Справа № 821/223/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/223/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Рябчич А.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Яцемирського С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.06.2013 № , -

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.06.2013 № .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та пояснив, що нормами податкового законодавства не передбачено право податкового органу визначати у договорі оренди розмір орендної плати за земельні ділянки. Крім того, зазначив, що питання щодо встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності та умови її внесення вирішується за згодою сторін договору. Просив позов задовольнити.

12 травня 2016 року протокольною ухвалою суду замінено неналежного відповідача - Чаплинське відділення Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на належного - Скадовську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ОДПІ).

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених в запереченнях на адміністративний позов та пояснив, що користуючись земельною ділянкою у 2013 році позивач не врахував зміни до чинного законодавства з приводу застосування коефіцієнту 1, 756 до показників нормативної-грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки проведеної станом на 01.07.1995 року (з урахуванням індексації). Тому, керуючись нормами чинного законодавства відповідачем визначено податкове зобов'язання з орендної плати позивача на 2013 рік в сумі 185963, 45 грн. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що згідно договору оренди з Чаплинською районною державною адміністрацією, який зареєстрований 26.11.2010 року за №АА73000006, громадянину ОСОБА_3 надано в оренду на 10 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля) загальною площею 514,9965 га, що знаходиться на території селищної ради Асканія-Нова.

Відповідно до зазначеного договору оренди розмір орендної плати складає на перший календарний рік оренди починаючи з моменту державної реєстрації 1% від нормативно-грошової оцінки (52950, 87 грн.), на другий та третій роки орендна плата становить 2% нормативно-грошової оцінки землі (105901, 74 грн.), починаючи з четвертого календарного року оренда плата становить 3% від нормативної-грошової оцінки землі (158852, 61 грн.).

Таким чином, з урахуванням умов договору орендна плата у 2013 році становить 2% від нормативної-грошової оцінки.

На момент укладення договору оренди землі підставою для визначення орендної плати визначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки в сумі 5295086 грн.

Разом з тим, на думку відповідача користуючись земельною ділянкою у 2013 році позивачем не враховано зміни до чинного законодавства з приводу застосування коефіцієнту 1, 756 до показників нормативно-грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки проведеної станом на 01.07.1995 року.

Тому, 01.06.2013 року відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб в сумі 185963, 40 грн.

Не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням позивача звернувся до суду.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Згідно листа Чаплинської РДА від 19.09.2013 №10/205/01-23 та розрахунку до договору оренди земельної ділянки станом на 25 жовтня 2010 року, нормативна грошова оцінка землі становить 5 295 086,91 грн.

При цьому, встановлено, що згідно листа Головного управління Держкомзему у Херсонській області №166/02-2 від 27.02.2012 грошова оцінка земельної ділянки, визначеної за даними грошової оцінки сільськогосподарських угідь, проведеної станом на 01.07.1995, що знаходиться в оренді у позивача, складає 1654714,66 грн (а.с. 38).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області «Про надання інформації» №9-21-0.4-7995/2-16 від 08.04.2016 року за інформацією Відділу Держгеокадастру у Чаплинському районі Херсонської області в проекті землеустрою до договору оренди землі зареєстрованого 26 листопада 2010 року за №4АА73000006 укладеного між Чаплинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 відсутня технічна документація про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, згідно п. 5 вказаного договору нормативна грошова оцінка становить 5295086,91 грн.

Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Чаплинському районі Херсонської області «Про надання інформації» №9-2120-99.4-491/2-16 останній повідомив, що в Відділі відсутня інформація щодо виготовлення та затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно чинного законодавства до договору оренди землі зареєстрованого 26 листопада 2010 року за №4АА73000006 укладеного між Чаплинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 Додатково до листа додано інформацію Відділу Держкомзему у Чаплинському районі Херсонської області №10-02-42 від 18.11.2010 року про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та розміру орендної плати, яка передається в оренду ОСОБА_3 із земель запасу Асканія-Нова селищної ради загальною площею 514,9965 га, відповідно до якої оцінка становить 1654714,66 грн але до неї враховано коефіцієнт 3,2 становить 5295086,91 грн.

Аналогічні підстави для визначення розміру орендної плати зазначила і Чаплинська РДА Херсонської області в листі «Про надання інформації» від 05.05.2016 року №10/84/01-17, окремо повідомивши, що технічна документація з грошової оцінки не розроблялась, а орендна плата визначена згідно середньої грошової оцінки 1 га сільськогосподарських земель Асканія-Нова селищної ради визначеної за матеріалами грошової оцінки 1995 року.

