Справа № 569/22879/13-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Харечко С.П.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА
іменем України

"16" травня 2016 р. Справа № 569/22879/13-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Франовської К.С.
суддів: Зарудяної Л.О.
Кузьменко Л.В.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "16" січня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:
В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій щодо встановлення неналежності її до осіб, на яких поширюється ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" неправомірними та зобов`язання відповідача надати їй пільги, передбачені ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилалась на те, що 04 липня 2006 року внаслідок захворювання, пов"язаного з проходженням військової служби помер її чоловік ОСОБА_2 . За життя померлий мав пільги, встановлені законодавством для ветеранів військової служби. Після смерті чоловіка, 22.09.2006 року відповідач їй видав посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якого їй надавались пільги, встановлені для сімей загиблих(померлих) ветеранів війни.. Посвідчення було видано безтерміново.
Однак, у зв"язку із втратою посвідчення, у 2013 році вона звернулась до відповідача із заявою про видачу дублікату. 22 жовтня 2013 року комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прийнято рішення , яким встановлено неналежність її до осіб, на яких поширюється Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; відмовлено у видачі посвідчення «Члена сім`ї загиблого»; припинити з 01.11.2013 року надання пільг передбачених ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; втрачене посвідчення від 22.09.2006 року постановлено вважати недійсним та припинено з 01.01.2013 року надання пільг, передбачених ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Позивач вважає прийняте рішення протиправним з огляду на положення ч.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та роз`яснення Міністерства праці та соціальної політики України , викладені в Листі від 26.10.98 року, відповідно до якого п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюється на членів сім`ї померлих військовослужбовців, захворювання яких одержано в період проходження військової служби, незалежно від місця служби та участі в бойових діях, якщо причинний зв`язок смерті пов`язаний з отриманим захворюванням.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 січня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем факту належності померлого ОСОБА_2 до будь-якої категорії осіб передбачених статтями 6 і 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» .

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, ОСОБА_1 посилається на те, що поза увагою суду залишився факт правомірного отримання нею безстрокового посвідчення "Члена сім`ї загиблого" , виданого на підставі п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки її чоловік помер внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та відсутність законних підстав у відповідача для перегляду рішення про надання статусу "Члена сім`ї загиблого" та визнання недійсним посвідчення "Члена сім`ї загиблого", оскільки її посвідчення було видано безстроково і вона звернулася до управління про видачу його дубліката. Суд не дав правильної правової оцінки тому, що її статус сім"ї померлого ветерана війни був встановлений пожиттєво.
Також, позивач зазначає, що суд першої інстанції не перевірив законних підстав та меж повноважень комісії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу члена сім`ї загиблого, померлого ветерана війни, і таким чином, чи мала вона право виносити рішення про визнання недійсним посвідчення "Члена сім`ї загиблого".

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, подані на неї заперечення, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов виснову, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .
В період військової служби, майор ОСОБА_2 дістав захворювання "Атеросклеротичний кардіосклероз", що підтверджено свідоцтвом про хворобу №21 від 16.03.2000 року.
Постановою 14-ї військово-лікарської комісії Департаменту охорони здоров`я МО України підтверджено, що захворювання ОСОБА_2 "Атеросклеротичний кардіосклероз", яке в подальшому призвело до ішемічної хвороби серця, що стала причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - пов"язане з проходженням військової служби(а.с.6).

У жовтні 2000 року ОСОБА_2 призначена пенсія за вислугу років відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців , а у 2003 році Рівненським обласним військовим комісаріатом ОСОБА_2 видано посвідчення ветерана військової служби з правом на пільги, встановлені законодавством України (а.с.7).

Після смерті чоловіка, ОСОБА_1 22 вересня 2006 року УПСЗН Рівненського міськвиконкому видано безтермінове посвідчення серії НОМЕР_1 , яке давало їй право на пільги, встановлені ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно виписки з протоколу № 1168.ІІІ від 22.10.2013 року на засіданні комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому встановлено неналежність ОСОБА_1 до осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; рішення комісії від 20.09.2006р. №422 визнано таким, що втратило чинність; відмовлено ОСОБА_1 у видачі посвідчення "Члена сім`ї загиблого"; визнано недійсним втрачене посвідчення "Члена сім`ї загиблого" серії НОМЕР_1 від 22.09.2006р.; припинено з 01.11.2013 року ОСОБА_1 надання пільг, передбачених ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням комісії ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували приналежність позивачки до осіб зазначених у ст. ст. 6,7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», чинність вказаного Закону на неї не поширюється.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як встановлено судом, предметом спору у даній справі є не втрата оригіналу документу, а втрата статусу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що дія цього закону поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи наслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули чи пропали безвісти.

Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» чинність цього Закону поширюється на: сім`ї військовослужбовців, партизанів підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій чи конфліктів.

З урахуванням викладених норм, а також того, що лист Міністерства праці та соціальної політики України від 26.10.1998 року за № 01-3/1589-05-03, на який посилається позивач, звертаючись до суду з позовом, втратив чинність відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 01.03.2010 року за № 164/0/15-10/014, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

У справі відсутні докази того, що ОСОБА_2 помер внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів .

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 6 листопада 2013 року (справа № 21-377а13), 30 вересня 2014 року (справа № 21-239а14), 20 січня 2015 року (справа № 21-528а15), та інших.

Суд обґрунтовано не взяв до увагу посилання позивача на відсутність у відповідача права вилучати безпідставно видане позивачу посвідчення, оскільки відповідно до п. 13-1 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, в разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на статус, визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видане їй раніше посвідчення вилучається уповноваженим на видачу посвідчень органом, з повідомленням органу, який видав таке посвідчення.

Таким чином, судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено. Твердження апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "16" січня 2014 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" травня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради вул.Соборна,12,м.Рівне,33028
4-третій особі: - ,