Справа № 642/7751/15-а
Суддя: Пашнєв В. Г.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №642/7751/15-а
Провадження№2а/642/27/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Пашнєва В.Г.,

з участю секретаря Балан Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про зобов'язання проведення перерахунку пенсії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, який в подальшому уточнив і доповнив, та просив визнати дії, бездіяльність УПФУ в Харківському районі Харківської області по не зарахуванню в страховий стаж періодів роботи : з 01.07.1955р. по 15.08.1956р., з 01.04.1959р. по 16.10.1959р., з 10.09.1962р. по 15.09.1963р., а всього - 2 роки 8 місяців і відмові в перерахунку пенсії з урахуванням усього страхового стажу з моменту призначення пенсії з 31.03.1988р. неправомірними та зобов'язати відповідачазарахувати стаж роботи на підставі сукупності наявних фактичних даних, що підтверджують стаж роботи; зарахувати в страховий стаж періоди роботи: з 01.07.1955р. по 15.08.1956р., з 01.04.1959р. по 16.10.1959р., з 10.09.1962р. по 15.09.1963р., а всього - 2 роки 8 місяців; зробити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням страхового стажу - 42 роки 7 міс. 27 днів з моменту призначення пенсії з 31.03.1988р., з нарахуванням компенсації втрати частині доходів; провести перерахунок доплати за наднормативний стаж із застосуванням показника прожиткового мінімуму на момент перерахунку - 1074 грн.; провести перерахунок пенсії 01.01.2016р. з урахуванням страхового стажу, застосувавши для зачислення пенсії середній показник заробітної плати по Україні за 2015р., яка складала - 3661,41 грн. Стягнути з УПФУ в Харківському районі Харківської області не донараховану пенсію з урахуванням усього страхового стажу - 42 роки 7 міс. 27 днів - з моменту призначення пенсії - з 31.03.1988р., з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

В обґрунтування позову зазначив, щоз 30.03.1988 р. він є інвалідом 1 групи безстроково, потребує постійного стороннього догляду. З 31.03.1988р. отримує пенсію по інвалідності в УПФ України в Харківському районі Харківської області/ пенсійна справа № 170181/. Основним документом для зарахування пенсії є трудова книжка, копія якої знаходиться в пенсійній справі № 170181.

При нарахуванні пенсії ПФ його не повідомив, що не був зарахований увесь страховий стаж, не вказав з якої причини, чим він при цьому керувався, чи є законні підстави і які заходи необхідно зробити.

Вказує, що його трудова книжка була розпочата 23.12.1963р., і посадовець, що заповнював її, керувався нормами закону, що діяли на момент її заповнення. ПФ мав можливість, за наявності підстав, направити запити для підтвердження стажу, хоча записи в трудовій книжці зроблені акуратно, без помарок і виправлень, одним чорнилом і почерком. ПФ повинен враховувати правила ведення трудових книжок на момент її заповнення.

На пенсіонера Законом не покладений обов'язок додатково надавати документи, що підтверджують стаж, за наявності трудової книжки і відповідних записів в ній. Пенсіонер не несе відповідальність за правильність заповнення трудової книжки.

Вважає, що відповідач невірно посилається на те, що вже повідомляв про необхідність уточнення стажу, посилаючись на повідомлення від 22.10.2007г. вих. №187/К- 14., але в ньому обговорюється абсолютно інше питання, і немає відомостей про підтвердження стажу.

Оскільки, у пенсійній справі є оригінал довідки МСЭК про те, що він є інвалідом 1-ої групи, потребує постійного стороннього догляду, з дуже обмеженими можливостями, і якщо ПФ необхідно було щось уточнити, то останній мав можливість направити запити ще в 1988р. У грудні 2015р./після звернення до суду/ ПФ направив запит, хоча мав можливість зробити це раніше, ще в 1988р.

При цьому посилався на те, що за вимогою ПФ 14.01.2016р. він подав заяву в ПФ з проханням зробити перерахунок пенсії, з урахуванням стажу роботи з 01.07.1955р. по15.08.1956р., з 01.04.1959р. по 16.10.1959р., з 10.09.1962р. по 15.09.1963р., починаючи з моменту призначення пенсії - з 31.03.1988г., але ПФ зробив перерахунок з грубими порушеннями: зарахований стаж лише з 01.04.1959р. по 16.10.1959р., інші періоди не зараховані, і зроблений перерахунок з 01.01.2016р., а не з 1988р., невірно порахована доплата за наднормативний стаж. Відповідач прийняв рішення провести перерахунок пенсії 01.01.2016р. з урахуванням страхового стажу, протиправно застосувавши для зарахування пенсії середній показник заробітної плати по Україні за 2007р. у розмірі - 1197,91 грн., а не за 2015р., яка по Україні складала - 3661,41 грн.

