Справа № 805/811/16-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 р. Справа № 805/811/16-а

час прийняття постанови: 14 год. 15 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шувалової Т.О.,

суддів Голошивця І.О., Крилової М.М.,

при секретарі судового засідання Нестеренко Н.Л.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2;

представника відповідача 1 Скригонюка І.В. за довір.,

представника відповідача 2 не з'явився,

розглянувши у відкрито му судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування рішень, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якому просив:

- скасувати рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 19.01.2016 року, яке полягло у тому, що він займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

- скасувати рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України від 05.02.2016 року, про відхилення його скарги від 25.01.2016 року на рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 19.01.2016 року;

- скасувати наказ Національної поліції України від 18.02.2016 року № 110 о/с «По особовому складу» в частині звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність за п.п.5 ч.1 ст.77 Закону;

- поновити на службі в поліції на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

- стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на його користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначав, що з 02.10.1998 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. За особистою заявою від 07.11.2015 року, наказом Національної поліції України від 07.11.2015 року № 13 о/с його було призначено в порядку переатестування на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

18 січня 2016 року позивач пройшов атестування, за яким набрав 58 балів зі 120, при мінімальній кількості 50 балів. 19 січня 2016 року в Центральній атестаційній комісії Національної поліції України він пройшов співбесіду. За результатами проведеного атестування Центральною атестаційною комісією Національної поліції України прийнято рішення, що він займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. З даним рішенням був ознайомлений 25.01.2016 року. 25.01.2016 року ним було подано скаргу до Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України на рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 19.01.2016 року та 25.02.2016 року дізнався про те, що його скарга була відхилена. Наказом Національної поліції України від 18.02.2016 року № 110 о/с його було звільнено зі служби в поліції. З наказом ознайомлено не було, трудову книжку не отримував.

Позивач вважає, що наказ керівництва Національної поліції України від 07.11.2016 р. № 13 о/с про призначення його в порядку переатестування на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, свідчить про підтвердження відповідачем того факту, що він відповідає вимогам поліцейського, тобто призначення є безстроковим, тому на думку позивача, у Національної поліції України не було підстав включати його до списків поліцейських, які підлягають атестації.

Крім того, позивач вважає, що в його атестаційному листі зазначено,що він під час проходження служби дотримувався вимог присяги, керувався інтересами служби, належним чином виконував покладені на нього обов'язки, дисциплінарні стягнення відсутні. На думку позивача, Центральною атестаційною комісією Національної поліції України ці обставини не були досліджені, тому вони необґрунтовано дійшли висновку, що він підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність. Також позивач вважає, що оскільки він за всіма критеріями відповідає займаній посаді, набрав необхідну кількість балів, тому рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України було прийнято лише за результатами співбесіди. На думку позивача, оскільки комісія дійшла необґрунтованого висновку про його невідповідність займаній посаді, тому наказ Національної поліції України від 18.02.2016 року № 110 о/с в частині звільнення його зі служби через службову невідповідність є незаконним та підлягає скасуванню. Крім того, позивач зауважує, що в розділі II Атестаційного листа не зазначено висновків прямого керівника.

На підставі викладеного, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

18 квітня 2016 року від представника Національної поліції України надійшли письмові заперечення на адресу суду (том.1 а.с.80-87), в яких зазначено, що 02 липня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який згідно з п. 1 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону набирав чинності з 7 листопада 2015 року.

Позивача на підставі п. 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону було прийнято на службу до поліції.

Указаною нормою визначений окремий порядок прийняття на службу до поліції працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону, що здійснюється шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Відповідач, зазначає, що п. 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначена скорочена процедура прийняття на службу до поліції колишніх працівників органів внутрішніх справ, в той час як добір на посади поліцейських у цьому Законі передбачений за результатами проведеного конкурсу (ст. 52 Закону) або проведення атестування (ст. 57 Закону). У зв'язку з тим, що колишніх працівників ОВС було прийнято за скороченою процедурою без належного відбору, їх було призначено на посади тимчасового штатного розпису, про що зазначалося у наказах про призначення до поліції.

Рішення про проведення атестування згідно з ч. 4 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 4 розділу І Інструкції приймає голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами.

Указана норма права свідчить про те, що голова НП України та керівники поліції наділені Законом правом на прийняття відповідного рішення. На виконання даних норм права в межах повноважень, наданих Законом, головою Національної поліції України з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Наказом Національної поліції України від 20.11.2015 року № 210 о/с було призначено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК) та визначені заходи щодо організації її проведення, передбачені п. 1 розділу IV Інструкції, у тому числі було оголошено набір до атестаційних комісій осіб з числа народних депутатів, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, громадськості та засобів масової інформації.

