Справа № 812/5127/13-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2016 р. справа №812/5127/13-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Геращенка І.В., Арабей Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04 липня 2013 року у справі № 812/5127/13-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Стаханові Луганської області про стягнення витрат на виплату щомісячної суми заборгованості з відшкодування пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області (далі Управління) звернулось до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Стаханові Луганської області (далі Відділення) про стягнення витрат на виплату щомісячної суми заборгованості з відшкодування пенсії у розмірі 4 383,60 грн.

Позивачем було надано уточнення до адміністративного позову, яким зменшено позовні вимоги та просили відшкодувати пенсію у зв'язку з втратою годувальника особам, які не досягли повноліття або навчаються у сумі 3 900,00 грн. відносно ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не включив до актів звірення суму витрат на відшкодування, пов'язаних з виплатою пенсії по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з березня 2011 року по квітень 2013 року включно на загальну суму 3 900,00 грн., що підтверджено актами щомісячної звірки особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання між Управлінням та Відділенням та списками неприйнятих осіб до відшкодування.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04 липня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 досягла 23 річного віку 26 грудня 2008 року, що не входить в період, за який позивач висуває вимоги до відповідача з березня 2011 року по квітень 2013 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Управління не повинно нести витрати на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, оскільки ці витрати діючим законодавством покладені на відповідача.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 4 липня 2013 року скасовано, прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, вказав, що ОСОБА_1 на момент смерті батька, який загинув в шахті при виконанні трудових обовязків 5 травня 1993 року, була інвалідом з дитинства ІІІ групи, і відповідно до пункту 2 частини 2 статті 36 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) є непрацездатним членом сімї загиблого. Також апеляційний суд зазначив, що у Відділення взагалі немає права в межах даної справи ставити під сумнів законність призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії, і відповідач зобовязаний відшкодувати Управлінню витрати, понесені останнім на виплату ОСОБА_1 за період з березня 2011 року по квітень 2013 року пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у розмірі 3900 гривень.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 20 квітня 2016 року постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року скасовано з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Приймаючи дане рішення, колегія суддів Вищого адміністративного суду України встановила, що висновки суду апеляційної інстанції про те, що оскільки Управлінням понесено витрати на виплату пенсії у звязку з втратою годувальника, то Фонд соціального страхування від нещасних випадків у такому випадку зобовязаний відшкодувати такі витрати, не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, оскільки страхові виплати пенсії у звязку з втратою годувальника відповідно до Закону № 1105-ХІV Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує у разі настання страхового випадку виключно особам, які мають право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом д пункту 1 частини 1 статті 21 цього Закону), і перелік яких міститься у статті 33 Закону № 1105-ХІV, а не статті 36 Закону № 1058-IV, як помилково зазначає апеляційний суд.

Крім того, ухвалюючи рішення про стягнення з Відділення на користь Управління витрати на виплату ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника у розмірі 3900 гривень за період з березня 2011 року по квітень 2013 року, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що Управління у вересні 2011 року вже зверталося до Луганського окружного адміністративного суду з позовними вимогами про стягнення з Відділення витрат на виплату ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника за період з березня 2011 року по липень 2011 року включно, і постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2011 року (справа № 2а-7683/11/1270) в задоволенні таких позовних вимог було відмовлено (а.с. 124-126).

Крім того, апеляційний суд нічого не вказав щодо доводів відповідача про те, що ОСОБА_1 знаходилась на обліку і отримувала страхові виплати у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Брянці Луганської області по 30 червня 2007 року і у Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Стаханові Луганської області відсутня особова справа зазначеної особи.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправомірного вирішення справи.

Як вбачається з адміністративного позову, позивачем заявлені позовні вимоги до Відділення про стягнення витрат на виплату щомісячної суми заборгованості з відшкодування пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у звязку з втратою годувальника особам, які навчаються за період з березня 2011 року по квітень 2013 року.

Згідно матеріалів справи, Управління вже зверталося до суду з аналогічними позовними вимогами за період з березня 2011 року по липень 2011 року.

У вересні 2011 року Управління вже зверталося до Луганського окружного адміністративного суду щодо стягнення витрат на виплату пенсій у звязку з втратою годувальника стосовно ОСОБА_1 за період з березня 2011 року по липень 2011 року включно.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2011 року в задоволенні позовних вимог Управління відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 грудня 2011 року вищезазначену постанову суду першої інстанції залишено без змін.

В силу норми п.4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Поняття аналогічного спору містить в собі наступні обов'язкові ознаки: спір у справі повинен бути між тими самими сторонами, з одним і тим же предметом, з тих самих підстав. Відсутність хоча б однієї з названих ознак виключає закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент винесення Луганським окружним адміністративним судом від 4 липня 2013 року рішення у справі № 812/5127/13-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Стаханові Луганської області в частині стягнення витрат на виплату щомісячної суми заборгованості з відшкодування пенсії за період з березня 2011 року по липень 2011 року, вже була така, що набрала законної сили постанова суду між тими самими сторонами, з одним і тим же предметом, з тих самих підстав.

Таким чином, зазначені обставини давали місцевому суду всі підстави для закриття провадження в справі в частині стягнення витрат на виплату щомісячної суми заборгованості з відшкодування пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у звязку з втратою годувальника особам, які навчаються за період з березня 2011 року по липень 2011 року. Однак, суд першої інстанції постановив судове рішення з порушенням процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження в справі у даній частині позовних вимог закривається на підставі п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України в частині позовних вимог.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 157, ст. 198, ч.1 ст. 203, ст. 206, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04 липня 2013 року у справі № 812/5127/13 скасувати в частині вирішення позовних вимог за період з березня 2011 року по липень 2011 року включно.

Провадження у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Стаханові Луганської області в частині позовних вимог про стягнення витрат на виплату щомісячної суми заборгованості з відшкодування пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у звязку з втратою годувальника особам, які навчаються за період з березня 2011 року по липень 2011 року включно - закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: І.В.Геращенко

ОСОБА_2