Справа № 803/537/16
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 рокуСправа № 803/537/16

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - судді Димарчук Т.М.

суддів Александрової М.А., Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія базальту" до ОСОБА_1 митниці ДФС, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, повернення надмірно сплачених коштів та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технологія базальту» (далі ТзОВ «Технологія базальту», товариство, позивач) звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_1 митниці ДФС, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №205070000/2016/000008/2 від 12.03.2016 року, повернення з державного бюджету України надмірно сплачених коштів у розмірі 26 427, 36 грн. та зобовязання ОСОБА_1 митниці ДФС здійснювати розмитнення товару, виходячи із вартості, визначеної в договорі купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року та його додатках.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 березня 2016 року позивачем до ОСОБА_1 митниці ДФС подано декларацію митної вартості № 205070000/2016/008466 щодо розмитнення 15 960 кг смоли феноло-формальдегідної із визначенням митної вартості з використанням основного (першого) методу за ціною договору, встановленим статтею 57 Митного кодексу України (МК України). В підтвердження обґрунтованості та правильності застосування методу оцінки товару за ціною договору по вказаній ВМД позивач надав відповідачеві такі документи: договір купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року з додатком, згідно якого вартість 1000 кг смоли складає 420 євро; рахунок-фактуру (інвойс); CMR № 0009414 (міжнародну товарно-транспортну накладну); сертифікат походження ЕUR.1 №РL/МF/ АL 0053741; сертифікат випробування № 1266/2016/РF; договір № 04/03-1 від 04 березня 2016 року на транспортно-експедиційні послуги.

Відповідач дійшов висновку, що документи, подані позивачем для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять суттєві розбіжності та неточності, у звязку з чим товариству запропоновано надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.

У звязку з неподанням позивачем запитуваних додаткових документів інспектором була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2016/00067 та прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №205070000/2016/000008/2 від 12.03.2016 року, яким була визначена ціна товару в сумі 0, 8100 USD за кг. Внаслідок таких дій відповідача, позивачем було оформлено ВМД № 205070000/2016/008577 із коригуванням вартості товару з 195570, 12 грн. до 201978, 93 грн. Внаслідок коригування митної вартості у більшу сторону, товариство змушене було здійснити доплату податку на додану вартість у розмірі 26 427, 36 грн.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів №205070000/2016/000008/2 від 12.03.2016 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки неточності в умовах поставки, які зазначені в договорі та рахунку-фактурі не могли вплинути на визначення продавцем вартості товару. Позивачем до ОСОБА_1 митниці ДФС було подано усі необхідні документи, передбачені Митним кодексом для проведення митного оформлення товару, та здійснивши аналіз яких можливо достеменно встановити дійсну та реальну вартість товару.

Позивачем для визначення митної вартості товару був обраний перший (основний) метод метод визначення митної вартості за ціною договору, вартість товару відповідала контрактній вартості (відповідно до інвойсу постачальника). При цьому, відповідач не застосував жодного методу, крім резервного, для визначення митної вартості товару.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №205070000/2016/000008/2 від 12.03.2016 року; повернути з державного бюджету України надмірно сплачені кошти у розмірі 26 427, 36 грн. та зобовязати ОСОБА_1 митницю ДФС здійснювати розмитнення товару, виходячи із вартості, визначеної в договорі купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року та його додатках.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 28.04.2016 року (а. с. 65-71) та у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні з тих підстав, що в ході перевірки документів, поданих до митного контролю та митного оформлення товару посадовими особами органу доходів і зборів було встановлено, що в графі 20 «умови поставки» митної декларації №205070000/2016/008466 від 11 березня 2016 року та інвойсі від 10. 03.2016 року № S НОМЕР_1 зазначено умови поставки « FСА РL Pustkow». При цьому, згідно п. 3.1, 3.3 договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року, вказано, що поставка товару за цим договором здійснюється за умовами ЕХW, згідно умов «Інкотермс 2010». У п.5.1 договору купівлі-продажу зазначено, що місцем прийому-передачі товару вважається склад продавця, що є прямою вказівкою на обовязок виконання сторонами умов поставки товару ЕХW. Обумовлення певних умов поставки безпосередньо впливає на визначення митної вартості, а тому наведені розбіжності унеможливлюють перевірку правильності визначення митної вартості та повноти декларування всіх витрат понесених покупцем. З наданої довідки про транспортні витрати від 10.03.2016 року неможливо встановити чи були понесені покупцем витрати на навантаження та страхування, які згідно ч. 10 ст. 58 МК України є обовязковими складовими митної вартості і повинні додаватись до ціни товару при її визначенні. Вказана довідка не містить інформації щодо відстані перевезення товару, що в свою чергу не дає змоги перевірити правильність обрахування транспортних витрат.

Крім того, у договорі купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року наявні розбіжності у визначенні термінів оплати за товар (у пункті 3 передбачено, що поставка товару здійснюється протягом 2 робочих днів від дати попередньої оплати, при цьому в п.4 договору визначено, що покупець проводить 100 % попередню оплату за товар, а також можлива оплата товару протягом 10-ти робочих днів із моменту отримання товару). До митного оформлення разом з митною декларацією декларантом подано додаток від 01.03.2016 року № 1 до договору купівлі-продажу, який встановлює ціну товару у лютому 2016 року у розмірі 420 євро/т, в той час, коли сам договір укладено лише 01 березня 2016 року.

Митним органом шляхом надсилання електронних повідомлень було запропоновано декларанту надати додаткові документи та пояснення для підтвердження митної вартості товару, зокрема, прайс-лист від виробника товару; заявку на здійснення перевезення з перевізником ПП «ВП- Транс»; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; цінову інформацію щодо ідентичних/подібних товарів; інші наявні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару; у разі здійснення розрахунків за товар, платіжні документи, що підтверджують здійснення розрахунків. Зазначена вимога митного органу виконана не була.

У звязку з ненаданням декларантом жодних витребуваних документів, позивачу було відмовлено у митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю у чіткій відповідності до вимог ст.ст.54, 256 МК України.

Оскільки, рішення ОСОБА_1 митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №205070000/2016/000008/2 від 12.03.2016 року прийняте у повній відповідності до норм законодавства з питань державної митної справи, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник Державної казначейської служби України у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дачу, час та місце судового розгляду. Письмових заперечень проти адміністративного позову не надав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року , укладеного між ТзОВ «Технологія базальту» (покупцем) та фірмою LERG S.ОСОБА_4, яка є товаровиробником феноло-формальдегідних смол (продавцем), позивач 11.03.2016 року ввіз на митну територію України товар смолу феноло-формальдегідну : марки WR-120/Т вартістю 6703, 20 євро в кількості 15 960 кг (420 євро за тонну).

Для митного оформлення даного товару декларантом був поданий митниці шляхом електронного декларування пакет документів, а саме: ВМД № 205070000/2016/008466 від 11 березня 2016 року; договір купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року з додатком, згідно якого вартість 1000 кг смоли складає 420 євро; рахунок-фактуру (інвойс) S НОМЕР_1 від 10.03.2016 року; CMR (міжнародну товарно-транспортну накладну) № 0009414 від 10.03.2016 року; сертифікат походження ЕUR.1 №РL/МF/ АL 0053741; сертифікат випробування № 1266/2016/РF від 10.03.2016 року ; договір № 04/03-1 від 04 березня 2016 року на транспортно-експедиційні послуги (а.с. 21-39, 75). При цьому, позивач задекларував митну вартість товару в сумі 6703,20 євро (195570, 12 грн.), визначену за ціною контракту відповідно до наданих відповідачу документів та в порядку, передбаченому статтею 58 МК України.

Посадовою особою митного органу було надіслано електронне повідомлення декларанту про необхідність подання в порядку статті 53 МК України додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: прайс-лист від виробника товару; заявку на здійснення перевезення з перевізником ПП «ВП- Транс»; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; цінову інформацію щодо ідентичних/подібних товарів з спеціалізованих каталогів, інтернет джерел; інші наявні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару; у разі здійснення розрахунків за товар, платіжні документи, що підтверджують здійснення розрахунків (а.с. 74)

Листом № 62 від 12.03.2016 року ТзОВ «Технологія базальту» повідомило митний орган, що не має можливості надати вищевказані документи та згідне на митне оформлення смоли фенол-формальдегідної за ціною 0, 81 долара США за 1 кг зі сплатою усіх митних платежів (а.с. 98).

12.03.2016 року ОСОБА_1 митницею ДФС було відмовлено позивачу у митному оформленні товару у звязку з невідповідністю заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК України та неподанням документів, що містять додаткові відомості, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості, про що сформовано відповідну картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2016/00067 (а.с.72). Одночасно у картці розяснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення чи пропуску товарів, шляхом приведення граф ВМД у відповідність до рішення про коригування митної вартості №205070000/2016/000008/2 від 12.03.2016 року.

