Справа № 607/8309/15а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
25 травня 2016 р. № 876/8346/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.
за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про винесення додаткової постанови щодо відшкодування сплаченого судового збору в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання протиправними дій, зобов'язання провести перерахунок пенсії,
У травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в м.Тернополі, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила: 1) визнати неправомірними дії відповідача; 2) зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії як державному службовцю з моменту її призначення (із серпня 2009 року) в розмірі 86% заробітної плати і додатково включити до заробітку суми матеріальної допомоги - 6186,92 грн., індексації 922,82 грн., отриманої позивачем за період з вересня 2007 р. по серпень 2009 р. та 40% винагороди за вислугу років.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.07.2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФ України в м.Тернополі щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат: матеріальної допомоги - 6186,92 грн., індексації 922,82 грн., отриманих позивачем за період з вересня 2007 р. по серпень 2009 р. та 40% винагороди за вислугу років, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Зобов'язано УПФ України в м.Тернополі з 14.11.2014 р. провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 86% заробітної плати, з включенням до заробітку суми матеріальної допомоги - 6186,92 грн., індексації 922,82 грн., отриманих позивачем за період з вересня 2007 р. по серпень 2009 р., згідно довідки № 41/19-00-05-033 від 11.02.2015 р., наданої ГУ ДФС у Тернопільській області ДФС України, а також 40% винагороди за вислугу років, відповідно до наказу ДПА в Тернопільській області № 136-о від 14.05.2007 р.. Позовні вимоги в частині призначення та виплати пенсії за період з серпня 2009 р. по 13.11.2014 р. - залишено без розгляду.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі - задоволено частково. Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання протиправними дій, зобов'язання провести перерахунок пенсії - скасовано та прийнято нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця за період із серпня 2009 року по 13 листопада 2014 року включно - залишено без розгляду. Решта позовних вимог ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з включенням під час обчислення пенсії до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги, індексації заробітної плати. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на момент призначення пенсії), в розмірі 86% заробітної плати державного службовця, з урахуванням сум матеріальної допомоги, індексації заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно із поданою довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії, починаючи з 17 лютого 2015 року, з урахуванням фактично виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
Позивач по справі ОСОБА_1 подала до Львівського апеляційного адміністративного суду заяву про винесення додаткової постанови, в якій зазначено, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо відшкодування сплаченого судового збору. Тому, заявник просить винести додаткову постанову про відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 73,08 грн. за рахунок Державного бюджету.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши обґрунтування заяви про винесення додаткової постанови, вважає, що таку заяву слід задоволити частково, з врахуванням наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадах, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Таким чином, чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового судового рішення (постанови чи ухвали), серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з п.4 ч.1 ст.207 КАС України, у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, про розподіл судових витрат.
Оскільки при прийнятті постанови від 27.01.2016 року апеляційний суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, тому це питання підлягає вирішенню у додатковій постанові.
З матеріалів справи видно, що при зверненні позивача ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн.. Тобто, документально підтвердженими витратами позивача є витрати в розмірі 73,08 грн..
Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної інстанції змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Суд апеляційної інстанції враховує, що у даній адміністративній справі постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 року позовні вимоги задоволено частково.
Отже, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню частково, тобто в розмірі 36,54 грн. (73,08 грн. : 2 = 36,54 грн.).
Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 94, 160, 168, 195, 196, 207, 254 КАС України, суд -
Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткової постанови щодо відшкодування сплаченого судового збору - задоволити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 36,54 грн..
У задоволенні решта заяви ОСОБА_1 - відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення.
На додаткову постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.
Головуючий: В.В. Гуляк
Судді: Р.Й. Коваль
Н.М. Судова-Хомюк