Справа № 760/4237/16-а
Суддя: Коробенко С. В.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №760/4237/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора четвертої роти першого батальйону УПП в м. Києві лейтенанта поліції Черненка Дмитра Михайловича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, свої вимоги мотивує наступним.

21 лютого 2016 року відносно нього Інспектором четвертої роти, першого батальйону УПП в м. Києві лейтенантом поліції Черненко Д.М. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України, на підставі того, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Mazda 3», д/н НОМЕР_1, по вул. Гетьмана, 37, в м. Києві здійснив стоянку на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР України.

Позивач не погодився з вищезазначеним порушенням, посилаючись на те, що інспектором не взято до уваги підстави вимушеної зупинки, відмовлено у наданні доказів з відеореєтратора, які б підтверджували час вимушеної зупинки. Позивача було позбавлено можливості надати пояснення, скористатися правовою допомогою.

Крім цього, Позивач стверджує, що в момент здійснення ним вимушеної зупинки, яка була здійснена в стані крайньої необхідності, оскільки він відчув різке запаморочення голови, його автомобіль перешкод для руху маршрутних транспортних засобів не здійснював.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, проти розгляду справи за відсутності представника відповідача не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, як і не надав письмових заперечень.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.3 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 ст. 258 КпАП України, визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Крім цього, відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі-Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4).

Так, 21.02.2016 року виявивши діяння Позивача, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, Інспектор УПП в м. Києві в межах своєї компетенції в присутності ОСОБА_1 виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КпАП України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

В постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектором вказано, що Позивач порушив вимоги дорожнього знаку 5.11, який передбачає, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Правилами дорожнього руху (п.1.10), які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (п. визначено, що зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час Відповідач всупереч положенням ст. 71, 72 КАС України не надав суду доказів обґрунтованості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надав доказів вчинення ним порушень передбачених ПДР України.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови від 21.02.2016р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КпАП України.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 71, 72, 94, 158, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 955312 від 21.02.2016р. винесену Інспектором четвертої роти першого батальйону УПП в м. Києві лейтенантом поліції Черненком Дмитром Михайловичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: