Справа № 821/438/16
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/438/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Херсонській області - ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_2 Державної міграційної служби України в Херсонській області - ОСОБА_6,

представники відповідачів ОСОБА_7 відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС України в Херсонській області, начальника сектору у справах громадянства та імміграції фізичних осіб Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС, Херсонського міського управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_8

до Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС України в Херсонській області, сектору у справах громадянства та імміграції фізичних осіб Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС, ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Херсонській області, ХМВ УМВС України в Херсонській області, ОСОБА_2 Державної міграційної служби України у Херсонській області

про визнання незаконними дій, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернувся Харитонов (змінено прізвище на ОСОБА_9) ОСОБА_10 (далі позивач) до Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС України в Херсонській області, начальника сектору у справах громадянства та імміграції фізичних осіб Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС, Херсонського міського управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області в якому просить визнати незаконними дії начальника сектору у справах громадянства та імміграції фізичних осіб Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС щодо відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон; зобовязати сектору у справах громадянства та імміграції фізичних осіб Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС видати йому паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвалою суду від 21.04.2016 р. до участі у справі, в якості другого відповідача, залучено ОСОБА_2 ДМС України в Херсонській області.

06.05.2016 р. позивачем подано заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить визнати незаконними дії Комсомольського районного відділу у м. Херсоні ОСОБА_2 ДМС України в Херсонській області щодо відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон; стягнути з Держави через Головне управління Державної казначейської служби України в Херсонській області на його користь 116 000 доларів США майнової шкоди за курсом НБУ на час фактичного стягнення зазначеної суми та 200 000 грн. моральної шкоди, яку йому було заподіяно протиправними діями відповідача ОСОБА_7 районного відділу у м. Херсоні управління ДМС України в Херсонській області.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та поданих уточнень до позовної заяви. Просив позов задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, ОСОБА_2 Державної міграційної служби України в Херсонській області в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Просили в задоволенні позову відмовити.

Представники відповідачів - Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС України в Херсонській області, начальника сектору у справах громадянства та імміграції фізичних осіб Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС, Херсонського міського управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області - в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

В провадженні Херсонського окружного адміністративного суду знаходилася справа № 2а-2771/10/2170 за позовом ОСОБА_8 до Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, начальника сектору у справах громадянства, реєстрації та імміграції фізичних осіб Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Херсонського міського управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, ОСОБА_4 управління Державного казначейства України в Херсонській області про зобов'язання вчинити дії, стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року, відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.01.2016 р., касаційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29.09.2010 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2012 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Як вбачається з ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.01.2016 р. по даній справі судами попередніх інстанцій, не встановлено дотримання сектором у справах громадянства, реєстрації та імміграції фізичних осіб Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області вимог щодо розгляду заяви анкети позивача та надання йому обґрунтованого рішення.

З урахуванням висновків, зазначених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.01.2016 р., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), заяви громадян України або їх законних представників про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини розглядаються протягом не більше трьох місяців з дня подання документів.

У разі обґрунтованої відмови у видачі громадянинові України паспорта мотиви такого рішення доводяться до відома заявника у письмовій формі.

Як вбачається з ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.01.2016 р. судами попередніх інстанцій не з'ясовано дотримання відповідачами вимог даної статті Закону та повідомлення позивача про прийняте рішення з відповідними мотивами.

З метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2004 року № 1603 затверджено Порядок провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини.

Згідно з пунктом 12 даного Порядку територіальні органи та територіальні підрозділи вищого рівня, які приймають відповідні рішення, після надходження матеріалів від територіальних підрозділів нижчого рівня на підставі їх вивчення протягом 10 робочих днів перевіряють правильність оформлення документів та відсутність підстав, що тимчасово обмежують право громадянина на виїзд за кордон відповідно до пункту 22 Правил.

Для цього здійснюють перевірку за обліком відповідного територіального органу та адресно-довідкового бюро з питань, визначених в абзаці другому пункту 10 цього Порядку. Про результати перевірки на зворотному боці заяви-анкети проставляється штамп (додаток 7) і робиться відповідний запис, що скріплюється підписом працівника, який проводив перевірку.

