Справа № 815/1477/16
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1477/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гусева О.Г.,

при секретарі судового засідання Селімової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Роско Трейд до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби Одеської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Роско Трейд» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

До початку розгляду справи по суті позивачем було подано до суду заяву від 18.05.2016 р., якою позивач відкликав частину своїх позовних вимог, а саме щодо визнання протиправними дій відповідача щодо внесення до інформаційних баз відомостей про результати проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Роско Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства та інших податків та обовязкових платежів за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., яка була оформлена Актом від 16.03.2014 р. за №745/22-02, зобовязання Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області вчинити певні дії щодо вилучення відомостей з інформаційних баз даних інформації про результати проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Роско Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства та інших податків та обовязкових платежів за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. та оформлення Актом від 16.03.2014 р. за №745/22-02.

Крім того, разом з вищевказаною заявою, позивач подав до суду заяву про зміну предмету адміністративного позову, відповідно до якої позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 02.03.2015 р., яке було винесене Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі Акту позапланової виїзної перевірки №745/22-02 від 16.03.2015 р., у частині донарахування ТОВ «Роско Трейд» податку на прибуток приватних підприємств у сумі 3 344613 грн. 50 коп.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 02.03.2015 р., винесене Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі Акту позапланової виїзної перевірки №745/22-02 від 16.03.2015 р., в частині донарахування позивачу податку на додану вартість у сумі - 258583375; визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 16.06.2015 р., яке було винесене Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі Акту позапланової виїзної перевірки №745/22-02 від 16.03.2015 р. та рішення ГУ ДФС в Одеській області №1515/10/15-32-10-02-07 від 02.06.2015р., яким ТОВ «Роско Трейд» було донараховано штрафні (фінансові) санкції з податку на додану вартість у сумі 534 943,75 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що всі операції за період, що перевірявся, мали реальний фактичний характер та на його думку підтверджені належними первинними документами, а також висновком експертно-економічного дослідження, у звязку з чим позивач просив визнати протиправними та скасувати оскаржуванні податкові повідомлення-рішення.

Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання слухати справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Задовольняючи клопотання позивача про розгляд справу за його відсутності, суд виходив з того, що матеріали справи містять достатньо кількість доказів та не має потреби для виклику свідків, призначення експертиз тощо.

Протокольною ухвалою суду від 19.05.2016 року, розгляд справи призначений на 26.05.2016 року, в порядку письмового провадження, відповідно до положень ч.4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

ТОВ «Роско Трейд» взято на податковий облік 11.09.2009р. та зареєстровано 10.09.2009 р. Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації від 10.09.2009 № 1 036792. 03.07.2014 р. державним реєстратором здійснено реєстрацію статуту підприємства у новій редакції (номер запису 1036792).

Відповідно до п. 2.2. статуту ТОВ «Роско Трейд» в новій редакції, зареєстрованого 03.07.2014 р. за №1036792 основні напрямки діяльності підприємства: оптова торгівля хімічними продуктами; оптова торгівля мінеральними добривами; оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин; оптова торгівля сільськогосподарською технікою; оптова торгівля сільськогосподарською сировиною та продукцією; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля пестицидами; роздрібна торгівля зерном, насінням та кормами для тварин.

Згідно відомостей з ЄДРПОУ основні види діяльності ТОВ «Роско Трейд» за КВЕД-2010: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 02.03.2015р. по 06.03.2015р. на підставі направлення від 27.02.2015р. №103/22-01 та Наказу ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області "Про проведення позапланової виїзної перевірки" від 27.02.2015 р. №79-п працівниками ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області була проведена виїзна позапланова документальна перевірка ТОВ «Роско Трейд» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства, інших податків та обовязкових платежів за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014р.

За наслідками проведеної перевірки ДПІ було складено Акт від 16.03.2015 р. за №745/22-02 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Роско Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства та інших податків та обовязкових платежів за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.», складений ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та було зроблено висновок про порушення позивачем податкового законодавства та було здійснено донарахування податкових зобовязань ТОВ «Роско Трейд», а саме: податку на прибуток на суму 2 283 073 грн. та ПДВ в сумі - 2 139 775 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення за формою «Р» від 02.03.2015 р. № та №, якими позивачу з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій донараховано ПДВ у сумі 2 674 718,75 грн. та податок на прибуток 3 424 609,50 грн.

02.06.2015 р. ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення «Про результати розгляду первинних скарг» №1515/10/15-32-10-02-07, яким: залишені без змін податкові повідомлення-рішення , первинні скарги ТОВ «Роско Трейд» - без задоволення та збільшена сума штрафів з ПДВ.

16.06.2015 р. ДПІ у Київському районі м. Одеси на підставі рішення ГУ ДФС в Одеській області від 02.06.2015 р. було складено нове податкове повідомлення-рішення № форми «Р», яким позивачу донараховано штрафні санкції з ПДВ у сумі 534 943,75 грн. на підставі Акту перевірки №745 / 22-02 від 16.03.2015 р.

Дослідивши матеріали акту перевірки суд встановив, що підставою для висновку про донарахування позивачу податкових зобовязань за господарськими операціями з його контрагентами, слугувало наступне.

Так, відповідно до акту перевірки, встановлено, що операції купівлі-продажу товарів між позивачем та його контрагентами (ТОВ «Блафтон» (код за ), «Долина «ТД» ТОВ (код за ), ТОВ «Нертус Схід» (код за ), ТОВ «Новоферт» (код за ), «НФ Трейдінг Україна» ТОВ (код за ), «Форкіада» ОСОБА_1 ТОВ (код за ), ПФ «Каскад ТСВ» (код за ) не спричиняють реального настання правових наслідків і не є можливими, оскільки не підтверджуються первинними документами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Так з огляду на надані позивачем первинні документи суд дійшов висновку, що господарські відносини між ТОВ «Роско Трейд» та ТОВ «Блафтон» () виникли на підставі договору поставки №2605-1 від 26.05.2014р.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На підставі зазначеного договору №2605-1 ТОВ «БЛАФТОН» поставило для ТОВ «Роско Трейд» добрива (регулятор росту рослин) у загальній кількості 12 тон. Внаслідок цього ТОВ «Роско Трейд» сплатило ТОВ «Блафтон» грошову суму у розмірі 3120000,00 грн., в т.ч. ПДВ 520000,00 грн. Розрахунки проводилися у безготівковій формі, позивач оплатив поставлений товар в у повному обсязі та як вбачається матеріалів справи на спростування даного факту відповідачем не було надано відповідних доказів.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, із здійсненням вказаних господарських операцій постачальником було виписано позивачу податкові накладні, копії яких надані позивачем і залучені до матеріалів справи.

При цьому, факт поставки добрив за №2605-1 від 05.02.2013р. підтверджується оформленими у встановленому законом порядку первинними бухгалтерськими документами: договором поставки за №2605-1 від 26.05.2014р. з додатками, видатковими накладними №РН-0000002 від 27.05.2014, №РН-0000001 від 26.05.2014, податковими накладними №2 від 27.05.2014 та №1 від 26.05.2014 р., товарно-транспортними накладними №БЛ-0000002 від 27.05.2014 та №БЛ-0000001 від 26.05.2014, довідкою ТОВ «Роско Трейд» б/н від 18.05.2016 р. щодо взаємовідносин з ТОВ «БЛАФТОН».

Крім того, додатковим підтвердженням реальності господарських операцій є надана позивачем відповідь ТОВ «Блафтон» №4 від 24.04.2014 р. із завіреними ТОВ «Блафтон» копіями первинних документів, в якій контрагент позивача підтвердив зазначені обставини.

Також в акті перевірки відповідач, як на підставу не реальності господарських операцій за договором №2605-1 з ТОВ «БЛАФТОН» посилався на акт перевірки ДПІ у Печерському районі м. Києва від 20.08.2014 р. №2527/26-55-22-13/39081993, відповідно до якого ТОВ «БЛАФТОН» відсутнє за податковою адресою, а також встановлено неможливість проведення звірки з покупцем ТОВ «БЛАФТОН» - ТОВ «КА-МАРІС».

Суд критично оцінює посилання відповідача в акті перевірки позивача на акт перевірки ТОВ «БЛАФТОН» від 20.08.2015 р., та вважає що даним актом не спростовуються реальність виконання укладеного між позивачем та ТОВ «БЛАФТОН» договору поставки №2605-1, з огляду на наступне.

Зі змісту акту №2527/26-55-22-13/39081993, відповідно якого ТОВ «БЛАФТОН» відсутнє за податковою адресою, оскільки йому не доставлено запит від 20.08.2014 р.

Однак, відповідно до наданих первинних документів, поставка ТОВ «БЛАФТОН» товарів позивачу здійснювалась у травні 2014 р. згідно товарно-транспортних накладних №БЛ-0000002 від 27.05.2014 р. та №БЛ-0000001 від 26.05.2014 р., тому навіть якщо ТОВ «БЛАФТОН» було відсутнє за податковою адресою у серпні 2014 р., то це не доводить його відсутність у травні 2015 р.

Крім цього, відповідно до наданого позивачем ОСОБА_2 з ЄДРПОУ № станом на дату укладення договору №2605-1 від 26.05.2014 р. з ТОВ «БЛАФТОН» у ЄДРПОУ не було внесено відомостей про відсутність за місцезнаходженням або інші недоліки у правовому статусі ТОВ «БЛАФТОН».