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів №205070000/2016/000008/2 від 12.03.2016 року (а.с. 73) відповідачем було визначено митну вартість товару смоли феноло-формальдегідної: марки WR-120/Т у кількості 15960 кг на загальну суму 12927, 60 доларів, тобто за ціною 0, 81 долара за кг. У рішенні про коригування митної вартості вказано, що митна вартість не може бути визнана у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності та неточності, а саме: у рахунку-фактурі №S від 10.03.2016 року зазначено умови поставки FCA Pustkov (Incoterms 2010), тоді як п.3.1, 3.3 договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року передбачає поставку товару за умовами EXW Pustkov, Польща. Крім того, пункт 5.1 договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року визначає місце прийому-передачі товару склад продавця, тобто умови EXW Pustkov.

Наявні розбіжності у визначенні термінів оплати за товар: п.3.3 договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року передбачає, що поставка товару здійснюється протягом 2 робочих днів від дати попередньої оплати, тоді як п.4 договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року передбачає оплату товару протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання товару. Наданий до митного оформлення додаток №1 від 01.03.2016 року до договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року встановлює ціну у лютому 2016 року у розмірі 420,0 євро/т, тоді як сам договір укладений у березні 2016 року, а вартість товару від цього ж виробника для цього ж одержувача у лютому 2016 року становила 425,0 євро/кг. Поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 10.03.2016 року не містить інформації щодо витрат на страхування товару та інформації щодо відстані, що не дає змогу обрахувати транспортні витрати.

Згідно із статтею 54 МК України митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов'язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. У зв'язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, декларанту запропоновано надати додаткові документи згідно із статями 54, 53 МК України - прайс-лист від виробника товару; заявку на здійснення транспортного перевезення з перевізником ПП ВП-ТРАНС; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; цінову інформацію щодо ідентичних/подібних товарів з спеціалізованих каталогів, інтернет джерел; інші наявні додаткові документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару; у разі здійснення розрахунків за товар, платіжні документи, що підтверджують здійснення розрахунків. Проте декларант відмовився надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Так як неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: метод 2а (стаття 59 МК України) та метод 2б (стаття 60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, метод 2в (стаття 62 МК України) та метод 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість визначено за резервним методом згідно із статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу (стаття 33 МК України): на товар Смола феноло-формальдегідна рівень митної вартості становить 0,81 дол. США/кг. (0,746 EURO/кг) МД № 807100000/2016/006534 від 29 лютого 2016 року, МД 205070000/2016/004516 від 11 лютого 2016 року. Декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України (а.с. 73).

В подальшому, позивачем було оформлено ВМД № 205070000/2016/008577 від 12.03.2016 року із коригуванням вартості товару з 195570, 12 грн. до 201978, 93 грн. (а. с. 19-20 ), та за якою товар був випущений у вільний обіг.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач ОСОБА_1 митниця ДФС довела правомірність оскаржуваного в даній адміністративній рішення про коригування митної вартості товарів, з огляду на таке.

Згідно із статтею 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) (МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як передбачено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Згідно частин 1-3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 266 МК України декларант зобовязаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу предявити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно із частиною першою статті 256 МК України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Підстави для відмови у митному оформлені товарів визначені у частині шостій статті 54 МК, відповідно до якої митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, відповідно до статті 54 МК України контролюючий орган вправі відмовити в митному оформлені товарів лише у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

При цьому, згідно із частиною пятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Водночас, контроль правильності обчислення декларантом митної вартості може здійснюватися, в тому числі, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням ЄАС, яка містить відповідну інформацію.

Згідно висновку Верховного Суду України, що викладений у постановах від 15.10.2013 року у справі №21-270а13 та від 22.10.2013 року у справі №21-342а13, підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах ЄАС ДМС України інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як слідує із матеріалів справи, під час опрацювання поданих позивачем для митного оформлення документів посадовою особою органу доходів і зборів було виявлено розбіжності, а також те, що вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Так, зокрема: у рахунку-фактурі №S від 10.03.2016 року зазначено умови поставки FCA Pustkov (Incoterms 2010), тоді як п.3.1, 3.3 договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року передбачає поставку товару за умовами EXW Pustkov, Польща, крім того, пункт 5.1 договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року визначає місце прийому-передачі товару склад Продавця, тобто умови EXW Pustkov; наявні розбіжності у визначенні термінів оплати за товар: п.3.3 договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року передбачає, що поставка товару здійснюється протягом 2 робочих днів від дати попередньої оплати, тоді як п.4 договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року передбачає оплату товару протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання товару; наданий до митного оформлення додаток №1 від 01.03.2016 року до договору купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року встановлює ціну у лютому 2016 року у розмірі 420,0 Євро/т, тоді як сам договір укладений у березні 2016 року; поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 10.03.2016 року не містить інформації щодо витрат на страхування товару та інформації щодо відстані, що не дає змогу обрахувати транспортні витрати.

