача його суб'єктивні права не порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 2) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Оскільки витяг з державного земельного кадастру не є актом в розумінні ст.17 КАС України, суд дійшов висновку, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, така позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства суд вбачає за доцільне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Побєда" до відділу Держгеокадастру у Маловисківському районі про визнання недійсними документів.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду, з урахуванням правил територіальної підсудності, в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_4