Перевірка наявності чи відсутності обставин, що обмежують право громадянина на виїзд за кордон відповідно до підпунктів 3, 4 і 9 пункту 22 Правил (порушеної проти заявника кримінальної справи; судимості за вчинення злочину; перебування заявника під адміністративним наглядом органів внутрішніх справ), здійснюється вказаними територіальними органами та територіальними підрозділами через відповідні управління (відділи) інформаційних технологій ГУМВС, УМВС. Відповідна інформація підрозділу інформаційних технологій береться до уваги протягом місяця з моменту її надання та долучається до заяви-анкети.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), визначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Так, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; проти нього порушено кримінальну справу - до закінчення провадження у справі; він засуджений за вчинення злочину - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань; він свідомо сповістив про себе неправдиві відомості - до з'ясування причин і наслідків подання неправдивих відомостей; він підлягає призову на строкову військову службу - до вирішення питання про відстрочку від призову; щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі; він за вироком суду визнаний особливо небезпечним рецидивістом чи перебуває під адміністративним наглядом міліції - до погашення (зняття) судимості чи припинення нагляду.

Судом в судовому засіданні встановлено та підтверджується поясненнями представника відповідача, що сектором у справах громадянства, реєстрації та імміграції фізичних осіб Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, не було дотримано вимог щодо розгляду заяви анкети позивача та не надано йому обґрунтованої відповіді.

Таким чином вимога позивача про визнання незаконними дії Комсомольського районного відділу у м. Херсоні ОСОБА_2 ДМС України в Херсонській області щодо відмови у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон не підлягає задоволенню так як у даному випадку жодного рішення щодо заяви позивача про видачу закордонного паспорта не приймалося.

Відповідно до ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає, що у даному випадку слід вийти за межі позовних вимог, заявлених позивачем, обґрунтовуючи свою позицію наступним.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом в судовому засіданні, у жовтні 2009 р. подав до сектору у справах громадянства, реєстрації та імміграції фізичних осіб Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області заяву про оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон у зв'язку з тим, що термін дії попереднього паспорта закінчувався у травні 2010 року.

Проте, паспорт позивачу не було видано, про що він дізнався у березні 2010 року, відповідно до листа відповіді на запит адвоката.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності сектора у справах громадянства, реєстрації та імміграції фізичних осіб Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області щодо не дотримання вимог щодо розгляду заяви анкети позивача та не надання йому обґрунтованої відповіді, а саме - рішення.

Таким чином, суд вважає за необхідне з метою повного захисту порушених прав позивача вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС щодо не розгляду заяви - анкети ОСОБА_8 та не надання йому обґрунтованого рішення.

Щодо вимог позивача про стягнення з Держави через Головне управління Державної казначейської служби України в Херсонській області на його користь 116 000 доларів США майнової шкоди за курсом НБУ на час фактичного стягнення зазначеної суми та 200 000 грн. моральної шкоди, яку йому було заподіяно протиправними діями Комсомольського районного відділу у м. Херсоні управління ДМС України в Херсонській області, суд зазначає наступне.

Як вбачається з заяви позивача про уточнення позовних вимог від 06.05.2016 р., позивач повязує заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди з тим, що ОСОБА_8 мав трудові договори з 15.10.2009 р. по 15.01.2010 р. та з 16.01.2010 р. по 16.01.2015 р. з компанією Республіки Вєтнам. Незаконна відмова відповідача у видачі йому закордонного паспорта та перешкоджання з його боку виїзду за кордон не дала можливості позивачу виконати обовязки, які передбачені трудовими договорами, що потягло застосування компанією до нього штрафних санкцій.

