Справа № 2-а-4937/11
Суддя: Петунін І. В.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4937/11
Провадження № 6-а/226/2/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року м.Мирноград

Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:

головуючого судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю заявника Димитровського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області,

заінтересованих осіб: стягувача ОСОБА_1, Управління соціального захисту населення Димитровської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засiданнi заяву Димитровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Димитровського міського суду Донецької області надійшло подання Димитровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення в обґрунтування якого вказано, що на примусовому виконанні у Димитровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавчий лист № 2-а-4937/2011, виданий 03.12.2013р. Димитровським міським судом про зобовязання УСЗН Димитровської міської ради зробити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення на 2011р. відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з 5-ти кратного розміру мінімальної заробітної плати з урахуванням виплаченої суми. 09.12.2013р. виконавчий лист № 2-а-4937/2011 із заявою ОСОБА_1 надійшов до ВДВС Димитровського МУЮ. 11.12.2013р. в порядку ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», начальником відділу ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови було направлено сторонам, боржнику було надано строк для самостійного виконання виконавчого листа. Оскільки згідно рішення № 2-а-4937/2011 боржника зобовязано вчинити певні дії, тому примусове виконання виконавчого листа № 2-а-4937/2011 необхідно здійснювати в порядку ст.75 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто виконання провадиться шляхом направлення боржнику листів зобовязального характеру, а також подальшому накладенні штрафів. Бюджетним кодексом України в частині виконання Державного бюджету передбачено, що видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, повязані з реалізацією програм і заходів згідно ст.87 цього Кодексу. Зазначена стаття Бюджетного кодексу не містить інформації видатків по виконавчих документах, а також таких видів видатків не містить Державний бюджет України. Кошторисом видатків на 2016 рік з особистого рахунку в УДК м.Димитрова ГУДКУ в Донецькій області передбачені тільки поточні платежі допомоги.

Оскільки УСЗН Димитровської міської ради зобовязане діяти в межах правового поля, встановленого органами законодавчої влади та дотримуватися норм законодавства в частині виконання Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік в рамках затверджених асигнувань на виконання бюджетних програм, добровільне виконання рішення суду згідно ст.119 БК України буде кваліфікуватися як нецільове використання бюджетних коштів з притягненням посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності у порядку, визначеному законами України. Згідно довідки УСЗН Димитровської міської ради від 04.05.2016р., нараховане до сплати за рішенням суду 4585 грн. Виконання ж рішень, що передбачають стягнення з боржника суми боргу виконуються в порядку, що передбачений главами 5-6 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ст.ст.52, 65 Закону та Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Враховуючи викладене, керуючись ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.263 КАС України, просить встановити примусове виконання виконавчого листа № 2-а-4937/2011, виданого 03.12.2013р. Димитровським міським судом про зобовязання УСЗН Димитровської міської ради зробити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення на 2011р. відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з 5-ти кратного розміру мінімальної заробітної плати з урахуванням виплаченої суми наступним способом: стягнути з Управління соціального захисту Димитровської міської ради на користь ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення на 2011р. відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з 5-ти кратного розміру мінімальної заробітної плати з урахуванням виплаченої суми у сумі 4585 грн.

Представники Димитровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та боржника до судового засідання не зявилися, надали клопотання про розгляд справи без представників.

Стягувач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що підтримує Димитровський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення.

Судом встановлено, що постановою Димитровського міського суду Донецької області від 18.07.2011р. у справі № 2а-4937/11, визнано неправомірними дії УСЗН Димитровської міської ради щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення на 2011р. Зобовязано УСЗН Димитровської міської ради зробити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення на 2011р. відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з 5-ти кратного розміру мінімальної заробітної плати з урахуванням виплаченої суми (а.с.29-30).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2011р., що постанова Димитровського міського суду Донецької області від 18.07.2011р. скасована, у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с.40).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2013р., постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2011р. скасована, а постанова Димитровського міського суду Донецької області від 18.07.2011р. залишена в силі (а.с.65-67).

Постановою від 11.12.2013р. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-а-4937/2011, виданого 03.12.2013р. Димитровським міським судом про зобовязання УСЗН Димитровської міської ради зробити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення на 2011р. відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з 5-ти кратного розміру мінімальної заробітної плати з урахуванням виплаченої суми (а.с.84, 86).

Згідно відповіді УСЗН Димитровської міської ради від 06.05.2015р. щодо виконання рішення суду, то УСЗН Димитровської міської ради виконало вказане рішення в межах бюджетних асигнувань, виплата у повному обсязі буде здійснена, якщо це буде передбачено Державним бюджетом України (а.с.90-91).

Згідно розрахунку суми щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2011р., ОСОБА_1 на підставі рішення суду нараховане до виплати 4585 грн. (а.с.94).

Вислухавши стягувача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Із конститутивних ознак норм ч.1 ст.263 КАС України в поєднанні з адміністративними правовими нормами ст.ст.6, 105, 162 цього Кодексу випливає, що вони гарантують право особи на звернення за захистом її порушених прав, свобод чи інтересів субєктами владних повноважень і визначають підстави, форми та способи захисту цих прав.

Зокрема, у ч.1 ст.6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.162 КАС України за результатами розгляду звернення особи до суду з адміністративним позовом і в разі його задоволення можуть бути прийняті постанови про: 1) визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобовязання відповідача вчинити певні дії; 3) зобовязання відповідача утриматись від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити як вимоги про зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і про стягнення з нього коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

У ч.1 ст.263 КАС України передбачено право на звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, встановлено коло осіб, які можуть звернутись із такою заявою, та визначено умови такого звернення, зокрема наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у звязку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Як встановлено у справі, позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення Димитровської міської ради (далі УСЗН) і з вимогою зобовязати його перерахувати та виплатити допомогу з огляду на обставини, зазначені в позовній заяві. Димитровській міський суд Донецької області постановою від 18.11.2011р. розглянув ці вимоги і визнав дій УСЗН неправомірними та зобовязав УСЗН перерахувати та виплатити допомогу на оздоровлення позивачу на підставах, у розмірі та за проміжок часу, зазначених у судовому рішенні.

На момент звернення державного виконавця із заявою, постанова суду в частині перерахунку допомоги було виконано, однак сама допомога не була виплачена, оскільки на рахунок УСЗН не надійшли відповідні кошти з Державного бюджету України.

Аналізуючи норми ч.1 ст.263 КАС України в системному звязку з нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, суд дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Варто також зазначити, що невиконання УСЗН судового зобовязання в частині виплати допомоги через брак коштів на її виплату в розумінні ч.1 ст.263 КАС України, не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів з Державного бюджету України. При цьому суд врахував висновок Верховного Суду України який викладений у постанові ВСУ від 11.11.2014р. № 21-475а14.

Враховуючи викладене, керуючись ст.263 КАС України, ст.7, абз.1 п.3 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Димитровському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно ч.3 ст.160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В.Петунін