Справа № 807/230/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 р. Справа № 876/2805/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року про залишення позовної заяви без руху у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Державної служби з надзвичайних ситуацій України щодо невиконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року по справі № 807/2188/15 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління ДСНС України в Закарпатській області; зобов»язати Управління ДСНС України в Закарпатській області нарахувати та виплатити майору служби цивільного захисту ОСОБА_1 грошове забезпечення за посадою начальника управління ДСНС в Закарпатській області, за період з жовтня 2015 року по теперішній час, з врахуванням посадового окладу, окладу за спеціальне звання та підвищення посадового окладу, всіх надбавок, доплат і винагород, відповідно до Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 квітня 2015 року № 475 та вимог чинного законодавства; стягнути з Державної служби з надзвичайних ситуацій України на користь ОСОБА_1 суму 120 000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року позовну заяву залишено без руху у зв»язку з тим, що в позовній заяві відсутні відомості щодо повної адреси представника позивача та електронних адрес відповідачів, а також позивачем не надано доказів сплати судового збору, в розмірі встановленому чинним законодавством.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на неї, в якій зазначає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, а висновок суду про наявність недоліків адміністративного позову та необхідність надання доказів сплати судового збору є передчасними та необґрунтованими.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з»ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 106 КАС України передбачено, що у позовній заяві зазначаються: ім»я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв»язку, адреса електронної пошти, якщо такі є та ім»я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв»язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

Висновок суду першої інстанції, що позивачем не зазначено повної адреси свого представника є помилковим, оскільки п. 2 ч. 1 ст. 106 КАС України не передбачає обов»язкового зазначення позивачем у своїй позовній заяві поштової адреси та номер засобу зв»язку свого представника.

Також помилковим висновком суду є незазначення у позовній заяві електронних адрес відповідачів, оскільки п. 3 ч. 1 ст. 106 КАС України вимагає зазначення номеру засобу зв»язку та адреси електронної пошти за умови, якщо така відома.

Щодо ненадання доказів сплати судового збору, в розмірі встановленому чинним законодавством, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Частиною 3 статті 106 КАС України встановлено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб»єктом владних повноважень. Суб»єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов»язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об»єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З матеріалів справи видно, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання постанови суду в частині поновлення його на посаді, зобов»язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення та стягнення моральної шкоди.

Крім цього, відповідно до частини 2 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб»єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача.

За такого правового врегулювання вимога про відшкодування моральної шкоди не є об»єктом, за який справляється судовий збір.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що при поданні адміністративного позову про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання постанови суду в частині поновлення його на посаді, зобов»язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення та стягнення моральної шкоди позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а висновки суду першої інстанції щодо ненадання позивачем доказів сплати судового збору є помилковими та необґрунтованими.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що в позовній заяві відсутні відомості щодо повної адреси представника позивача та електронних адрес відповідачів, а також, що позивачем не надано доказів сплати судового збору, в розмірі встановленому чинним законодавством не відповідають нормам процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без руху, чим допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року про залишення позовної заяви без руху у справі №807/230/16 - скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 25.05.2016 року.