Справа № 826/18795/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Володимир-Волинської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС У Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - Позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Володимир-Волинської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС У Волинській області (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 травня 2015 року № та від 15 червня 2015 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 січня 2016 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Відповідача від 15 червня 2015 року №. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Укрнафта» (відділення реалізації нафтопродуктів по Волинській області) подано до Володимир-Волинської ОДПІ декларацію акцизного податку ПАТ «Укрнафта» за лютий 2015 року, в додатку 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» до якої задекларовано вартість підакцизних товарів до оподаткування, зокрема: бензини моторні - 302 981,02 грн.; інші нафтопродукти - 2 399 123,73 грн.

Відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з акцизного податку за лютий 2015 року Позивача.

За результатами перевірки, контролюючим органом складено акт №355/15-135390 від 20 квітня 2015 року про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з акцизного податку.

У вказаному акті Відповідачем зазначено, що за результатами аналізу податкової звітності Позивача встановлено невідповідність вартості підакцизних товарів, які підлягають оподаткуванню: бензини моторні (р.5 дод.6 до декларації з акцизного податку), в якому відображено вартість в розмірі 302 981,02 грн.; інші нафтопродукти (р.6 дод.6 до декларації з акцизного податку), в якому відображено вартість в розмірі 2 399 123,73 грн.

Податковим органом зроблено висновок про порушення Позивачем підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, підпункту 215.3.10 пункту 215.3 статті 215, пункту 216.9 статті 216 Податкового кодексу України, що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за лютий 2015 року в сумі 3 585,00 грн.

На підставі акта перевірки №355/15-135390 від 20 квітня 2015 року Відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме: податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2015 року №, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку на суму 4 481,25 грн, в тому числі за основним платежем - 3 585,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 896,25 грн; податкове повідомлення-рішення від 15 червня 2015 року №, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку на суму 896,25 грн, в тому числі за основним платежем - 0,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 896,25 грн.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення оскаржувались Позивачем в адміністративному порядку, проте рішеннями податкових органів були залишені без змін.

Як зазначалось вище, постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 січня 2016 року позов задоволено частково та визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Відповідача від 15 червня 2015 року №, апеляційну скаргу подано Позивачем, а тому колегією суддів суду апеляційної інстанції здійснюється перегляд рішення суду першої інстанції щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15 травня 2015 року №.

Згідно пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об'єктах громадського харчування, а також фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, незалежно від форми розрахунків.

Відповідно пп.212.1.11 п.212.11 ст.212 Кодексу платниками податку є: особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Кодексу об'єктами оподаткування є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Пунктом 215.1 статті 215 Кодексу передбачено, що до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

У підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу зазначено про нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне.

Положеннями пункту 216.9 статті 216 Кодексу визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Згідно п.4.1 ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять» роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві й надавання йому торговельних послуг.

Пунктом 4.11 вказаного Стандарту визначено, що торговельна послуга - це додаткова діяльність суб'єкта господарювання в сфері роздрібної та оптової торгівлі з надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння та використовування.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно ч.1 ст.698 Цивільного кодексу України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ч.ч.1, 6 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів вважає, що основною ознакою реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, у тому числі нафтопродуктів, є продаж таких товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Об'єктом оподаткування акцизним податком в порядку ст.ст. 212, 213, 214, 216 Податкового кодексу України є операції з роздрібної реалізації підакцизних товарів, зокрема палива.

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та ТОВ «Виробничо-торгівельна фірма «Авіас» укладено договір поставки № 26-1341в-АЗС від 01 листопада 2004 року, який є пролонгованим з урахуванням відповідних додаткових угод до нього (а.с. 41-50).

На підставі вказаного договору поставки здійснюється поставка (відвантаження) нафтопродуктів на умовах EXW - автозаправні станції ПАТ «Укрнафта». Товар поставляється (видається) за паливними картками та скетч-картками відповідно п.2.3 договору.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців одним із видів діяльності ТОВ «Виробничо-торгівельна фірма «Авіас» є роздрібна торгівля пальним.

Проведення господарських операцій за вказаним договором підтверджується відповідними актами приймання-передачі (а.с. 51-52).

Тобто, про товарність операцій за вказаним договором і додатковими угодами свідчать відповідні акти приймання-передачі товару.

Операції з вказаним контрагентом були відображені Позивачем, як комерційні у додатку 6 до декларації з акцизного податку за лютий 2015 року (а.с. 31).

Таким чином, Позивачем надано всі необхідні відомості, які б підтверджували реалізацію підакцизних товарів юридичним особам для комерційного використання.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що між Позивачем та ТОВ «Виробничо-торгівельна фірма «Авіас» здійснено комерційні операції з поставки пального, які не підпадають під ознаки роздрібної торгівлі у розумінні Податкового кодексу України, зокрема пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14, а отже, й підстави для їх оподаткування, як операцій з роздрібної торгівлі пальним у даному випадку відсутні.

При цьому, сам по собі договір поставки, який був укладений між Позивачем і його контрагентом, за своєю юридичною природою не має на меті задоволення особистих некомерційних інтересів, оскільки укладений між двома суб'єктами господарювання для використання товару у підприємницькій діяльності покупця або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2015 року № на загальну суму 4 481,25 грн є протиправним, а тому вказане рішення суб'єкта владних повноважень підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду та прийняти нову постанову.

За приписами п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню та прийняття в цій частині нової постанови, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 січня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нову постанову наступного змісту.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2015 року № на загальну суму 4 481,25 грн (чотири тисячі чотириста вісімдесят одну гривню двадцять п'ять копійок).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Постанова складена в повному обсязі 25 травня 2016 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.