Справа № 309/977/16-а
Суддя: Довжанин М. М.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/977/16-а
Провадження № 2-а/309/45/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

при секретарі Попадинець Я.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення сільської ради, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення 4-ї сесії 7-го скликання ОСОБА_4 сільської ради від 18 лютого 2016 року за № 20 «Про розгляд заяви ОСОБА_1І.», яким відмовлено йому у наданні дозволу на викуп земельної ділянки площею 0,0244 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: с. Сокирниця, вул. Центральна, 123 та наданні дозволу на внесення авансового платежу в сумі 20% від нормативно-грошової оцінки.

Позов мотивовано тим, що 02 березня 2015 року ОСОБА_5 подарував позивачу нежитлову будівлю загальною площею 117 кв.м. по вул. Центральна № 123 у с. Сокирниця Хустського району. Будівля розташована на земельній ділянці площею 0,0244 га та перебуває у користуванні ОСОБА_5 на підставі договору оренди, укладеного з ОСОБА_4 сільською радою 08.07.2014 року. На підставі рішення 2-ї сесії 7-го скликання ОСОБА_4 сільської ради від 17.11.2015 року за № 07 між позивачем та сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0244 га за адресою: с. Сокирниця, вул. Центральна № 123, строком на пять років.

10 грудня 2015 року позивач подав до ОСОБА_4 сільської ради заяву про дачу дозволів на викуп даної земельної ділянки та на внесення авансового платежу в сумі 20% від нормативно-грошової оцінки. Однак, рішенням 4-ї сесії 7-го скликання ОСОБА_4 сільської ради від 18.02.2016 року за № 20 позивачу було відмовлено у продажі земельної ділянки без зазначення причин відмови. З вказаним рішенням він не згідний і вважає, що рішення винесено з порушенням чинного в Україні земельного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили заяву задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково, а саме в тій часині, що рішення сільради не умотивоване.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана справа підлягає до закриття провадженням, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1, виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку суду, такий висновок позивача є помилковим з огляду на нижченаведене.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті З Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 року (справа № 21-493а14).

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У даній справі спір стосується не стільки правомірності рішення ОСОБА_4 сільської ради від 18.02.2016 року № 20 «Про розгляд заяви ОСОБА_1І.», яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на викуп земельної ділянки, скільки правомірності фактичного переходу права власності на земельну ділянку, оскільки позивач вважає наявним у нього такого права, яке, на його думку, порушено відповідачем.

З наведеного випливає, що спір, в основі якого лежать рішення субєкта владних повноважень, яким у цій справі є ОСОБА_4 сільська рада, якими відмовлено позивачу у наданні дозволу на викуп земельної ділянки площею 0,0244 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: с. Сокирниця, вул. Центральна, 123 і щодо якої позивач стверджує, що згідно ст. 377 ЦК України, має право на перехід до нього права власності, є спором про право, який у даному випадку вирішується за правилами цивільного, а не адміністративного судочинства.

Таким чином, даний спір не носить характеру публічно-правового і не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів. За субєктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду загальним судом у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, зважаючи на помилковість позиції позивача щодо наявності у поданому ним на вирішення суду спорі ознак публічно-правового спору, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення сільської ради, слід закрити.

Керуючись ст. 157 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради про визнання неправомірними дій та скасування рішення сільської ради закрити провадженням, оскільки така не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її ухвалення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_6

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_6