Стосовно посилання в акті перевірки на неможливість проведення звірки з покупцем ТОВ «БЛАФТОН» - ТОВ «КА-МАРІС» суд вважає, що дані твердження не мають відношення до позовних вимог позивача, оскільки відповідно до даних бухгалтерського обліку та журналів обліку господарських договорів за 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. ТОВ «Роско Трейд», підприємство в господарських відносинах з ТОВ «КА-МАРІС» () не перебувало, послуги та/або товари (на пряму або через посередників) не отримувало, тому дані твердження відповідача не стосуються господарської діяльності позивача.

Судом також встановлено, що господарські відносини між ТОВ «Роско Трейд» та ТОВ «Нертус Схід» () виникли на підставі договору № 08/01-РТ від 08.01.2014.

Відповідно до наявного у матеріалах справи витягу з ЄДРПОУ № станом на 08.01.2014р., тобто на момент укладення вказаного договору з позивачем ТОВ «Нертус Схід» було наявне в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, в ЄДРПОУ, при цьому були відсутні будь-які відомості про відсутність за зареєстрованим місцезнаходженням, ліквідацію, банкрутство, реорганізацію ТОВ «Нертус Схід».

На підставі зазначених договорів ТОВ «Нертус Схід» поставило ТОВ «Роско Трейд» добрива на загальну суму 206998,5 грн, в т.ч. ПДВ 41399,70 грн.

Для спростування висновків акту перевірки відповідача та підтвердження реальності господарських операції за договором з ТОВ «Нертус Схід» позивачем надано було до суду завірені копії наступних документів: дистрибюторський договір №08/01-РТ від 08.01.2014 р. з додатками, видатковими накладними №159 від 14.03.2014, №270 від 31.03.2014, №259 від 31.03.2014, №619 від 01.07.2014, №697 від 22.09.2014, податковими накладними №26 від 13.03.2014, №110 від 21.03.2014, №158 від 31.03.2014, №4 від 01.07.2014, №30 від 22.09.2014, товарно-транспортними накладними №РТ-0000021 від 14.03.2014, №РТ-0000029 від 31.03.2014, №РТ-0000123 від 01.07.2014, №РТ-0000232 від 22.09.2014 р., бухгалтерську довідку ТОВ «Роско Трейд» від 18.05.2016 р. щодо взаємовідносин з ТОВ «Нертус Схід».

Згідно з Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 (далі Правила перевезень), товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно п. 2.7 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку «первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містить обовязкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм».

Пунктом 11 Правил перевезень визначено, що: «оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля... Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. У тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної). У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником…».

Дослідженням наданих ТОВ «Роско Трейд» посвідчених копій товарно-транспортних накладних по вантажовідправникам ТОВ «Нертус Схід» встановлено, що вони складені відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, а саме зазначено: номер та дата товарно-транспортної накладної, модель, марка, реєстрацій номер автомобілю, перевізник та замовник (платник), вантажовідправник та вантажоодержувач, пункт навантаження та пункт розвантаження, найменування вантажу, його ціна. Всі товарно-транспортні накладні скріплені печатками вантажовідправника, вантажоодержувача та підписані від імені посадових осіб сторін.

Крім цього, судом встановлено, що відповідно до товарно-транспортних накладних №РТ-0000021 від 14.03.2014, №РТ-0000029 від 31.03.2014, №РТ-0000123 від 01.07.2014, №РТ-0000232 від 22.09.2014 р. поставка товарів від ТОВ «Нертус Схід» здійснювалась транспортним засобом позивача, а саме автомобілем НОМЕР_1, який має дозвіл на перевезення небезпечних вантажів.

На підтвердження даних обставин позивачем було надано до суду завірені копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ939343 від 01.03.2014 р., свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів серії В№027243, протокол технічного стану транспортного засобу від 06.03.2014 р., екзаменаційні картки водіїв тощо.

Таким чином, суд приходить висновку, що твердження складеного відповідачем акту перевірки про нереальність операцій з передачі товарів від продавця ТОВ «Нертус Схід» до покупця, ТОВ «Роско Трейд», не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наданими позивачем доказами.

Також суд встановив, що господарські відносини між позивачем та ТОВ «Долина ТД» виникли на підставі договору поставки №980402 від 04.02.2014р., за яким ТОВ «Роско Трейд» придбало добрива (мікродобрива). Внаслідок цього ТОВ «Роско Трейд» сплатило ТОВ «Долина ТД» грошову суму у розмірі 2 655 735,26 грн., в т.ч. ПДВ 442622,54 грн. Відповідач факт проведення розрахунків між сторонами визнав, про що зазначається в акті перевірки.

Реальність господарських операцій за договорами з ТОВ «Долина ТД» підтверджується наданими позивачем наступними документами: завіреною копією договору з ТОВ «Долина ТД» договору поставки № 980402 від 04.02.2014 р. з додатками.

З наданих позивачем первинних документів вбачається, що факт передачі постачальником товару ТОВ «Роско Трейд» та вартість поставлених добрив, а також включений до вартості ПДВ, підтверджується видатковими накладними №43/3 від 11.03.2014, №63/3 від 20.03.2014, №106/3 від 01.04.2014, №140/4 від 11.04.2014, №186/6 від 22.04.2014, №242/5 від 05.05.2014, №278/5 від 12.05.2014, №322/3 від 20.05.2014, №400/6 від 02.06.2014, №425/11 від 10.06.2014, №476/2 від 19.06.2014, №510/1 від 01.07.2014, №555/1 від 21.07.2014, №579/5 від 01.08.2014, №593/2 від 15.08.2014, №621/5 від 01.09.2014, №662/1 від 11.09.2014, №695/2 від 22.09.2014, №729/1 від 01.10.2014, №755/2 від 13.10.2014, №755/2 від 20.10.2014, №783/1 від 03.11.2014, №814 від 17.12.2014, крім того, товарно-транспортними накладними.

Судом встановлено, що на підтвердження факту поставки товару та сплати ПДВ ТОВ «Долина ТД» було виписано податкові накладні №23 від 11.03.2014, №59 від 20.03.2014, №8 від 01.04.2014, №82 від 11.04.2014, №144 від 22.04.2014, №13 від 05.05.2014, №58 від 12.05.2014, №121 від 20.05.2014, №17 від 02.06.2014, №61 від 10.06.2014, №140 від 19.06.2014, №1 від 01.07.2014, №60 від 21.07.2014, №2 від 01.08.2014, №25 від 15.08.2014, №11 від 01.09.2014, №58 від 11.09.2014, №103 від 22.09.2014, №6 від 01.10.2014, № 38 від 13.10.2014, №52 від 20.10.2014, №2 від 03.11.2014, №17 від 17.12.2014.

Додатково реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Долина «ТД» підтверджується листом наданим ТОВ «Долина «ТД» у відповідь на адвокатський запит представника позивача (з додатками - завіреними ТОВ «Долина «ТД» копіями видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних), бухгалтерською довідкою ТОВ «Роско Трейд» від 18.05.2016 р. щодо взаємовідносин з ТОВ «Долина ТД», витягом з ЄДРПОУ № НОМЕР_2 станом на 04.02.2014 р.

Крім того, судом також було зясовано, що ТОВ «Роско Трейд» придбало добрива (карбамід, добрива рідкі азотні) у ТОВ «НФ Трейдінг Україна» () на підставі договорів поставки добрив ДГ-КАР004980 від 07.08.2014р. та ДГ-КАС005049 від 26.08.2014р., посвідчені копії яких наявні у матеріалах справи. Внаслідок цього ТОВ «Роско Трейд» сплатило ТОВ «НФ Трейдінг Україна» грошову суму у розмірі 1 703 240,004 грн., в т.ч. ПДВ 283 873,33 грн.

Факт передачі товару постачальником ТОВ «Роско Трейд» та вартість поставлених добрив, а також включений до вартості ПДВ, підтверджується видатковими накладними №РН-0818019 від 18.08.2014р., №РН-0828021 від 28.08.2014р., №РН-0829034 від 29.08.2014р., №РН-0830025 від 30.08.2014р., №РН-0903026 від 03.09.2014р.

На підтвердження факту поставки товару та сплати ПДВ ТОВ «НФ Трейдінг Україна» було виписано позивачу податкові накладні №123 від 07.08.2014, №495 від 27.08.2014.

При цьому додатково реальність господарських відносин між позивачем та ТОВ «НФ Трейдінг Україна» підтверджується бухгалтерською довідкою ТОВ «Роско Трейд» від 18.05.2016р. щодо взаємовідносин з ТОВ «НФ Трейдінг Україна», листом ТОВ «НФ Трейдінг Україна» з додатками (завіреними ТОВ «НФ Трейдінг Україна» копіями договорів, специфікацій до договорів та видаткових накладних), наданим у відповідь на адвокатський запит представника позивача, витягом з ЄДРПОУ № НОМЕР_3 станом на 26.08.2014 р.

Також судом було встановлено, що ТОВ «Роско Трейд» придбало добрива (регулятор росту) у ТОВ «ОСОБА_1 компаній Форкіада» () на підставі договору №2402 від 24.02.2014. Внаслідок цього ТОВ «Роско Трейд» сплатило ТОВ «ОСОБА_1 компаній Форкіада» грошову суму у розмірі - 4796999,6 грн., в т.ч. ПДВ 799499,9 грн.

При цьому факт передачі постачальником товару ТОВ «Роско Трейд» та вартість поставлених добрив, підтверджується видатковими накладними № РН-0000085 від 28.02.2014, № РН-0000166 від 28.03.2014, № РН-0000167 від 31.03.2014, № РН-0000273 від 29.04.2014, № РН-0000360 від 29.05.2014, № РН-0000361 від 30.05.2014, а також товарно-транспортними накладними № ФР-0000001 від 28.02.2014, № ФР-0000002 від 28.03.2014, № ФР-0000003 від 31.03.2014, № ФР-0000004 від 29.04.2014, № ФР-0000005 від 29.05.2014, № ФР-0000006 від 30.05.2014.

На підтвердження факту поставки товару та сплати ПДВ ТОВ «ОСОБА_1 компаній Форкіада» було виписано позивачу податкові накладні №73 від 28.02.2014 р., №95 від 28.03.2014р., №96 від 31.03.2014р., №154 від 29.04.2014р., №140 від 29.05.2014р., №141 від 30.05.2014р., посвідчені копії податкових накладних наявні у матеріалах справи.

Також реальність господарських відносин між позивачем та ТОВ «ОСОБА_1 компаній Форкіада» підтверджується бухгалтерською довідкою ТОВ «Роско Трейд» від 18.05.2016 р. щодо взаємовідносин з ТОВ «ГК Форкіада», листом ТОВ «Форкіада» №25/1 від 25.04.2016 р. з додатками (завіреними копіями договору №2402 від 24.02.2014 р., видаткових, товарно-транспортних та податкових накладних), наданим у відповідь на адвокатський запит представника позивача, витягом з ЄДРПОУ № НОМЕР_4 станом на 24.02.2014 р.

Суд вважає недоречним посилання відповідача в акті перевірки від 16.03.2015 р. на матеріали перевірок по взаємовідносинам ТОВ «ГК Форкіада» з ТОВ «Борембой» (Акт ДПІ у Печерському районі м. Києва від 08.05.2014 р. №1316/26-55-2-13). Оскільки згідно бухгалтерської довідки ТОВ «Роско Трейд» №б/н від 18.05.2016р. позивач відповідно до даних бухгалтерського обліку та журналів обліку господарських договорів за 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. ТОВ «Роско Трейд» в господарських відносинах з ТОВ «Борембойм» () не перебувало, послуги та/або товари на пряму або через посередників не отримувало.

До того ж що до взаємовідносин позивача з ПФ "Каскад ТСВ" () суд зясував наступне: сторони уклали договір на транспортноекспедиційні послуги №0228 від 28.02.2014р., в якому ТОВ «Роско Трейд» є змовником, ПФ "Каскад ТСВ" виконавцем. Предметом договору є доставка вантажу до пунктів призначення. Договір є типовим, підписаний від імені замовника, в особі директора ОСОБА_3, від імені виконавця, в особі директора ОСОБА_4, скріплений печатками сторін.

Основною підставою, на яку посилається відповідач в Акті перевірки, як на підтвердження наявності порушень у взаємовідносинах позивача з ПФ "Каскад ТСВ" є отримана відповідачем довідка від Харківської ДПА від 31.07.2014 р. про результати зустрічної звірки ПФ "Каскад ТСВ" з «Аркабуд» (), ТОВ «Нова енергетична компанія» (), ТОВ «Укрпластекологія» (), ТОВ «Сапфір» (), ТОВ «Нікс Трейдинг» (), ТОВ «Айтехно» (), ТОВ «Посередник 03» (), ТОВ «ТМО 2013» ().

Суд вважає такі посилання відповідача в акті перевірки безпідставними оскільки згідно бухгалтерської довідки ТОВ «Роско Трейд» №б/н від 18.05.2016р. позивач відповідно до даних бухгалтерського обліку та журналів обліку господарських договорів за 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. в господарських відносинах з ТОВ «Аркабуд» (), ТОВ «Нова енергетична компанія» (), ТОВ «Укрпластекологія» (), ТОВ «Сапфір» (), ТОВ «Нікс Трейдинг» (), ТОВ «Айтехно» (), ТОВ «Посередник 03» (), ТОВ «ТМО 2013» () не перебувало, послуги та/або товари не отримувало.

У звязку з чим суд приходить до висновку, що твердження, які були викладені у акту перевірки від 16.03.2015 р. не спростовують реальність господарських операцій між ТОВ «Роско Трейд» та ПФ "Каскад ТСВ".

Крім того суд встановив, що ТОВ «Роско Трейд» придбало добрива водорозчинні у ТОВ «Новоферт» () на підставі договору поставки добрив № 070312 від 07.03.2013 р. Внаслідок цього ТОВ «Роско Трейд» сплатило ТОВ «Новоферт» грошову суму у розмірі 533 311 грн., в т.ч. ПДВ 88 885,18 грн.

На підтвердження реальності господарських відносин з ТОВ «Новоферт» позивач надав наступні документи: лист ТОВ «Новоферт» №04/27-1 від 27.04.2016 р. з посвідченими копіями первинних документів (договору № 070312 від 07.03.2013 р., видатковими накладними №РН-0000003 від 10.01.2014, №РН-0000169 від 28.03.2014, №РН-0000201 від 03.04.2014, №РН-0000276 від 11.04.2014, №РН-0000282 від 14.04.2014, №РН-0000316 від 17.04.2014, №РН-0000333 від 22.04.2014, №РН-0000349 від 23.04.2014, №РН-0000428 від 07.05.2014, №РН-0000469 від 15.05.2014, №РН-0000508 від 22.05.2014, №РН-0000515 від 28.05.2014, №РН-0000630 від 02.07.2014, №РН-0000707 від 28.08.2014, №РН-0000710 від 29.08.2014, №РН-0000714 від 04.09.2014, №РН-0000722 від 10.09.2014, №РН-0000735 від 16.09.2014, №РН-0000754 від 24.09.2014, №РН-0000762 від 30.09.2014, №РН-0000773 від 06.10.2014, №РН-0000793 від 20.10.2014, №РН-0000807 від 30.10.2014, №РН-0000821 від 13.11.2014., податковими накладними № 5 від 10.01.2014, № 93 від 28.03.2014, № 34 від 03.04.2014, № 107 від 11.04.2014, № 115 від 14.04.2014, № 150 від 17.04.2014, № 166 від 22.04.2014, № 182 від 23.04.2014, № 26 від 07.05.2014, № 71 від 15.05.2014, № 107 від 22.05.2014, № 133 від 28.05.2014, № 1 від 02.07.2014, № 39 від 28.08.2014, № 42 від 29.08.2014, № 4 від 04.09.2014, № 10 від 10.09.2014, № 16 від 16.09.2014, № 46 від 24.09.2014, № 54 від 30.09.2014, № 12 від 06.10.2014, № 32 від 20.10.2014, № 46 від 30.10.2014, № 9 від 13.11.2014), отриманий у відповідь на адвокатський запит представника позивача, бухгалтерською довідкою ТОВ «Роско Трейд» від 18.05.2016 р. щодо взаємовідносин з ТОВ «НОВОФЕРТ», витягом з ЄДРПОУ № станом на 07.03.2012 р.

Судом також встановлено, що поставка частини товарів, придбаних позивачем у період, що перевірявся, здійснювалась засобами ТОВ «Нова Пошта» на підставі договору №49444 від 25.03.2014 р., укладеного між ТОВ Нова Пошта та ТОВ Роско Трейд.

На підтвердження даних обставин позивачем було надано до суду завірені копії договору №49444 від 25.03.2014 р. з додатками, завірену копію листа ТОВ «Нова Пошта» від 16.05.2016р. з додатками, завірені печаткою ТОВ «Нова Пошта» копії актів приймання-передачі, податкових накладних.

Таким чином суд приходить висновку, що згідно наданим до суду первинним документам, регістрами бухгалтерського обліку по операціям з придбання добрив ТОВ "Роско Трейд" за 2014 рік, а саме оборотносальдової відомості ТОВ «Роско Трейд» по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за 2014 рік вбачається, що операції з придбання добрив спричинили реальні зміни активів підприємства ТОВ "Роско Трейд".

Крім того додатково на підтвердження позовних вимог позивачем було надано до суду Висновок №3/001/1027/1 експертно-економічного дослідження від 12.05.2016 р. з додатками (зведені таблиці та дані на 32 арк. та завірені копії первинних документів у 6 томах на 1913 арк.), складеного судовим експертом ОСОБА_5 (свідоцтво судового експерта №1027 від 29.09.2006 р.).

В акті перевірки від 16.03.2015 р. відповідач дійшов висновків, що перевіркою встановлено завищення ТОВ «Роско Трейд» завищення валових витрат у період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. на суму 12683738,00 грн.

Разом з тим, під час розгляду справи суд встановив, що наданими позивачем первинним документами та доказами спростовуються висновки відповідача.

Зокрема згідно Висновку №3/001/1027/1 експертно-економічного дослідження від 12.05.2016 р., проведеним експертним дослідженням не підтверджуються висновки Акту перевірки в частині завищення сум витрат ТОВ «Роско Трейд» відображених в рядках 05.1 СВ «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)», 06.2ІВ «Витрат на збут» на загальну суму 12618125,7грн. (1864689,7грн. (915397,37грн.+949292,33грн.) + 10753436,00), а не на 12683738,00грн. (10753436,00грн. + 1930302,00грн.). Різниця становить 65612,3грн.

Таким чином, висновки Акту перевірки №745/22-02 від 16.03.2015 р., складеного ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області в частині заниження ТОВ «Роско Трейд» суми податку на прибуток за 2014 рік в розмірі 2283073,00грн. документально та нормативно не підтверджуються, оскільки проведеним експертним дослідженням встановлено заниження суми податку на прибуток за 2014 рік в сумі 11 810,21грн. (65612,3грн. х 18%).

Крім того, проведеним експертним дослідженням встановлено, що ТОВ "Роско Трейд" у період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. сума податкового кредиту по операціям з придбання добрив у постачальників ТОВ «Блафтон» (код 39081993), ТОВ «Долина ТД» (код 37287269), ТОВ «Нертус Схід» (код 37998954), ТОВ «Новоферт» (код 34086363),ТОВ «НФ Трейдінг Україна» (код 37883328) ,ТОВ «Форкіада ГК» (код 37702961) становить 2176280,69грн. Таким чином висновки Акту перевірки №745/22-02 від 16.03.2015 р., складеного ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, щодо заниження сум податку на додану вартість в розмірі 2139775 грн. нормативно та документально не підтверджуються.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що наявні у матеріалах справи первинні документи підтверджують товарність господарських операцій з придбання позивачем послуг, включення цих витрат до валових, оплати послуг, а також виникнення права на віднесення сум сплаченого ПДВ до складу податкового кредиту, які були залучені до матеріалів справи та підтверджують реальність господарських операцій позивача з визначеним в акті перевірки контрагентами, використання отриманого товару у власній господарській діяльності, та обґрунтованість віднесення спірних сум ПДВ до податкового кредиту, а понесених витрат - до валових.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту встановлений статтею 198 ПК України. Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Проте, включена позивачем до складу податкового кредиту спірна сума податку на додану вартість на відповідну дату була підтверджена наявними в матеріалах справи податковими накладними, які були виписані контрагентом згідно п.201.1 ст.201 ПК України, відповідно до якого платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються певні реквізити.

Відповідно до пунктів 201.4, 201.6, 201.8, 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку і порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Податкова накладна видаєтьсяплатником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Будь-яких зауважень стосовно статусу контрагентів позивача, як платника ПДВ на час виписки податкових накладних в акті перевірки позивача не міститься.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України у цьому розділі об'єктом оподаткування є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2. 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього; Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пунктом 138.2 ст.138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво! товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Згідно з п.138.4, п. 138.6 ст.138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу

При цьому, підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 р. підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Під час проведення перевірки ТОВ «Роско Трейд» на підтвердження взаємовідносин зі своїми контрагентами, в тому числі з ТОВ «Блафтон» (код за ), «Долина «ТД» ТОВ (код за ), ТОВ «Нертус Схід» (код за ), ТОВ «Новоферт» (код за ), «НФ Трейдінг Україна» ТОВ (код за ), «Форкіада» ОСОБА_1 ТОВ (код за ), ПФ «Каскад ТСВ» (код за ), надало всі передбачені законодавством первинні документи: договори з додатками, податкові накладні, видаткові накладні, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні доручення та ін.

Всі вищезазначені первинні документи були оформлені у відповідності з вимогами Податкового Кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що неправомірним є також і висновок відповідача про заниження позивачем податку на прибуток.

Як вбачається з акту перевірки, усі висновки акту перевірки позивача не містить посилань, які саме порушення вимог податкового законодавства допущені позивачем та в чому саме вони полягали, як також і не зазначено, які саме дефекти первинних документів, наданих до перевірки, свідчать про необґрунтованість декларування понесених витрат у деклараціях з податку на прибуток за відповідні періоди.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що дії відповідача порушують вимоги Наказу ДПА України №984 від 22.12.2010 р. (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), яким був затверджений «Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства». Відповідно до п. 5.2. Наказу № 984 «У разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

У звязку з чим суд приходить до висновку, що в акті перевірки позивача не було обґрунтовано викладено згідно з якими вимогами Порядку та в чому саме полягає порушення позивачем ст.138, п.198.1, п.198.2, п. 198.3, 198,6 ст.198 ПК України з посиланням на первинні або інші документи бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до ст.83 ПК України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Крім того відповідно до ст.234 ЦК України укладання угоди без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, є ознакою фіктивного правочину, який не є нікчемним, а відповідно до цієї статті такий правочин може бути визнаний недійсним лише в судовому порядку.

В ході розгляду справи відповідачем не було надано суду доказів щодо визнання вказаних угод між позивачем та його контрагентом у встановленому законом порядку недійсними.

Крім цього, такі висновки ДПІ спростовуються також і іншими матеріалами справи, а саме первинною бухгалтерською документацією.

Також слід зазначити, що ДПА України неодноразово у розясненнях від 29.09.2010 року № 20289/7/16-1617 та листі від 15.04.2011 року № 10864/7/23-2017 пояснювало, що не можна визнавати угоди нікчемними в актах перевірок, з огляду на очевидну протиправність таких дій.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, висновки акту перевірки про неможливість реального виконання договорів з ТОВ «Блафтон» (код за ), «Долина «ТД» ТОВ (код за ), ТОВ «Нертус Схід» (код за ), ТОВ «Новоферт» (код за ), «НФ Трейдінг Україна» ТОВ (код за ), «Форкіада» ОСОБА_1 ТОВ (код за ), ПФ «Каскад ТСВ» (код за ), спростовується первинними документами, а також іншими доказами, зокрема, економічним дослідженням, що було виконано судовим експертом.

Також, суд дійшов висновку, що відповідачем не було взято до уваги надані позивачем під час перевірки відповідні первинні документи, якими підтверджуються факти реальності господарських операцій по взаємовідносинам позивача зі своїми контрагентами.

При цьому окремо слід зазначити, що позивач обєктивно позбавлений можливості здійснення контролю за поданням звітності та проведенням перевірок своїх контрагентів, оскільки він не наділений владними повноваженнями щодо контролю за господарською діяльності своїх контрагентів, а навпаки перебуває з іншими субєктами господарювання у рівнозначних умовах щодо отримання будь-якої інформації.

За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюється на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Дана позиція підтверджуються усталеною судовою практикою Вищого адміністративного суду України та Верховного Суду України.

Зокрема, у Постанові №К-18621/07 від 08.07.2010 р. ВАСУ звертав увагу на те, що необхідно розмежовувати наслідки порушення податкового законодавства для особи, що його припустила (контрагенти позивача) та добросовісного платника податків (тобто, сам позивач): ««...порушення таким контрагентом податкової дисципліни (а саме: недекларування і несплата відповідних сум податку на додану вартість до бюджету) не спричиняє за собою недійсність складених ним податкових накладних і не позбавляє платника права на отримання податкової вигоди».

Аналогічні висновки стосовно того, що наявність порушень податкового законодавства у діях контрагента, не може створювати негативних податкових наслідків для підприємства позивача, наведено у наступних рішеннях: Постанові ВСУ №3060678 від 13.01.2009 р., Постанові ВСУ «Про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення» № 06/47 від 11.10.2006 р., Постанові ВСУ «Про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення» № 10/82 / № 21-573во10 від 01.06.2010 р. та ін.

Викладену правову позицію про індивідуальну відповідальність платника податків підтвердив Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав» проти України» (Заява N 803/02), рішенні від 22.01.2009 р. у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03).

Зокрема у п. 28 рішення по справі «Інтерсплав» проти України» ЄСПЛ зазначав про недопустимість покладення відповідальності на заявника «за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань». Практика Європейського суду з прав людини є самостійним джерелом права і підлягає застосуванню судами України відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

У звязку з чим, суд вважає, що відповідач не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином суд вважає, що відповідач не довів суду обґрунтованість висновків перевірки та наявність встановлених законом підстав для донарахування спірних сум податку на додану вартість та податку на прибуток.

Враховуючи необґрунтованість висновків акту перевірки, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень, що є підставою для їх скасування.

Відповідно до положень ст.94 КАС України судом при вирішенні спору розподіляються судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При подачі адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 6890 грн., згідно платіжних доручень №3008 від 07.04.2016 року та №3018 від 12.04.2016 року.

Оскільки судовим рішенням позивачу було повністю задоволено заявлені позовні вимоги, то за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, повинно бути присуджено на користь позивача всю суму судового збору, який було сплачено при поданні вказаного адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ТОВ «Роско Трейд» () до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 02.03.2015 р., винесене Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі Акту позапланової виїзної перевірки №745/22-02 від 16.03.2015 р., у частині донарахування ТОВ «Роско Трейд» () податку на прибуток приватних підприємств у сумі 3 412 799 грн. 29 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 02.03.2015 р., винесене Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі Акту позапланової виїзної перевірки №745/22-02 від 16.03.2015 р., яким ТОВ «Роско Трейд» () донараховано податок на додану вартість у сумі 2 674 718 грн. 75 коп.

Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 16.06.2015 р., винесене Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі Акту позапланової виїзної перевірки №745/22-02 від 16.03.2015 р. та рішення ГУ ДФС в Одеській області №1515/10/15-32-10-02-07 від 02.06.2015р., яким ТОВ «Роско Трейд» () донараховано штрафні (фінансові) санкції з податку на додану вартість у сумі 534 943 грн. 75 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області судовий збір у розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот девяносто) гривень 00 коп. на користь ТОВ «Роско Трейд» ().

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.Г. Гусев