На його думку, відповідач неправильно застосував норми ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Доплата за наднормативний стаж розрахована невірно, застосований показник прожиткового мінімуму 734 грн., а не 1074 грн., хоча згідно із законом враховується 1% прожиткового мінімуму за кожен рік понад стаж.

У судове засідання позивач не з'явився, його явку або представника, суд визнав обов'язковою, однак останній просив розглянути позов без його участі, з урахуванням його пояснень і доводів, викладених в позовній заяві, а також матеріалів пенсійної справи, яка знаходиться у відповідача.

У своїх письмових заявах зазначив, що відповідач після судового засідання у даній справі запитав і отримав необхідну інформацію, однак відповідний перерахунок справив з порушеннями та виплату пенсії не провадить, з урахуванням інших періодів, за відсутності будь-яких підстав, зволікає з поновленням його порушених прав.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечувала, пославшись на викладені в письмових запереченнях доводи.

Суд, вислухавши думку відповідача, враховуючи, що позивач належним чином повідомлений про слухання справи, надав письмові доводи, вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд позову за його відсутності.

Суд, вислухавши представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали також витребуваної пенсійної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області та отримує пенсію по інвалідності першої групи внаслідок загального захворювання 31 березня 1988 року.

На дату призначення пенсії було чинним Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (надалі-Положення № 590).

Згідно з пунктом 117 Положення № 590 доказами стажу роботи мають бути трудові книжки, трудові списки, довідки, посвідчення і тому подібні документи з місця роботи, довідки архівних установ.

Для призначення пенсії по інвалідності першої групи внаслідок загального захворювання у 1988 році позивач надав трудову книжку, копія якої зберігається в матеріалах пенсійної справи.

Згідно з матеріалами пенсійної справи трудова книжка позивача заповнена 24 грудня 1963 року. На дату заповнення трудової книжки позивача трудові книжки оформлялись у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по питаннях праці і заробітної плати від 09.07.1958 року № 620 (надалі-Інструкція № 620) у відповідності до постанови Ради Міністрів СРСР від 14 вересня 1957 року № 1104.

Згідно з пунктами 1, 2, 3, 4 Інструкції № 620 трудові книжки згідно з постановою Ради Народних Комісарів СРСР від 20 грудня 1938 року № 1320 велись на всіх робітників і службовців, працюючих в державних і кооперативних підприємствах, установах, організаціях більше 5 днів. Трудова книжка є основним документом, який характеризує трудову діяльність працівника або службовця.

Робітники або службовці, які поступають на роботу, зобов'язані надати адміністрації підприємства, установи, організації трудову книжку.

Прийом на роботу без Трудової книжки не допускається.

Особи, які поступали на роботу в якості працівника або службовця вперше, в т.ч. члени колгоспів або промислових артелей, зобов'язані надати адміністрації довідку про останнє заняття, видану за місцем проживання домоуправлінням, сільською або селищною радою, вуличним комітетом.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І Інструкції № 620 трудова книжка заповнялась в присутності працівника не пізніше 5 днів після його прийому на роботу. В подальшому працівнику надавалось право ознайомитися з веденням записів в його трудовій книжці.

Пунктами 14, 15 розділу І Інструкції № 620 передбачено, якщо працівник до вступу на дане підприємство вже працював в якості працівника або службовця, але на нього по будь-яким причинам не було заведено трудову книжку, то при заповненні трудової книжки в розділі «Відомості про роботу» в графі 3 перш за все вносився запис про загальний стаж роботи в якості працівника або службовця до вступу на дане підприємство, установу або організацію.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 14 грудня 1962 року № 1248 підпункт "в" пункту 10 постанови Ради народних комісарів СРСР від 20 грудня 1938 року №1320 «Про введення трудових, книжок» викладено в наступній редакції: « в розділі « відомості про роботу» перш за все вноситься відповідний запис в графі 3 «загальний стаж роботи в якості робітника або службовця до вступу на дане підприємство (в установу), яке видає трудову книжку, складає скільки-то років, в тому числі: «В графі 4 відповідно пишеться «Підтверджено документами стаж стільки років і записано зі слів стаж стільки - то років».

