Справа № 825/368/16
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/368/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А
24 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Пилипенко О.Є.
суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,
при секретарі - Грабовській Т.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: начальник Квартирно-експлуатаційного відділу Дмитренко О.В., Гарнізонна житлова комісія Чернігівського військового гарнізону, Комісія Міністерства оборони України з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, про визнання нечинним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :
У лютому 2016 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
визнати нечинним та скасувати п. 4.1 рішення Житлової комісії Чернігівського ОВК, ухвалене і оформлене у вигляді протоколу засідання від 09.11.2015 №11 з підстав не законності і не обґрунтованості;
зобов`язати відповідача Чернігівський обласний військовий комісаріат в особі Житлової комісії ухвалити законне рішення щодо внесення ОСОБА_1 до списку на виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення та згідно наданих документів здійснити складання розрахунку даної грошової компенсації відповідно до вимог Наказу Міністерства оборони України № 737 на склад сім`ї із 5 осіб.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою на вказану постанову суду, в якій просить оскаржувану постанову суду змінити визнавши неправомірним та скасувавши рішення ухвалене і оформлене у вигляді протоколу засідання Житлової комісії Чернігівського ОВК від 09.11.2015 №11 у відношенні позивача в частині розгляду питання №4. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись нормами ч. 1 ст. 195 КАС України, за якими суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції розглядає даний спір в частині вимог апеляційної скарги позивача щодо правомірності відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання нечинним та скасування рішення.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог щодо визнання нечинним та скасування п. 4.1 рішення Житлової комісії Чернігівського ОВК, ухвалене і оформлене у вигляді протоколу засідання від 09.11.2015 №11, суд виходив з того, що Житловою комісією Чернігівського обласного військового комісаріату було дотримано процедуру визначення особи, якій належить виплатити грошову компенсацію за неотримане жиле приміщення та правомірно визначено таку особу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, а саме з протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.11.2015 № 11 з інформацією щодо отримання грошової компенсації за належне до отримання жиле приміщення було оповіщено 9 осіб, а саме: підполковник ОСОБА_2 , підполковник запасу ОСОБА_3 , підполковник запасу ОСОБА_4 , сержант запасу ОСОБА_5 , майор запасу ОСОБА_6 , підполковник запасу ОСОБА_7 , майор ОСОБА_8 , полковник ОСОБА_9 , старший прапорщик у відставці ОСОБА_1 . Отримано згоду на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення від підполковника запасу ОСОБА_3 отримано відмову від отримання грошовї компенсації за належне їм для отримання відмову від сержанта запасу ОСОБА_5 , полковника ОСОБА_9 . Решта оповіщених не надали письмової згоди або відмови, а також необхідні документи.
Згідно з п. 4.1 вказаного протоколу Житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 постановила: на підставі розгляду заяви та наданих документів, відповідно до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 зі змінами, затвердженими наказом Міністра оборони України від 08.10.2015 № 542, підготувати необхідні документи для оформлення грошової компенсації за належне підполковнику запасу ОСОБА_3 для отримання жиле приміщення. Осіб, які знаходяться на черзі перед підполковником запасу ОСОБА_3 та виявили бажання отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання жилі приміщення немає.
Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.
Обговорюючи правомірність вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Наказом Міністра оборони України № 542 від 08 жовтня 2015 року, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» було внесено зміни у Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 (далі - Інструкція).
Розділ IV Інструкції було доповнено пунктами 4.10-4.18, які передбачають порядок отримання грошової компенсації замість належного їм для отримання жилого приміщення.
Відповідно до пунктів 4.10. - 4.13. Інструкції військовослужбовці (особи, звільнені з військової служби, та члени сімей військовослужбовців), які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, за їх бажанням мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
У разі використання військовослужбовцем (особою, звільненою з військової служби, та членами сім`ї військовослужбовця) права на приватизацію раніше наданого жилого приміщення у неповному обсязі загальна площа жилого приміщення, яка підлягає компенсації, зменшується на площу, яка була безоплатно передана з державного житлового фонду у приватну власність військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця).
У разі отримання військовослужбовцем (особою, звільненою з військової служби, та членами сім`ї військовослужбовця) з державного житлового фонду жилого приміщення для постійного проживання, яке ним(и) не приватизоване, і його (їх) подальшого перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та/або включені до списку осіб, що мають право на позачергове отримання жилих приміщень, загальна площа житла, яка підлягає компенсації, зменшується на загальну площу житла, що перебуває у користуванні військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця).
На підставі аналізу черги квартирного обліку військовослужбовців ГКЕУ ЗС України під час планування видатків на наступний бюджетний період визначає щорічну потребу в коштах на виплату грошової компенсації.
У десятиденний строк після затвердження кошторису МО України ГКЕУ ЗС України проводить розподіл лімітів, передбачених на виплату грошової компенсації, між підпорядкованими КЕВ (КЕЧ) районів з урахуванням часу взяття військовослужбовців на квартирний облік та/або включення їх до списку осіб, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень, та кількості військовослужбовців, що перебувають на квартирному обліку у відповідному гарнізоні.
У десятиденний строк після отримання обсягів виділених лімітів на виплату грошової компенсації на відповідний рік начальник квартирно-експлуатаційного органу спільно з начальниками гарнізонів, які знаходяться у сфері його відповідальності, розподіляють виділені ліміти між гарнізонами з урахуванням часу взяття військовослужбовців на квартирний облік та/або включення їх до списку осіб, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень, та кількості військовослужбовців, що перебувають на квартирному обліку у відповідному гарнізоні.
Цей розподіл затверджується спільним рішенням начальника КЕВ (КЕЧ) району і начальників гарнізонів та оформлюється у вигляді протоколу спільної наради, який підписується всіма її учасниками.
На підставі протоколу спільної наради гарнізонна житлова комісія не пізніше 20 календарних днів з дня його підписання проводить розподіл виділених на гарнізон коштів для виплати грошової компенсації між військовослужбовцями гарнізону, які виявили бажання отримати грошову компенсацію, складає списки бажаючих отримати цю компенсацію і подає їх до КЕВ (КЕЧ) району.
Одночасно житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та КЕВ (КЕЧ) району інформують листом з повідомленням військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби, та членів сімей військовослужбовців), у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір або надають таке повідомлення особисто під підпис.
Військовослужбовці (особи, звільнені з військової служби, та члени сімей військовослужбовців) за бажанням можуть звернутися особисто з рапортом (заявою) на її отримання до житлової комісії за місцем перебування на квартирному обліку.
На засіданні житлової комісії розглядаються відповіді на отримані військовослужбовцями листи або надані особисто рапорти (заяви) про згоду на отримання грошової компенсації.
Житлова комісія військової частини відмовляє військовослужбовцю (особі, звільненій з військової служби, та членам сім`ї військовослужбовця) у виплаті грошової компенсації у випадку зняття його з обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списку громадян, що мають право на позачергове одержання жилих приміщень.
Рішення про надання або відмову в наданні компенсації оформлюється у вигляді протоколу засідання житлової комісії.

Черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця) на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень.

Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовець (особа, звільнена з військової служби, та члени сім`ї військовослужбовця) за місцем перебування його на квартирному обліку подає житловій комісії відповідної військової частини, військового комісаріату чи квартирно-експлуатаційній установі (організації) документи, визначені пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року N 728.

Житлові комісії та/або квартирно-експлуатаційні організації одночасно перевіряють документи, зазначені у пункті 4.6 цього розділу.

Житлові комісії в десятиденний строк розглядають рапорти військовослужбовців (заяви осіб, звільнених з військової служби, та членів сімей військовослужбовців) щодо надання компенсації та на підставі отриманих документів приймають рішення про надання або відмову в наданні компенсації.

Про прийняте рішення житлова комісія інформує військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби, та членів сімей військовослужбовців) у п`ятиденний строк та одночасно надає до КЕВ (КЕЧ) району Список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у гарнізоні (додаток 37).

На підставі отриманого рішення житлової комісії та документів, передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року N 728, начальники КЕВ (КЕЧ) районів спільно з начальниками гарнізонів у десятиденний строк надають до ГКЕУ ЗС України Список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (додаток 38), разом із Розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 39) (далі - Розрахунок) на кожного військовослужбовця (особу, звільнену з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця) окремо з їх обліковими справами для подальшого розгляду Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України.

ГКЕУ ЗС України здійснює перевірку наданих документів відповідно до дати зарахування на квартирний облік та правомірності визначеного розміру грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

З наведених норм Інструкції вбачається, що грошова компенсація за належне до отримання жиле приміщення виплачується військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби та членам їх сімей відповідно до черговості взяття на облік такої особи, як громадянина, що потребує поліпшення житлових умов, або часу включення такої особи до списків осіб, що мають право на позачергове одержання жилих приміщень, та за умови виявлення бажання такої особи отримати грошову компенсацію замість належного житла, засвідченої письмово, шляхом написання заяви або рапорту.

09 листопада 2015 року відбулось засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому розглядалось зокрема питання виплати грошової компенсації за належне до отримання жиле приміщення.

Враховуючи, що станом на 09 листопада 2015 року від позивача та від членів його сім`ї не надійшло ні заяви на надання згоди на отримання грошової компенсації та відповідного переліку документів ні заяви про відмову від отримання грошової компенсації житловою комісією було прийнято рішення (четверте питання, пункт 4.1. протоколу від 09.11.2015 року № 11) про підготовку документів на виплату грошової компенсації лише на одну особу (підполковника запасу ОСОБА_3 ), яка надала письмову згоду та відповідний перелік документів з дев`яти оповіщених. Двоє з оповіщених осіб надали заяви про відмову від отримання грошової компенсації, шестеро осіб не надали ні згоди, ні відмови на отримання грошової компенсації, серед яких і позивач.

Після цього житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано до КЕВ (квартирно-експлуатаційного відділу) міста Чернігова список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у гарнізоні, тобто лише підполковника ОСОБА_3 .

Позивач, заявляючи позовну вимогу про визнання нечинним та скасування оскаржуваного наказу зазначає, що рішення про підготовку документів на виплату грошової компенсації повинне було стосуватися не підполковника запасу ОСОБА_3 , а позивача.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно із протоколу №11 від 09.11.2015 убачається, що на порядок денний ставилось питання «Розгляд інформації щодо отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення». При цьому відповідно п. 4.1 Протоколу встановлено, що осіб, які знаходяться на черзі перед підполковником запасу ОСОБА_3 та виявили бажання отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення немає.

Тобто, питання щодо можливості отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення відносно позивача на обговорення не ставилось, а відповідно рішення відносно позивача не приймалось.

Як вбачається зі змісту пункту 10.2 Постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2014 № 7 Про судове рішення у адміністративній справі визнання акта суб`єкта владних повноважень протиправним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Водночас, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

З наведених процесуальних норм Закону випливає, що судовому захисту підлягає лише порушене право.

В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому слід зазначити, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливості реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.

З системного аналізу наведених приписів чинного адміністративного процесуального законодавства слідує, що задоволенню підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, а отже, в розумінні КАС України, порушення прав повинно передувати їх захисту, оскільки судовий захист передбачає наявність встановленого судом в ході розгляду справи факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача.

Поряд з цим, аналізуючи оскаржуване рішення відповідача, оформлене протоколом від 09.11.2015 року № 11, в тому числі, пункт 4.1., судом не встановлено факт порушення прав, свобод чи інтересів позивача, оскільки вказане рішення не стосується позивача та не спричиняє зміну стану його суб`єктивних прав чи обов`язків.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив, що Житловою комісією Чернігівського обласного військового комісаріату було правомірно ухвалено оскаржуване рішення, оформлене протоколом від 09.11.2015 року № 11 в частині п. 4.1 про підготовку документів на виплату грошової компенсації підполковнику запасу ОСОБА_3 , який надав письмову згоду та відповідний перелік документів з дев`яти оповіщених.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що згідно п. 3.1 протоколу засідання житлової комісії Чернігівського обласного військового комісаріату від 30 грудня 2015 року № 14 було постановлено підготувати необхідні документи для оформлення грошової компенсації за належне ОСОБА_1 житлове приміщення. Зазначене, як правильно встановив суд першої інстанції, свідчить про те, що відповідачем виконано вимоги ОСОБА_1 щодо внесення його до списків осіб, яким необхідно виплатити грошову компенсацію за не отримане жиле приміщення відповідно до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.