Після проведення набору членів комісії, наказом Національної поліції України від 02.12.2015 року № 134 було затверджено персональний склад центральної атестаційної комісії Національної поліції, до якого з ініціативи голови комісії на підставі пп. 6 п. 1 розділу 111 Інструкції були внесенні зміни наказами НП України від 15.12.2015 року № 171, від 22.12.2015 року № 195, від 28.12.2015 року № 216 та від 19.01.2016 року № 44 до персонального складу комісії.

Відповідач зазначає, що атестаційні комісії є колегіальним дорадчим органом та створені керівником поліції для надання допомоги у проведенні незалежного та незаангажованого визначення відповідності посадам поліцейських, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність як то передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 18 розділу IV Інструкції рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів цієї комісії за їх внутрішнім переконанням за результатами всебічного вивчення атестаційного листа та інших матеріалів, зібраних на поліцейського, та проведення з ним співбесіди.

На підставі вказаних норм права позивач пройшов тестування, за результатами якого отримав за тестом на загальні здібності та навички - 29 балів з 60, та за тестом на знання законодавчої бази - 29 балів з 60.

Відповідно до вимог пунктів 11, 16 розділу IV Інструкції під час проведення співбесіди, яка була проведена з позивачем 19.01.2016 на підставі п. 12 розділу IV Інструкції за рішенням атестаційної комісії (протокол засідання від 18.01.2016), були всебічно вивчені атестаційний лист та інші матеріали, що були зібрані на поліцейського, який проходить атестування, а також ставилися запитання про професійну діяльність поліцейського та у розрізі розглянутих комісією документів.Питання, що ставилися до поліцейських стосувалися саме проходження служби в поліції відповідно до Законів України «Про Національну поліцію» та антикорупційних законів України. Крім того, під час проведення співбесіди завданням атестаційних комісій було визначення відповідності колишніх працівників органів внутрішніх справ оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, мотивації особи, що спонукає до поведінки на досягнення цілей у службі в поліції.

Питання, що ставилися атестаційними комісіями при проведенні співбесіди здебільшого стосувалися готовності поліцейського діяти професійно, грамотно, чітко, з високою працездатністю у будь-яких складних умовах, виконувати в короткий строк службові завдання служби, а також готовності говорити правду, бути відвертим, благонадійним, готовим прийняти нові цінності та принципи роботи нової поліції, оскільки діяльність поліції характеризується стресовим характером, що призводить до надмірних навантажень і перевантажень нервової системи, що в свою чергу позначається на ефективності службової діяльності.

На підставі вказаних норм Інструкції, Центральною атестаційною комісією № 1 апарату НПУ у складі 4 осіб було проведено з позивачем співбесіду, результати якої було оформлено протоколом ОП № 15.00000846.0015062 від 19.01.2016 року. Комісією були вивчені документи, зазначені у ньому та поставлені питання, які стосувалися професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції. Згідно додатку до протоколу підставою для прийняття рішення стали встановлені комісією наступні мотиви: «не готовність до змін, відсутність потенціалу до професійного розвитку, не відвертий, перевищення власної ролі в боротьбі з корупцією, висока здатність до маніпуляцій, маніпулювання патріотизмом, ризик неприйняття нових цінностей поліції, ризик корупції». У зв'язку з чим, за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення атестаційною комісією було прийняте рішення більшістю голосів (за - 4, проти - 0), що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, що в свою чергу відповідає пп. 4 п. 15 розділу IV Інструкції.

Після ознайомлення з висновками атестаційної комісії позивачем в порядку визначеному п. 5 розділу VI Інструкції 25.01.2016 року до Центральної апеляційної атестаційної комісії було подано скаргу, про що рапортом було повідомлено працівника Департаменту внутрішньої безпеки.

Разом з тим, відповідно до п. 5 розділу VI Інструкції право на подачу скарги на висновок відповідної атестаційної комісії мають лише поліцейські, які набрали загалом за професійний тест та тест на загальні здібності та навички 60 балів і більше. Враховуючи, що ОСОБА_1 під час проходження тестування було набрано лише 58 балів, Центральною апеляційною атестаційною комісією було прийнято рішення про те, що подана позивачем скарга на висновок Центральної атестаційної комісії № 1 розгляду не підлягає.

На думку відповідача, атестування ОСОБА_1 було проведене у межах наданих повноважень атестаційною комісією та у спосіб, який передбачений наказом МВС України від 17.11.2015 року № 1465, що в свою чергу спростовує твердження останнього про порушення його прав під час проведення тестування. Після внесення висновкі апеляційної атестаційної комісії до атестаційного листа, він був надісланий до Голови Національної поліції, оскільки вказані висновки в обов'язковому порядку враховуються керівником, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, при виданні наказу щодо подальшої служби в поліції особи, яка пройшла атестування. Керівником Національної поліції в межах повноважень був виданий наказ НП України від 18 лютого 2016 № 110 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за пп. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», підставою його видання став саме атестаційний лист ОСОБА_1 від 19.01.2016 р. Вказаний наказ на думку представника відповідача, виданий з дотриманням норм Закону України «Про Національну поліцію».

Крім цього, відповідач доводить, що порушення процедури видання наказу не може тягнути за собою скасування такого наказу, що є вірним по суті, оскільки визнання наказу недійсним тягне за собою встановлення під час розгляду справи його невідповідності вимогам чинного законодавства та/або прийняття його за межами компетенції органу, який прийняв це рішення. Якщо ж наказ в цілому узгоджується з вимогами законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття такого рішення, не можуть бути підставою для визнання його протиправним, якщо інше не передбачено законодавством. Оскільки атестування позивача було проведено з дотримання вимог чинного законодавства та в межах повноважень атестаційних комісій, тому саме порушення процедури проведення атестування при виданні наказу про його звільнення зі служби в поліції, на яке посилається позивач у своїй позовній заяві, не може вплинути на матеріально-правовий спосіб захисту порушеного права.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, явку свого представника не забезпечив, письмових пояснень на адміністративний позов не надав.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, а також представника Національної поліції України, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_1 з жовтня 1998 року перебував на службі в органах внутрішніх справ.

З квітня 2014 року займав посаду оперуповноваженого в органах внутрішніх справ відділу оперативного забезпечення УВБ в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України.

В рамках реформування правоохоронної системи України 2 липня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення Національної поліції України" № 641 від 02.09.2015 року утворено Національну поліцію України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 року, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України» вирішено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції та ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи МВС.

Наказом голови Національної поліції України від 06.11.2015 року № 13 було затверджено тимчасовий штат Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (том.1, а.с.211).

На підставі заяви позивача (том.1 а.с.215), наказом голови Національної поліції України від 07.11.2015 року № 13 о/с ОСОБА_1, який мав спеціальне звання «майор міліції», було прийнято на службу до поліції на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (том.1 а.с.210).

Відповідно до наказу голови Національної поліції України від 18.02.2016 року № 110 о/с майора поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) з 24 лютого 2016 року. Підстава: атестаційний лист ОСОБА_1 від 19.01.2016 року (том.2, а.с.33).

Позивач зазначає, що відповідно до частини 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться у разі: призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Тому вважає, що оскільки наказом від 07.11.2015 року № 13 о/с його вже було прийнято до поліції, тому він не повинен був проходити атестування і включення його відповідачем до списків поліцейських, які підлягають атестуванню є незаконним.

Однак, суд не погоджується з таким твердженням позивача з огляду на наступне:

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» рішення про проведення атестування поліцейських приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Тобто, приписами даного закону наділено повноваженнями голову Національної поліції України приймати рішення щодо проведення атестування поліцейських.

Так, наказом голови Національної поліції України від 20.11.2015 року № 210 о/с «Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м.Києві» (том.1 а.с. 216), з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність було призначено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК) у період з 26.11.2015 року по 06.12.2015 року.

В подальшому наказом голови Національної поліції України від 28.12.2015 року № 217 о/с «Про проведення атестування поліцейських» було продовжено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК) до 30 січня 2016 року (том.1 а.с.219).

Тобто, на виконання наданих Законом України «Про Національну поліцію» повноважень, головою Національної поліції України і було прийнято рішення щодо проведення атестування усього складу Національної поліції, в тому числі і поліцейських Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Крім того, в преамбулі наказу від 07.11.2015 року № 13 о/с, яким позивача призначено до поліції, визначено: відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та згідно з наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року «Про затвердження тимчасового штату Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України» призначити прибулих з Міністерства внутрішніх справ з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та встановленням посадових окладів відповідно до штатного розпису з 07 листопада 2015 року.

Тобто, позивача було призначено за тимчасовим штатом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, тобто не на постійній основі.

В преамбулі наказу від 07.11.2015 року № 13 о/с, яким позивача призначено до поліції визначено: «призначення прибулих з Міністерства внутрішніх справ в порядку переатестування». Тобто, на думку суду, термін «в порядку переатестування» і визначав -призначення поліцейських з подальшим їх переатестуванням.

Твердження позивача про те, що в наказі про призначення до поліції йому було присвоєно звання «майор поліції» і це є підтвердженням відповідачем відповідності позивача вимогам поліцейського, суд вважає необґрунтованим, оскільки у зв'язку з ліквідацією територіальних органів МВС та утворенням нового органу - Національної поліції позивачу було фактично змінено звання «майор міліції» на звання «майор поліції», що передбачено частиною 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, оскільки позивача було прийнято за тимчасовими штатами та в наказі про призначення передбачалось в порядку переатестування, суд приходить висновку, що атестування усього складу Національної поліції, яке визначалося наказами голови Національної поліції України від 20.11.2015 року № 210 о/с та від 28.12.2015 року № 217 о/с розповсюджувалось і на позивача.

Відповідно до частини першої статті 57 Закону України №580-VIII атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Порядок атестування поліцейських визначає «Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських», затверджена наказом Міністра внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за № 1445/27890 (далі - Інструкція).

Порядок організації, підготовки, проведення атестування наведений у розділі IV Інструкції.

Так, приписами цього розділу визначено, що безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується:

1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками;

2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення;

3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою;

4) володіння іноземними мовами;

5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів;

6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби;

7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці;

8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого;

9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Форма атестаційного листа затверджена в додатку 1 до Інструкції.

Як вбачається з наданої відповідачем засвідченої копії атестаційного листа ОСОБА_1, в розділі I цього листа начальником УВБ в Донецькій області ДВБ НП України ОСОБА_5 вказано основні відомості про позивача щодо його характеру, ставлення до роботи, результати службової діяльності.

В розділі II атестаційного листа позивача від 19.01.2016 року директором ДВБ НП України ОСОБА_6 вказаний висновок прямого керівника «займаній посаді відповідає».

Щодо посилання позивача на те, що в розділі II Атестаційного листа від 19.01.2016 року, копію якої він зробив під час ознайомлення з висновком комісії в приміщенні кадрової служби ДВБ НП України 25.01.2016 року та додав до позову, був відсутній висновок прямого керівника ОСОБА_6, тому рішення атестаційної комісії прийнято без урахування позитивного висновку керівника, суд зазначає наступне.

З наданої відповідачем засвідченої копії атестаційного листа від 19.01.2016 року ОСОБА_1 вбачається, що в розділі II Атестаційного листа директором ДВБ НП України ОСОБА_6 вказаний висновок «займаній посаді відповідає».

На виконання ухвали суду від 21.04.2016 року, заступником директора Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_7 листом від 05.05.2016 року № 3517/47-02/0426 було повідомлено, що позивач ознайомився з атестаційним листом 25.01.2016 року, інформацією стосовно того чи виготовляв позивач фотокопію під час ознайомлення з атестаційним листом Департамент не володіє (том.2, а.с.124).

Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, отримати пояснення від ОСОБА_6 не передбачається можливим, оскільки з 29.04.2016 року він звільнений наказом голови Національної поліції України від 29.04.2016 року № 268 о/с з посади директора Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (том.2,а.с.125).

Також, як пояснили у судовому засіданні свідки - члени Центральної атестаційної комісії №1 - атестаційний лист позивача не повертався для дооформлення, тому висновок був зазначений у атестаційному листі та прийнятий комісією до уваги, з урахуванням всіх обставин.

Суд зазначає, що у відповідності з приписами Інструкції рішення прямого керівника враховується комісією у загальній сукупності документів, результатів тестування та співбесіди.

Оскільки в матеріалах справи наявна засвідчена відповідачем копія атестаційного листа, в якій зазначено висновок прямого керівника ОСОБА_6, сумніви у неврахуванні цього висновку комісією, при прийнятті рішення відносно позивача, у суду відсутні, посилання позивача на те, що рішення атестаційної комісії прийнято без урахування позитивного висновку керівника, на думку суду, є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 10 розділу IV Інструкції, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Згідно з пунктом 17-20 розділу V Інструкції, максимальна кількість балів, яку може набрати поліцейський за результатами проходження двох тестувань, - 120, які враховуються рівними частинами (50 % - тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та 50 % - тестування на загальні здібності та навички).

Результати тестування фіксуються у відомості і засвідчуються підписом поліцейського, після чого передаються до відповідної атестаційної комісії.

З матеріалів справи вбачається, що 18.01.2016 року позивач проходив тестування, за результатами якого за загальні навички отримав - 29 балів із 60 можливих та по професійному тестуванні - 29 балів із 60 можливих. Тобто, загалом набрав 58 балів із 120 можливих.

Результати тестування ОСОБА_1 були відображені у відомості про результати проведення тестування від 18.01.2016 року № 0820, з якою позивача було ознайомлено, про що свідчить його підпис (том.2 а.с.118,122). Данна обставина позивачем не заперечується.

Також результати тестування були відображені в розділі III атестаційного листа (том.1 а.с.232). Результати проведеного тестування позивачем не оскаржуються.

Пунктом 12 розділу IV Інструкції визначено, що поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Пунктом 15 розділу IV Інструкції встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Так, згідно відомості-протоколу засідання № 16.00000846 від 18.01.2016 року вбачається, що членами Центральної атестаційної комісії НПА №1: було розглянуто питання та затверджено перелік осіб, які проходять співбесіду 19.01.2016 року, серед яких визначено ОСОБА_1.(том.1 а.с.240).

19 січня 2016 року членами Центральної атестаційної комісії було проведено співбесіду з позивачем.

Як вбачається з протоколу ОП №15.00000846.0015062 від 19.01.2016 року (том.1 а.с. 243), за результатами проведеного тестування, розгляду матеріалів, проведеної співбесіди, Центральною атестаційною комісією № 1 у складі: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 шляхом голосування було прийнято рішення відносно позивача: займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Висновок атестаційної комісії був відображений в розділі IV атестаційного листа позивача від 19.01.2016 року, з яким позивача було ознайомлено 25.01.2016 року, про що свідчить його підпис. З висновком комісії позивач не погодився, про що свідчить запис про намір його оскаржувати. (том.1,а.с.230-232).

Підстави прийняття рішення щодо невідповідності займаній посаді і звільнення позивача зі служби відображені в додатку № 1 до Протоколу засідання Центральної атестаційної комісії № 1 від 19.01.2016 року, в якому зазначено: «неготовність до змін, відсутність потенціалу до професійного розвитку, не відвертий, перевищення власної ролі в боротьбі з корупцією, висока здатність до маніпуляції, маніпулювання патріотизмом, ризик неприйняття новим цінностям поліції, ризик корупції» (том.1 а.с.244).

Як пояснив у судовому засіданні позивач, що за результатами тестування він набрав 58 балів, тобто бал є прохідним, висновок прямого керівника відносно нього позитивний, дисциплінарних стягнень у нього немає, тому, на його думку, комісія дійшла висновку, що він не відповідає займаній посаді лише за результатами співбесіди. Позивач зазначав, що під час проведення співбесіди, членами комісії не було поставлено йому питання стосовно його професійної діяльності, тому, враховуючи неповноту проведення атестації, комісія дійшла необґрунтованого висновку про невідповідність його займаній посаді.

В судовому засіданні у якості свідків було допитано голову Центральної атестаційної комісії № 1 ОСОБА_8, секретаря Центральної атестаційної комісії № 1 ОСОБА_9 та члена Центральної атестаційної комісії № 1 ОСОБА_10 стосовно порядку проведення атестування позивача та мотивів прийнятого рішення відносно нього.

Як пояснив в судовому засіданні голова комісії ОСОБА_8, під час атестації позивача, членами комісії було оцінено у сукупності наступні фактори: повнота виконання функціональних обов'язків; показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінок з професійної та фізичної підготовки; наявні дисциплінарні стягнення; низькі результати тестування. Також свідок пояснив, що комісією враховувався той факт, що особа яка проходить атестування хвилюється, але з відповідей кожної особи, комісія робила свій прогноз щодо подальшої роботи в органах поліції за принципами, які вимагає Закон України «Про національну поліцію».

Під час проведеної співбесіди комісією, як правило, ставилися типові питання, в тому числі питання щодо корупційних правопорушень та ставлення до цього явища, стосовно оцінки поліцейським стратегії реформування правоохоронних органів, ставлення цінностей та принципів національної поліції, бажання професійного розвитку.

ОСОБА_8 пояснив, що Інструкцією не передбачено обов'язкового аудіо чи відеофіксування співбесіди та не передбачено фіксування в протоколі засідання питань та відповідей співбесіди. У зв'язку з тим, що за цей час ним проведено атестування близько тисячі поліцейських, пригадати конкретно позивача він не може. Але пояснив, що висновок комісії про невідвертість ґрунтувалось на тому, що під час співбесіди поліцейські, маніпулювали думкою комісії, надавали соціально - бажані відповіді.

Також пояснив, що Центральною атестаційною комісією № 1 під час атестування позивача було враховано не тільки результати проведеної співбесіди з позивачем, але у сукупності всі документи відносно позивача, атестаційний лист, оцінки професійної та вогневої, фізичної підготовки, декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», показники службової діяльності; результати тестування. Також свідок зауважив, що рішення приймалось колегіально, тому підстав вважати його необґрунтованим немає.

Щодо висновку прямого керівника ОСОБА_6, зазначений ним у атестаційному листі, про відповідність позивача займаній посаді, свідок пояснив, що цей показник також був врахований комісією у сукупності всіх обставин та документів відносно позивача.

Крім цього, ОСОБА_8 пояснив, що за даними тестування позивач набрав 58 балів із 120 балів. Даний рівень, на його думку, нижче середнього.

Як пояснила в судовому засіданні допитана у якості свідка секретар комісії ОСОБА_9, членами атестаційної комісії було оцінено у сукупності всі показники: повнота виконання функціональних обов'язків; показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінок з професійної та фізичної підготовки; наявні дисциплінарні стягнення; низькі результати тестування.

Було розглянуто атестаційний лист, оцінки професійної та вогневої, фізичної підготовки, декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади».

Пояснила, що Інструкцією не передбачено обов'язкового аудіо чи відеофіксування співбесіди та не передбачено фіксування в протоколі засідання питань та відповідей співбесіди. Свідок зазначила, що один із висновків комісії про ризик позивача до корупції ґрунтувався на тому, що позивач надаючи відповідь на питання про існування корупції в органах внутрішніх справ відповідав невідверто.

Також свідок пояснила, що рішення відносно позивача приймається не одноособово, а колегіально шляхом голосування, тому з урахуванням всіх наявних матеріалів та результатів атестування та співбесіди, комісія дійшла обґрунтованого висновку про невідповідність позивача займаній посаді.

Також в судовому засіданні було допитано у якості свідка члена Центральної атестаційної комісії № 1 ОСОБА_10, яка пояснила, що є фахівцем у галузі психології, кандидатом психологічних наук, та працює в цій сфері понад 10 років, проводила тестування працівників міліції під час проходження ними курсів підвищення кваліфікації.

Свідок зазначала, що нею особисто при проведенні співбесіди використовувався метод «структуроване інтерв'ю», яке полягало тому, що всім працівникам поліції задавались одній ті ж самі типові питання, при цьому співставляючи та аналізуючи надані відповіді комісія і робила висновки. Так, питання щодо розуміння реформи поліції, щодо потенціалу власного розвитку, бачення реформи поліції, відношення до корупції та факти які, були відомі щодо корупційних діянь в органах внутрішніх справ.

Також свідок пояснювала, що позивач, як і багато інших працівників, які проходили атестування, проходять службу в зоні проведення антитерористичної операції, тому аналізуючи розповіді щодо ситуації, яка склалась з захопленими територіями, комісією робився висновок щодо маніпулювання чи не маніпулювання цією особою патріотизмом.

Крім цього, свідок зазначила, що з відповіді на питання щодо обізнаності корупційних діянь в органах внутрішніх справ, комісія дійшла висновку про невідвертість позивача.

При цьому, свідок пояснила, що комісією було враховано не тільки результати проведеної співбесіди з позивачем, але у сукупності всі критерії оцінювання: результати тестування, які на її думку були нижче середнього, атестаційний лист, оцінки професійної та вогневої, фізичної підготовки, декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», показники службової діяльності. Також свідок зауважила, що рішення приймалось колегіально, тому підстав вважати його необґрунтованим немає.

Згідно з роз'ясненням Пленуму ВСУ (п. 21 Постанови від 06.11.92 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»), висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами у справі.

Тому, надаючи оцінку наявним у матеріалах справи документам та поясненням свідків, суд виходить з наступного:

Атестація - процедура визначення рівня, кваліфікації знань, практичних навиків, ділових якостей працівників і встановлення їх відповідності (не відповідності) робочим місцям, посадам, які вони займають, виявлення їх потенціальних можливостей.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Вимогами Інструкції передбачено порядок її проведення, який полягає з початку у проведенні тестування поліцейського, а потім проведення з ним співбесіди.

Так, з досліджених в судовому засіданні матеріалів, за результатами тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички позивач набрав 58 балів із 120 можливих.

