Справа № 821/3366/15-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/3366/15-а

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - Руснак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

на стороні позивача - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - Уповноважена особа фонду) та згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США №010-21505-250215 від 25 лютого 2015 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3;

- зобов'язати надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_3, якому необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Уповноваженої особи фонду щодо застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США №010-21505-250215 від 25 лютого 2015 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3.

Зобов'язав Уповноважену особу фонду надати до Фонду додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_3, якому необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

В решті позову відмовив.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, представник Уповноваженої особи фонду подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

12 травня 2016 року від представника Уповноваженої особи фонду надійшло клопотання про зупинення провадження по даній справі.

Мотивуючи дане клопотання зазначив, що 10 лютого 2016 року Конституційним Судом України відкрито провадження за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Представник апелянта доводи клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Інші учасники судового процесу до суду апеляційної інстанції не з'явилися, належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи.

Ознайомившись з даним клопотанням, вивчивши матеріали справи та провівши аналіз адміністративно-процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 03 липня 2015 року №13 «Про звернення до Конституційного суду України з Конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України постановлено звернутися до Конституційного суду України з відповідним Конституційним поданням.

Верховним Судом України у Конституційному поданні вказується на неконституційність окремих положень Закону №4452, зокрема, в частині наділення Фонду повноваженнями регулювання банківської системи; в частині порушення верховенства права, оскільки Фонд не підпорядкований жодному державному органу; в частині дискримінаційних і таких, що звужують зміст і обсяг прав, порушують право власності вкладників за вкладами, строк повернення яких не настав.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у якому, посилаючись на протиправність рішення відповідача, просив суд визнати протиправним та скасувати це рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем і банком, та зобов'язати Уповноважену особу фонду на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» надати до Фонду додаткову інформацію стосовно вкладника (позивача) для включення його до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів від Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи підстави, за якими Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України, не стосуються тих положень Закону №4452, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення.

Як зазначалося вище, предметом спору по даній адміністративній справі є правомірність прийнятого відповідачем рішення про визнання нікчемним правочину - договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та АТ «Дельта Банк», та неможливість, у зв'язку із цим рішенням, отримання позивачем відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Конституційним Судом України не відкривалося провадження за поданням щодо конституційності Закону №4452 тим положенням, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення у даній адміністративній справі.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що процедура зупинення провадження у справі в разі виникнення у суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону Конституції України чітко визначена КАС України.

В даному випадку позивач не посилається на неконституційність Закону №4452 чи окремих його положень, а оскаржує протиправне рішення, з посиланням на норми саме цього закону.

У клопотанні про зупинення провадження у справі Уповноважена особа Фонду не наводить доводи на користь того, чому норми (статті) Закону №4452, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, не відповідають Конституції України, а лише вказує, що, на його думку, закон може бути визнаний в цілому або окремі його положення неконституційними, і це може вплинути на розгляд даної справи.

Інших обставин чи даних, які б свідчили про невідповідність Закону №4452 Конституції України чи могли б викликати у суду сумніви з цього приводу, у матеріалах справи немає.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 245 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Тобто, у разі встановлення в цілому або окремих його положень неконституційності Закону №4452, на підставі ст.246 КАС України, особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішить питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Отже, обов'язок суду щодо зупинення провадження у справі виникає у разі неможливості розгляду справи до вирішення взаємопов'язаного спору іншим судом в іншій справі. Неможливість розгляду справи полягає в тому, що обставини, які підлягають з'ясуванню та мають значення при розгляді конкретної справи, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі, тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що Уповноваженою особою фонду не доведено, яким чином обставини викладені у клопотанні про зупинення провадження у справі унеможливлять розгляд даної справи по суті, колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання про зупинення провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст.156, 196, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова