Справа № 201/4702/16-а
Суддя: Черновськой Г. В.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/4702/16-а (2-а/201/861/2016)
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в особі представника своїх інтересів ОСОБА_2 31 березня 2016 року звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилалась на те, що з 2003 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та перебувала на його повному утриманні, що було встановлено відповідним судовим рішенням. Проте, відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні пенсії по втраті годувальника, оскільки позивач не була дружиною ОСОБА_3 .

Від позивача ОСОБА_1 та представника її інтересів ОСОБА_2 надійшли заяви про розгляд даної адміністративної справи без їхньої участі, в заявах вказали, що позовні вимоги підтримують, наполягали на їх задоволенні (а. с. 41-42).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмові заперечення проти вимог ОСОБА_1 , просив у задоволенні позову відмовити (а. с. 35-37).

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення даного адміністративного позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що рішенням Магдалинівського районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року встановлений факт того, що дійсно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю без укладення шлюбу з грудня 2003 року по 18 жовтня 2014 року по день смерті, за адресою: АДРЕСА_1 , та заявниця перебувала на його утриманні (а. с. 10-11).

ОСОБА_1 06 листопада 2015 року звернулась на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області із заявою про переведення її з того виду пенсій, на якому вона перебуває, на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавши при цьому завірену належним чином копію вказаного судового рішення (а. с. 14).

Листом за вих. № 29872/03/03 від 24 листопада 2015 року відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви останньої від 016 листопада 2015 року, посилаючись на те, що судове рішення не замінює собою свідоцтво про реєстрацію шлюбу (а. с. 15).

08 грудня 2015 року Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом 08 грудня 2015 року за № 7/1019/9 ОСОБА_1 була видана довідка, якою встановлено, що позивач є вдовою померлого/загиблого ветерана військової служби ОСОБА_3 відповідно до ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» має право на 50-відсоткову знижку плати за користування житлом… (а. с. 17).

Листом № 298/3/1821 від 17 грудня 2015 року Міністерство оборони України повідомило ОСОБА_1 про те, що вона відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» має право на користування всіма пільгами, передбаченими пунктами 6-9 ст. 6 цього Закону..., має право на користування пільгами передбачених членам сім`ї померлого ветерана військової служби (а. с. 16).

Положеннями ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 вказаного Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Як вбачається з довідки МСЕ, доданої позивачем до позовної заяви (а. с. 18), Харі НІ є інвалідом ІІІ групи у зв`язку із онко захворюванням.

Частиною 3 цього ж Закону визначено, що члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Аналізуючи правовідносини, що виникли між сторонами, в контексті викладених норм права, приймаючи до уваги судове рішення, яким встановлений факт проживання однією сім`єю (чоловіка та жінки) ОСОБА_1 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу між ними та перебування позивача на повному його утриманні, а також той факт, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи за онкозахворюванням, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії за втратою годувальника через відсутність свідоцтва про шлюб, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити у повному обсязі позовні вимоги позивача по даній справі.

Судові витрати розподіли відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6 11, 71, 99 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про відмову ОСОБА_1 в переведенні її на пенсію у зв`язку із втратою годувальника протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області перевести ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Головуючий суддя: Г.В. Черновськой