Після цього в графи 2 і 3 на підставі належно оформлених документів відповідно вносяться конкретні записи про те, на якому підприємстві, в якій установі або організації, в які періоди і на яких посадах працював власник трудової книжки до вступу на підприємство, установу, організацію, які видають трудову книжку. В графі 4 після кожної з цих записів вказується, на підставі якого документу здійснено запис.

З огляду на вказане, трудова книжка ОСОБА_1 заповнена з порушенням чинного на той час законодавства, а саме: трудова книжка заповнена 24 грудня 1963 року, а позивач прийнятий на роботу 01 жовтня 1963 року, крім цього, записи про роботу з 01.07.1955 року по 15.08.1955 року в якості зоотехніка с/г артелі «Заря» здійснено на підставі довідки від 28 травня 1964 року, з 01.04.1959 року по 16.10.1958 року в якості зоотехніка с/г артелі «Заря» на підставі довідки від 01 жовтня 1963 року, з 10 вересня 1962 року по 15 вересня 1963 року в якості зоотехніка с/г артелі «Заря» на підставі довідки від 25 серпня 1965 року.

Тобто записи здійснені на підставі довідок, виданих пізніше, ніж заповнена трудова книжка.

Отже, на підставі вказаного вище, комісією по призначенню пенсій Харківської районної ради депутатів трудящих при первинному призначенні пенсії спірні періоди роботи не враховані до трудового стажу позивача.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058).

Частиною 2 статті 43 Закону № 1058 передбачено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного Фонду.

Таким чином, при перерахунку пенсії з 01 січня 2004 року у зв'язку з набранням чинності Закону № 1058, страховий стаж позивача враховано 29 років 09 місяців 20 днів за матеріалами пенсійної справи та додатково наданих позивачем документів про стаж (копія диплома).

Інших документів про стаж з невідомих відповідачу причин при перерахунку пенсії з 01.01.2004 р. позивачем до Управління надано не було.

Окрім цього, оскільки позивач отримує пенсію по інвалідності першої групи внаслідок загального захворювання, при перерахунку пенсії з 01.01.2004 року згідно з вимогами статті 24 Закону № 1058 в редакції, чинній станом на 01.01.2004 року, зараховано період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону - з 31.03.1988 р. по 05.06.1998 р.-10 років 02 місяці 06 днів.

До страхового стажу зараховані наступні періоди:

з 01.09.1956 р. по 27.02.1959 р. - диплом про навчання;

з 16.10.1959 р. по 20.08.1962 р. - військова служба;

з 01.10.1963 р. по 31.08.1964 р. - по трудовій книжці;

з 01.09.1964 р. по 18.08.1980 р. - по трудовій книжці;

з 01.09.1980 р. по 13.11.1981 р. - по трудовій книжці;

з 14.11.1981 р. по 30.03.1988 р. - по трудовій книжці.

З огляду на зазначене та те, що функції з призначення і перерахунку пенсії передані Управлінню з 01.03.2001 року, вимога позивача зарахувати до страхового стажу спірні періоди роботи з 31.03.1988 року законних підстав не має.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України № 1058 передбачено, що пенсія по інвалідності призначається інвалідам І групи -100 відсотків пенсії за віком.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (п. 7 Порядку № 22-1 в попередній редакції), до заяви про призначення пенсії за віком додають, зокрема, документи про стаж, визначені Порядком № 637.

У пункті 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у разі, коли в трудовій книжці немає належних записів або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймають довідки, виписки з наказів, особові рахунки й відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори й угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, що містять відомості про періоди роботи. Якщо зазначених у цьому пункті документів немає, для підтвердження трудового стажу приймають профспілкові членські квитки. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Відповідно до п.п. 1.5, 1.7 Порядку № 22-1 (попередня редакція п.3, 14) для здійснення перерахунку пенсії заявник має надати до Управління заяву з усіма необхідними документами.

Оскільки позивач до архівних установ не звернувся, 03.12.2015 року відповідач здійснив запит до Великобурлуцької державної районної адміністрації з метою підтвердження факту роботи ОСОБА_1 у сільськогосподарській артілі "Зоря" з 01.07.1955 р. по 15.10.1963 р.

29 грудня 2015 року відповідач отримав довідку Комунальної установи Великобурлуцької районної ради "Трудовий архів Великобурлуцького району" № 01-05/264 від 24.12.2015 року, якою документально (первинними документами) підтверджено лише частину спірного періоду стажу, а саме: стаж роботи позивача в сільгоспартілі "Заря" з 01.04.1959 року по 07.10.1959 року.

Після отримання вищевказаної довідки позивачу перераховано пенсію з врахуванням вищевказаного стажу з 01.01.2016 року на підставі статті 45 Закону № 1058 і за письмовою заявою ОСОБА_1 від 14.01.2016 року.

Слід зазначити, що за наявності певних умов, вказаних у пункті 17 та 18 Порядку № 637, опит свідків здійснюється органами Пенсійного фонду за відсутності документів про наявний стаж роботи та не можливості їх одержання.

Позивач з необхідними документами до Управління з приводу опитування свідків згідно з матеріалами пенсійної справи не звертався.

Будь-які інші періоди не підтверджуються.

З огляду на те, що документально підтверджено лише частину спірного періоду, довідок, зазначених в трудовій книжці до Управління позивачем надано не було, отже врахувати періоди роботи позивача з 01.07.1955 року по 15.08.1956 року, з 10.09.1962 року по 15.09.1963 року у відповідача немає законних підстав.

Вимога позивача щодо проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року із застосуванням середнього показника заробітної плати по Україні за 2015 рік, не відповідає чинному законодавству, враховуючи наступне.

З 01.01.2004 р. позивач отримує пенсію із заробітної плати за 60 місяців за період з 01.01.1982 року по 31.12.1986 року згідно з довідками про заробітну плату, які видані Харківською філією Української академії банківської справи від 20.04.2004 р. № 224 та Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Колір» від 18.05.2004 р. № 76, які ОСОБА_1 згідно з письмовою заявою про перерахунок пенсії від підвищеної заробітної плати, зареєстрованої в Управлінні за № 37, надав до Управління 08 червня 2004 р.

З урахуванням положень частини 2 статті 43 Закону № 1058, позивачу при перерахунку пенсії у зв'язку із набранням чинності з 01.01.2004 року вищезазначеного Закону, застосовано середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік. При перерахунку пенсії з 01.01.2008 р. застосовано показник середньої заробітної плати працівників, занятих у галузях економіки України, за 2006 рік відповідно до Прикінцевих положень Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення" з 01.05.2012 року пенсію позивача перераховано із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в країні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Отже, чинним законодавством передбачено застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та при переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за умови, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Іншого чинним законодавством не передбачено.

Окрім цього, частиною 3 статті 42 Закону №1058 передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

З огляду на зазначене, позивачу при перерахунку пенсії з 01.01.2016 року застосовано мінімальний розмір пенсії (статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"), в розмірі 1074 грн. - розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2016 року, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Вимога позивача застосувати при перерахунку з 31.03.1988 року мінімальний розмір пенсії 1074 грн. не відповідає вищевказаному чинному законодавству.

Також немає законних підстав нараховувати компенсацію втрати частини доходів, враховуючи наступне.

Право на перерахунок пенсії з урахуванням стажу, вказаного в довідці Комунальної установи Великобурлуцької районної ради "Трудовий архів Великобурлуцького району" № 01-05/264 від 24.12.2015 року, згідно зі статтею 45 Закону № 1058 позивач набув з 01.01.2016 р., оскільки звернувся з письмовою про перерахунок пенсії з урахуванням цього стажу 14 січня 2016р.

Окрім цього, відповідно до статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з 01 січня 2001 р.

Крім того, під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Сума перерахованої та сплаченої пенсії на виконання судового рішення носить одноразовий характер і підпадає під визначення доходів, передбачене Законом України "Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Суд вважає, що безпідставність позовних вимог полягає з огляду на недоведеність позивачем обставин, які б свідчили про те, спірні періоди його роботи не потребують уточнення.

Отже, позивач не усунув неточностей, що стосуються записів здійснених на підставі довідок, виданих пізніше, ніж заповнена сама трудова книжка та суд не зміг встановити обставини, які б слугували підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно статті 69 КАСУ «Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.»

Докази повинні бути належними та допустимими.

У ч. 4 ст. 70 КАС України зазначається, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Аналіз наведених обставин дає підстави вважати, що управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області при вирішенні заяви ОСОБА_1 діяло в межах своєї компетенції та у спосіб, визначений законодавством України, правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, за наявних у справі на даний час доказах, немає.

Оцінюючи докази у справі у їх сукупності суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.6-14, 71, 72, 159-162 КАС України,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про зобов'язання проведення перерахунку пенсії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту оголошення.

Суддя