Справа № 821/523/16
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/523/16
11 год. 05 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Харик В.Г.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області

до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

про визнання протиправним рішення про дозвіл на розроблення проектів землеустрою на земельні ділянки,

встановив:

Садівська сільська рада (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - управління Держгеокадастру, відповідач), в якому просить скасувати дозволи на розроблення проектів землеустрою на земельні ділянки загальною площею 2,8 га за межами Садівської сільської ради Білозерського району, надані ОСОБА_3В, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, обґрунтовує їх тим, що дозволи на розроблення проектів землеустрою на земельні ділянки названим особам відповідачем надані без дозволу та погодження сільської ради, що є порушенням норм Земельного кодексу України та доручення Віце-прем'єр-міністра України Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.10.2014 № 37732/0/1-14, згідно з яким з 15.10.2014 р. запроваджено обов'язкове погодження з місцевими радами питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення документації із землеустрою. Відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства позбавило можливості використовувати в подальшому земельні ділянки для потреб громади.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, мотивує їх тим, що згідно з Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, затвердженим наказом Держгеокадастру від 03.03.2015 № 28, Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Херсонської області. В управління Держгеокадастру не було передбачених законом підстав для відмови в задоволенні клопотань ОСОБА_3В, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок.

Відповідач звертає увагу, що зазначені земельні ділянки перебували у державній власності і Садівська сільська рада використовувала їх самовільно, за відсутності відповідного рішення управління Держгеокадастру про їх передачу у власність або надання у користування (оренду).

В задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що в липні 2015 року до управління Держгеокадастру звернулись ОСОБА_3В, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із заявами про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок (орієнтовні площі земельних ділянок від 0,6000 га до 1,000 га), що розташовані на території Садівської сільської ради Білозерського району для ведення особистого селянського господарства.

7 серпня 2015 року управлінням Держгеокадастру наказами №№ 21-824/43-15-СГ, 21-825/43-15-СГ, 21-822/43-15-СГ та 21-823/43-15-СГ названим особам були надані дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Садівської сільської ради.

Наказом від 01.12.2015 № 21-1828/43-15-СГ затверджено проекти землеустрою та земельні ділянки надано у власність.

Державну реєстрацію прав власності на земельні ділянки здійснено 1 грудня 2015 року, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом частини 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За змістом частини 4 ст. 122 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб передають центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Згідно з пп. "г" пункту 4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.09.2012 № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" у державній власності залишаються усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу (земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій).

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що розгляд та вирішення клопотань про надання у власність земельних ділянок із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів належить до компетенції управління Держгеокадастру, а тому відповідач за вказаних обставин правомірно надав громадянам дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, що перебувають у державній власності та розташовані за межами населених пунктів.

Суд також звертає увагу, що оскаржувані дозволи на розроблення проектів землеустрою на земельні ділянки є актами індивідуальної дії, вони звернені до певного суб'єкта, є такими, що застосовуються одноразово, з їх прийняттям виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Зазначені акти вичерпали свою дію фактом їх виконання.

Скасування таких актів не породжує наслідків для власників земельних ділянок, оскільки у них вже виникло право власності на земельні ділянки і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Наведені висновки відповідають позиції Конституційного Суду України (п. 5 мотивувальної частини Рішення від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 у справі про скасування актів органів місцевого самоврядування) та Верховного Суду України (постанова від 11.11.2014 у справі № 21-405а14).

Відтак, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 травня 2016 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 6.3