Відповідно до листа компанії від 25.07.2010 р. №268 до ОСОБА_8 застосовано штрафні фінансові санкції у вигляді стягнення з його заробітної плати 6 000 доларів США. Вважає, що з вини відповідача позивач не зміг вчасно повернутися на роботу, що позбавило його роботи та стабільної заробітної плати за кожний місяць у розмірі 2000 доларів США за період з 15.06.2010 р. по 16.01.2015 р. (55 місяців) у сумі 110 000 доларів США. Таким чином, вважає, що йому завдано матеріальну шкоду у розмірі 116 000 доларів США.

Також, зазначає, що внаслідок незаконних дій відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у зниженні його престижу, ділової репутації перед його роботодавцем. Це спричинило розірвання трудового договору та стягнення з позивача компенсації, законно заробленої заробітної плати. Після цього, ОСОБА_8 було відмовлено в укладанні інших договорів. У звязку із зазначеним, рівень життя позивача погіршився, протягом декількох років позивач перебував у постійному стресі повязаного з пошуком гідної роботи.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на вищезазначені обставини, виходячи з наступного.

Відповідно до відомостей Єдиної інформаційно аналітичної системи управління міграційними процесами, міститься інформація, що на ОСОБА_8 оформлено закордонний паспорт 13.10.2009 р. СГІРФО Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, на даний час вважається анульованим. Також, 01.10.2010 р. оформлено та видано у м. Києві, орган видачі -8090, закордонний паспорт серії ЕН №354198, строк дії до 01.10.2020 р., який значиться на теперішній час як знищений.

У звязку із зміною прізвища ОСОБА_8 на ОСОБА_9, оформлено паспорт громадянина України, серії КТ №034877, виданого 25.10.2010 р. Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області, та 08.11.2010 р. оформлено та видано інший закордонний паспорт серії ЕН №434099, орган видачі 7316 у Чернівецькій області, строк дії до 08.11.2020 р. та на теперішній час є діючим.

У звязку з оформленням та видачею останнього паспорта громадянина України для виїзду за кордон у Чернівецькій області, ОСОБА_2 направлено запит від 11.05.2016 р. №1/6-7981 до УДМС України в Чернівецькій області про надання копій матеріалів справи, на підставі яких оформлено та видано вищезазначений документ.

16.05.2016 р. до ОСОБА_2 надійшла відповідь від 12.05.2016 р. №73.01/6063, в якій зазначено, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно електронних обліків значиться документованим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕН №434099 від 08.11.2010 р., термін дії до 08.11.2020 р., орган видачі 7316, надати матеріали та копію заяви анкети не є можливим, у звязку із знищенням (строк зберігання 3 роки).

За таких обставин, суд зазначає, що твердження позивача про завдання йому матеріальної та моральної шкоди у звязку із неможливістю перетину кордону та відповідно втрати заробітку за межами України не знайшло свого підтвердження та спростовується наданими відповідачем доказами.

Крім цього, суд зазначає, що стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частина 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вказує що, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Тобто, матеріальна та матеріальна шкоди відшкодовуються особі, якій їх завдано, відповідно до розміру, в якому така шкода завдана, а право на їх відшкодування є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Суд зазначає, що обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України і розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Надані позивачем докази нанесення матеріальної шкоди не можуть бути визначені належними в розумінні статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, так як вони не підтверджують причино наслідковий звязку між діями відповідача та завданою шкодою позивачу. Щодо моральної шкоди, то суд зазначає, що таких доказів взагалі не було надано суду.

Водночас суд зазначає, що статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статтею 9 Закону первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Зокрема, до первинних документів належать касові документи, які є підтвердженням здійснених операцій готівкою, та меморіальні, що використовуються для безготівкових розрахунків, а саме: меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Суд звертає увагу на те, що такі документи позивачем не були надані.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні вимоги позивача про стягнення 116 000 доларів США майнової шкоди та 200 000 грн. моральної шкоди, необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Комсомольського відділу міліції Херсонського міського відділу УМВС щодо не розгляду заяви - анкети ОСОБА_8 та не надання йому обґрунтованого рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 травня 2016 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 3