При цьому, відповідно до пункту 16 Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Тобто, комісія приймаючи рішення повинна враховувати показники тестування у сукупністю з іншими критеріями, тому сам по собі показник балів не може слугувати єдиною підставою вважати поліцейського таким, що відповідає займані посаді та може проходити службу в поліції.

Також, комісією на виконання вимог Інструкції проведено співбесіду з позивачем.

Посилання позивача на те, що під час проведення з ним співбесіди йому не задавались питання професійного характеру та ті питання які ставились, свідчили на його думку, про упереджене ставлення до нього та 15 хвилин співбесіди не могли надати комісії можливості зробити висновки відносно нього, на думку суду є необґрунтованими з огляду на наступне:

Співбесіда - це спілкування з претендентом на певну посаду, спрямоване на отримання інформації щодо його досвіду, рівня знань, особистих і професійних якостей.

У відповідності з приписами Інструкції, співбесіда це один із етапів атестації, тобто її висновки не є єдиним критерієм оцінки.

При цьому, ні приписами Інструкції, ні жодним нормативно-правовим актом не встановлено порядку проведення самої співбесіди та вимоги до неї.

Тобто, комісія має право під час співбесіди ставити питання на власний розсуд та проводити її в такому ракурсі, що дозволяє їй зробити висновок щодо досвіду, рівня знань, особистих і професійних якостей особи яка проходить співбесіду.

При цьому, ні приписами Інструкції, ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено переліку питань, загального часу її проведення та конкретних висновків, які повинна дійти комісія за результатами її проведення, а також фіксування процедури її проведення та фіксування питань і відповідей, які були предметом співбесіди.

Тобто, проводячи співбесіду з позивачем комісія не була обмежена ні в часі її проведення, ні в колі питань.

З пояснень свідків було встановлено, що час проведення співбесіди коливався від 15 хвилин до 30 хвилин, і це залежало, в кожному конкретному випадку, від необхідності оцінити кожного кандидата та отримати необхідну інформацію щодо встановлення їх відповідності (не відповідності) посадам, які вони займають, виявлення їх потенціальних можливостей, особистих і професійних якостей.

Проаналізувавши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідків та наявні в матеріалах справи письмові докази, суд не вбачає підстав вважати, що співбесіда з позивачем була проведена Центральною атестаційною комісією №1 формально. Думка позивача про упереджене ставлення до нього під час співбесіди, не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи.

При цьому суд зауважує, що відповідно до пункту 16 Інструкції результати співбесіди є також одним із критеріїв для прийняття загального висновку комісії та не можуть бути єдиною умовою для вирішення питання щодо відповідності чи невідповідності займаній посаді.

Крім цього, ще один із критеріїв, який може бути врахований комісією - це тестування на поліграфі (у разі проходження). Проходження тестування на поліграфі, у відповідності з пунктом 13 Інструкції є правом, а не обов'язком.

В судовому засіданні було встановлено, що у комісії не виникло необхідності щодо проведення тестування позивача на поліграфі, а позивач з проханням провести тестування на поліграфі до комісії не звертався. Данна обставина позивачем не заперечується.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів атестування позивача, під час проведення атестації ОСОБА_1 комісією, серед іншого було враховано результати тестування позивача, результати співбесіди, оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень, відсутність дисциплінарних стягнень; показники службової діяльності за останній рік служби, атестаційний лист та інші матеріали, а саме: декларацію про доходи; послужний список (форми №1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади".

Тобто, комісією у повному обсязі виконано вимоги пункту 16 Інструкції.

Щодо посилання позивача на те, що висновки комісії щодо невідповідності займані посаді та підстави для прийняття рішення є необґрунтованими, суд зазначає.

Підстави для прийняття комісією рішення щодо невідповідності позивача займаній посаді і звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, викладені в Додатку № 1 до протоколу Центральної атестаційної комісії №1 протоколу ОП №15.00000846.0015062 від 19.01.2016 року (том.1 а.с.44). В даному Додатку визначено: не готовність до змін, відсутність потенціалу до професійного розвитку, не відвертий, перевищення власної ролі в боротьбі з корупцією, висока здатність до маніпуляцій, маніпулювання патріотизмом, ризик неприйняття нових цінностей поліції, ризик корупції.

З наданих пояснень свідків та з наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд дійшов висновку, що підстави, визначені в Додатку №1 до протоколу атестування позивача, ґрунтуються на власних висновках членів комісії за результатами та у сукупністю з усіма критеріями атестування позивача.

При цьому, суд зауважує, що Інструкцією не визначено які підстави мають бути зазначені комісією в цьому Додатку та вимоги щодо цих критеріїв.

Крім того, проаналізувавши пояснення позивача та свідків, а також матеріалів атестації суд приходить висновку, що підстави визначені в Додатку № 1 є висновком комісії з урахування всіх критеріїв атестування позивача. Підстави вважати цей висновок упередженим у суду відсутні.

Щодо рішення комісії про невідповідність позивача займаній посаді, суд зазначає, що комісія це орган який наділено повноваженнями для проведення атестування і повинна прийняти рішення з урахуванням всіх критеріїв визначених пунктом 16 Інструкції.

Так, відповідно до пункту 16 Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Пунктом 15 розділу IV Інструкції встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що приймаючи рішення стосовно працівника, який проходить атестування, атестаційна комісія повинна прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням усіх визначених критеріїв, тобто рішення атестаційних комісій є дискреційним повноваженням даного колегіального органу.

При цьому, слід зазначити, що згідно Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

З урахуванням тієї обставини, що оскаржуване рішення комісії ґрунтується на дискреційних повноваженнях, суд не може втручатись у внутрішню компетенцію атестаційної комісії.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу Центральної атестаційної комісії №1 ОП №15.00000846.0015062 від 19.01.2016 року (том.1а.с.243), вбачається, що під час проведення атестування позивача комісією було дотримано всі вимоги Інструкції щодо порядку проведення атестування: враховано не тільки результати тестування та результати проведеної співбесіди з позивачем, але у сукупності всі документи відносно позивача: атестаційний лист, оцінки професійної та вогневої, фізичної підготовки, декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, довідку про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», показники службової діяльності.

За своєю правовою природою до повноважень атестаційної комісії належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції та прийнятті відповідного рішення за його результатами. Рішення приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів цієї комісії за їх внутрішнім переконанням за результатами всебічного вивчення атестаційного листа та інших матеріалів, відносно позивача.

При цьому, суд не може підмінити атестаційну комісію і проводити атестацію співробітника заново, суд перевіряє лише дотримання комісією всіх вимог визначених законом щодо проведення атестації.

Тому, аналізуючи встановлені судом обставини та надаючи правову оцінку рішенню Центральної атестаційної комісії №1, викладеному в Атестаційному листі ОСОБА_1 від 19.01.2016 року, суд приходить висновку, що при проведенні атестування позивача було дотримано усі вимоги Інструкції, рішення атестаційної комісії, яке прийнято більшістю голосів присутніх на засіданні комісії, є обґрунтованим, прийнято з урахуванням всіх обставин та у відповідності до пункту 15 розділу IV Інструкції.

Аналізуючи правомірність видання наказу головою Національної поліції України від 18.02.2016 року № 110 о/с в частині звільнення позивача зі служби, суд виходить з наступного.

На підставі висновку атестаційної комісії, головою Національної поліції України було прийнято наказ від 18.02.2016 року № 110 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) з 24 лютого 2016 року.

Пунктом 24 Інструкції, визначено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Згідно пункту 28 Інструкції, керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 22 Закону України «Про Національну поліцію» керівник поліції приймає на службу та звільняє зі служби, призначає та звільняє з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону.

Враховуючи вищевикладене суд приходить висновку, що наказ голови Національної поліції України від 18.02.2016 року № 110 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції видано в межах наданих керівнику Національної поліції України повноважень та у відповідності з нормами Інструкції та Закону України «Про Національну поліцію» тому є законним, у зв'язку з чим, підстави для його скасування відсутні.

Щодо посилання позивача на те, що рішенням Центральної апеляційної атестаційної комісії від 05.02.2016 року було неправомірно відхилено його скаргу на рішення Центральної атестаційної комісії №1 від 19.01.2016 року, суд зазначає, що оскільки за результатами проведеного тестування позивач набрав 58 балів, а відповідно до пункту 5 розділу 6 Інструкції правом на подання такої скарги наділені лише поліцейські, які за результатами атестування набрали 60 і більше балів, тому висновок Центральної апеляційної атестаційної комісії від 05.02.2016 року про те, що скарга позивача розгляду не підлягає є правомірним.

Згідно статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування рішень, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу відмовити у повному обсязі.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Вступна те резолютивна частини постанови прийняті та підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 травня 2016 року.

Повний текст постанови виготовлено у повному обсязі 20 травня 2016 року.

Головуючий суддя Шувалова Т.О.

Судді Голошивець І.О. Крилова М.М.