Суд не може погодитись з обґрунтованістю такої грошової оцінки з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Положеннями ст. 13 Закону України "Про оренду земель" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Цими ж статтями передбачено також, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

31.10.2011 р. постановою Кабінету Міністрів України N 1185 "Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів", яка набрала чинності з 01.01.2012 р., доповнено пункт 5 Методики абзацом наступного змісту: Для врахування змін у рентному доході, який створюється при виробництві зернових культур, до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 01.07.95 року (з урахуванням індексації), застосовується коефіцієнт 1,756. Також доповнено Методику пунктом 191 такого змісту: 191. Показники нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 01.07.95 р., застосовуються із коефіцієнтом, що визначений абзацом другим пункту 5 цієї Методики.

Відповідно до положень ч. ч. 1 - 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 23 цього ж Закону орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Пунктом 14.1.136 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 288.1 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Згідно п. 289.1 для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що нормативною грошовою оцінкою земельних ділянок є капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Аналогічне за змістом поняття закріплене і в п. 14.1.125 ст. 14 Податкового кодексу України, проте передбачено, що капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Суб'єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель є органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, зацікавлені у проведенні оцінки земельних ділянок (стаття 7 Закону України "Про оцінку земель").

Статтею 12 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що нормативно-методичне регулювання оцінки земель здійснюється у відповідних нормативно-правових актах, що встановлюють порядок проведення оцінки земель, організації і виконання землеоціночних робіт, склад і зміст технічної документації та звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок, вимоги до них, порядок їх виконання. Нормативно-правові акти з проведення оцінки земель, які розробляються з урахуванням вимог положень національних стандартів, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Як вже було зазначено вище, постановою Кабінету Міністрів України N 1185 "Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів" від 31.10.2011 р. закріплено, що показники нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки проведеної станом на 01.07.95 р. застосовуються із коефіцієнтом 1,756.

З системного аналізу зазначених вище положень законодавства вбачається, що застосування коефіцієнту 1,756 до визначення вартості нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки законодавцем поставлено у залежність від дати її проведення, а саме - виключно тієї нормативної оцінки, яка була здійснена до 01.07.95 р.

Натомість, матеріали справи не містять документів, які б свідчили про затвердження нормативної грошової оцінки конкретних земельних ділянок, орендованих ОСОБА_3, як і не містять документів, що підтверджували б факт її здійснення станом на 01.07.95 р. Зазначене підтверджується також наявними у матеріалах справи листами спеціальних органів виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області «Про надання інформації» №9-21-0.4-7995/2-16 від 08.04.2016 року, а також Відділу Держгеокадастру у Чаплинському районі Херсонської області «Про надання інформації» №9-2120-99.4-491/2-16 зі змісту яких вбачається, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, орендованих позивачем, загальною площею 514,9965 га, не розроблялась та взагалі відсутня у Відділі та Управлінні, що додатково підтверджується листом Чаплинська РДА Херсонської області в листі «Про надання інформації» від 05.05.2016 року №10/84/01-17.

Крім того, у п. 35 договору оренди землі від 26 листопада 2010 року за №4АА73000006 сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою, крім випадків розірвання його в односторонньому порядку, а відповідно до п.12 договору розмір орендної плати переглядається раз на три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, в інших випадках, передбачених законом.

Сторони не змогли пояснити з яких підстав враховано коефіцієнт 3,2 до нормативної грошової оцінки земельної ділянки та чому в подальшому після 01.01.2012 року не проведено перерахунок розміру орендної плати.

Наразі беззаперечним є факт відсутності будь-яких документальних підтверджень проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, орендованих позивачем, загальною площею 514,9965 га.

За таких обставин суд зазначає, що спірне податкове повідомлення - рішення визначено на підставі іншої суми орендної плати ніж та яка повинна бути визначення відповідно до спеціального законодавства.

В разі встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

В даному випадку суд не може ідентифікувати правомірну частину податкового повідомлення-рішення, а тому податкове повідомлення-рішення від 01.06.2013 № підлягає скасуванню.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про неправомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 12 травня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.06.2013 № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 01.06.2013 року, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в розмірі 185963,40 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 17 травня 2016 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.13