Крім того, під час здійснення митного оформлення відповідачем було встановлено, що 11.02.2016 року позивачем імпортувався аналогічний товар (смола феноло-формальдегідна) від виробника LERG S.ОСОБА_4, який розмитнювався по ціні 425 євро/т і така ціна є відмінною від ціни, заявленої декларантом 11.03.2016 року (а.с. 104).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що сторони (покупець і продавець) усно домовились про те, що поставка товару смоли феноло-формальдегідної буде здійснюватись на умовах поставки FCA Pustkov, а не на умовах EXW Pustkov так як передбачено у договорі купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року. Однак, суд критично ставиться до таких пояснень, оскільки у пункті 12.3 вказаного договору чітко визначено, що усі зміни і доповнення до даного договору повинні бути оформлені в письмовому вигляді, у противному випадку вони не будуть мати юридичної чинності. Отже, письмових змін і доповнень до договору купівлі-продажу (щодо змін умов поставки не вносилось), а усна домовленість згідно пункту 12.3 не має юридичної чинності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за наявності обґрунтованого сумніву у правильному визначенні митної вартості товару декларантом, у відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС були правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, у звязку з чим митний інспектор шляхом надсилання електронних повідомлень правомірно запропонував декларанту надати додаткові документи та пояснення для підтвердження митної вартості товару: прайс-лист від виробника товару; заявку на здійснення перевезення з перевізником ПП «ВП- Транс»; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; цінову інформацію щодо ідентичних/подібних товарів з спеціалізованих каталогів, інтернет джерел; інші наявні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару; у разі здійснення розрахунків за товар, платіжні документи, що підтверджують здійснення розрахунків (а.с. 74)

Декларант не виконав вимоги посадової особи органу доходів і зборів та не надав додаткові документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, однак погодився на митне оформлення смоли фенол-формальдегідної за ціною 0,81 доллара США за 1 кг. зі сплатою усіх митних платежів (а.с.98).

Відтак, суд приходить до висновку, що у звязку із неподанням декларантом витребуваних документів згідно з переліком, позивачу правомірно було відмовлено у митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю відповідно до вимог пункту 2 частини шостої статті 54, статті 256 МК України.

При цьому, як встановлено судом, прийняттю рішення про коригування передувала процедура консультацій щодо обрання методу визначення митної вартості товару та обмін наявною інформацією, в ході якої митний орган прийшов до обґрунтованого висновку, що митна вартість товару не може бути визнана у звязку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності та неточності. Згідно із частинами першою третьою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Як передбачено частиною восьмою статі 57 цього ж Кодексу, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Судом встановлено, що результати процедури консультацій та неприйнятність застосування методів визначення митної вартості товарів, що передують резервному, чітко відображені у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № 205070000/2016/000008/2 від 12.03.2016 року.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № 205070000/2016/000008/2 від 12.03.2016 року прийняте з дотриманням порядку, визначеного МК України, відсутні підстави для його скасування з підстав, викладених у позовній заяві, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування вказаного рішення слід відмовити.

Крім того, оскільки суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС щодо відмови у митному оформленні смоли феноло-формальдегідної за обраним декларантом методом визначення митної вартості товару, тому відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобовязання відповідача Державного казначейства України повернення з Державного бюджету надмірно сплачених грошових коштів в сумі 26427, 36 та зобовязання ОСОБА_1 митниці ДФС здійснювати розмитнення товару, виходячи із вартості, визначеної в договорі купівлі-продажу # UА 01032016 від 01.03.2016 року та його додатках.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмежененою відповідальністю "Технологія базальту" до ОСОБА_1 митниці ДФС, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, повернення надмірно сплачених коштів та зобовязання вчинити дії, відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 18 травня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Т.М. Димарчук

Судді М.А. Александрова

ОСОБА_5