Справа № 2-а-58/10
Суддя: Сидорак Б. Г.
Дата ухвалення: 2010-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-58/10
Провадження № 2-а-58/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі головуючого - судді Сидорак Б.Г.

при секретарі Кузишин М.С.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та зобов'язання нарахувати на її користь щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача - управління Пенсійного Фонду в Жидачівському районі Львівської області, в якому просить поновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду та зобов'язати відповідача нарахувати на її користь щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування)« урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року в загальному розмірі 4112, 7 грн..

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, відповідно до яких відповідач позов не визнав та вказав, що відповідно до Рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 р № 10рп/2008 щомісячна державна допомога підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,10 грн., з 1 липня -48,20 грн. та з 1 жовтня -49,80 грн. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю та у звязку із пропуском позивачем строку для звернення до адміністративного суду, встановленого ст.99 КАС України . У відповідності з ст.128 ч. 6 КАС України розгляд справи проведено у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є громадянином України, має правовий статус «Дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідченням.

Виходячи із того, що позивач має правовий статус дитини війни, то на неї розповсюджуються всі пільги та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема її право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст.6 зазначеного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

На підставі ст.6 названого Закону, дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»було зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з урахуванням ст.11 цього закону, якою визначено певні умови отримання підвищення пенсії інвалідам.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», отже, з цього часу відновлено ст.6 Закону в повному обсязі.

Рішенням Конституційного суду України по справі N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»були визнані неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення.

При цьому у п. 6 Конституційний Суд України зазначив, що рішення у цій справі має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Виходячи з того, що редакція ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 01 січня 2008 року втратила свою чинність з дня прийняття рішення Конституційним судом України по справі N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, то з 22 травня 2008 року відновилася попередня редакція цієї статті, а також право позивача на нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України, Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст.99 КАС України для звернення особи до адміністративного суду за захистом своїх прав , свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчисляється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав , свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, що зафіксовано ч.1 ст. 100 КАС України.

Строк звернення до суду про нарахування невиплаченої державної соціальної допомоги з січня 2006 року по грудень 2008 року включно позивачем є пропущеним, оскільки вона звернулась до суду лише в січні 2010 року, а як вбачається з матеріалів справи, позивач дізналась про порушення права на виплату 30% надбавки до пенсії з відповіді управління ПФУ у Жидачівському районі Львівської області від 13.11.2009 року, тобто поза межами, встановленими діючим законодавством України. Доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачка суду не надала.

Суд не вбачає поважних причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, тому вважає, що клопотання позивача щодо поновлення строку на звернення до суду за 2006-2008 роки не підлягає задоволенню.

Тому у звязку з тим, що позивачкою пропущено строк звернення до суду з вимогами про виплату підвищення до пенсії як дитині війни за 2006-2008 роки, а відповідач наполягає на застосування вказаного строку, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні зазначених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.64,124, 152 Конституції України, ст.ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст.6-14, 71, 99, 100, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Львівської області про поновлення строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної виплати дітям війни за 2006-2008 роки - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жидачівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до суду апеляційної інстанції, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги.

Головуючий суддя: