Справа № 755/2048/16-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/2048/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Бабченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ПП роти 5-й батальйону лейтенанта поліції Костенко Марини Анатоліївни про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати протиправними дії інспектора ПП роти 5 батальйону лейтенанта поліції Костенко М.А. щодо складання нею постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПСЗ № 111952 від 22 січня 2016 року складені відносно нього; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 111952 від 22 січня 2016 року, якою його було притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП; провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 січня 2016 року інспектором ПП роти 5 батальйону лейтенантом поліції Костенко М.А. була винесена постанова серії ПСЗ № 111952 від 22 січня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, згідно з якою водієм, тобто ним, було порушено п. 15.9. г) Правил дорожнього руху України, а саме, зупинив т/з ближче 10 м від пішохідного переходу та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. З зазначеною постановою не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. У його діях, які кваліфікуються за ч. 3 ст. 122 КУпАП відсутній склад правопорушення, адже відсутня суб'єктивна сторона вищевказаного складу адміністративного правопорушення. Так, 22 січня 2016 року, близько 10 годин керуючи власним автомобілем НОМЕР_1 він вимушений був зупинитися на боковій частині вул. Володимирська, 60 в місті Києві, у безпосередній близькості від пішохідного переходу. При цьому розташування його автомобіля не створювало ніяких перешкод для руху інших автомобілів чи пішоходів. Повернувшись через деякий час зі своїми товаришами, він побачив, що працівники поліції займаються евакуацією його автомобіля. На його зауваження, що він є власник автомобіля, присутній при його евакуації, і прохання повернути автомобіль, працівники поліції не звернули уваги і відмовилися повернути транспортний засіб без оплати. Автомобіль був евакуйований на штраф майданчик. В подальшому, його пояснення інспектору, врахувати відсутність шкідливих наслідків, малозначність скоєного, взяті до уваги не були, тобто не повно та всебічно з'ясовано обставини вчинення правопорушення, що свідчить про передчасність та необґрунтованість висновку інспектора.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до п. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття, розгляд справи не відкладається, справу може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судом як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 січня 2016 року відповідачем відносно позивача було складено постанову серії ПСЗ № 111952, згідно якої ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «NISSAN NAVANA», державний номерний знак НОМЕР_2 22 січня 2016 року о 09 годині 50 хвилин здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив правила дорожнього руху, а саме п. 15.9. г і суттєво заважав руху пішоходів. На підставі вказаної постанови до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у ньому документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Проте, в даному адміністративному позові відповідач не надав доказів, які б спростували пояснення та докази надані позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем, суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність її дій під час винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не надано доказів на яких ґрунтується висновок (постанова) про вчинення особою - ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Дана вимога також порушена відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

Зважаючи на вищевикладене, постанова серії ПСЗ № 111952 від 22 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо складання постанови про адміністративне правопорушення та про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, то останні не підлягають задоволенню, оскільки відповідач як службова особа має право виносити постанову про накладення адміністративного стягнення, та такі дії не можуть визнаватися судом неправомірними в межах розгляду даної справи, а провадження в справі про адміністративне правопорушення може бути закрито лише під час розгляду справи в порядку КУпАП, а не в порядку КАС України, відповідно до якого вирішуються спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. ст. 18, 41, 71, 128, 159, 161, 162, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства, -

П О С Т А НО В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ПП роти 5-й батальйону лейтенанта поліції Костенко Марини Анатоліївни про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 111952 від 22 січня 2016 року винесену інспектором ПП роти 5-й батальйону лейтенанта поліції Костенко Мариною Анатоліївною, про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 - скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС України постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: