Справа № 814/4177/15
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2016 р. Справа № 814/4177/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Юг",
до за участю: представника позивача: Чамара Л.В. представника відповідача: Юношева І.Р.Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області,
проскасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Юг» звернулось до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 21.10.2015 року №, яким йому визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 52500,00 грн., з яких 35000 грн. - донараховано податку та 17500 грн. - штрафу.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на безпідставність висновків ДПІ про безтоварний характер правочинів ТОВ «Глобал Юг» з ТОВ «Спецконсалт», та у зв'язку із цим не визнання податкового кредиту та витрат по взаємовідносинам з вказаним контрагентом.

Відповідач позов не визнав, зазначивши про правомірність власного податкового повідомлення-рішення, що базується на висновках про безтоварність правовідносин позивача з «Спецконсалт».

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Юг» зареєстровано в якості юридичної особи 01.03.2012р. та як платник податків перебуває на податковому обліку в ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. Основними видами діяльності ТОВ «Глобал Юг» є транспортне оброблення вантажів, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний).

В жовтні 2014 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Спецконсалт» за липень 2014 року, в ході якої встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість у сумі 35000 грн. за липень 2014 року, про що складено акт № 3894/14-02-22-01/38087140 від 06.10.2014р.

Підставою для наведених висновків слугувало невизнання відповідачем податкового кредиту по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Спецконсалт», спираючись на безтоварність господарських операцій, виходячи із того, що надання транспортно-експедиційних послуг не є характерним видом діяльності для ТОВ «Спецконсалт», підприємство не перебуває за своїм місцемзнаходження, не має достатнього майна основного фонду, транспортних засобів, персоналу, не надано доказів залучення підприємством третіх осіб, а також у реєстраційній базі даних відсутні транспортні засоби з номерами, вказаними у товарно-транспортних накладних, якими нібито здійснювалось перевезення вантажів.

За наслідками перевірки ДПІ 21.10.2014 р. прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 52500,00 грн., з яких 35000 грн. - донараховано податку та 17500 грн. -штрафу.

Відповідно до роз'яснення Вищого адміністративного суду України, викладеного у листі № 742/11/13-11 від 02.06.11, судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку.

Так, 01.06.2014 року позивачем укладено з ТОВ «Спецконсалт» договір № 020614 на надання транспортно-еспедиційних послуг, відповідно до умов якого ТОВ «Спецконсалт» зобов'язувався надати позивачу транспортно-еспедиційні послуги щодо перевезення грузів в міжгородньому та міжнародному сполученні, пошук автотранспорту, тощо.

На підтвердження реального здійснення вказаних операцій позивачем надані податкові накладні, товаро-транспортні накладні, акти надання послуг, рахунки на сплату, платіжні доручення (арк. спр. 52-201 т.1)

Відповідно ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є господарська операція з постачання товарів, постачання послуг, ввезення товарів (послуг) на митну територію України, вивезення товарів (послуг) у митному режимі експорту.

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення

Досліджуючи реальність виконання договору, укладеного позивачем з ТОВ «Спецконсалт», відповідно до роз'яснення Вищого адміністративного суду України, викладеного у листі № 742/11/13-11 від 02.06.11, суд вважає, що саме за цими господарськими операціями будь-яких інших документів, ніж ті, які були надані позивачем (договори, податкові накладні, товаро-транспортні накладні, акти надання послуг, рахунки, платіжні доручення), бути не може.

У будь-якому випадку, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України обов'язок доказування обставин безтоварності та не реальності господарських договорів покладено на податковий орган, а не на платника податків.

На думку суду, відповідачем таких доказів не надано, а висновки, зроблені в Акті перевірки, є бездоказовими.

Суд не може погодитись з позицією податкового органу, відповідно до якої він вказує на безтоварність господарської операції позивача з ТОВ «Спецконсалт», виходячи з відсутності у даного підприємства власних основних фондів, транспорту, працівників. Виходячи з наведених вище норм, податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування контрагента за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум ПДВ до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

На переконання суду, якщо податковий орган мотивує своє рішення про позбавлення платника податків права на віднесення сплачених постачальникам коштів до податкового кредиту, тим, що на його думку, відбулася фіктивна операція по штучному нарощуванню цих показників, то цьому повинно передувати доведеність цієї діяльності платника податків або його контрагентів у порядку кримінального судочинства.

ТОВ «Спецконсалт» мало необхідний обсяг цивільної та податкової правоздатності, оскільки перебувало на обліку у органах податкової служби та мало свідоцтво платника податку на додану вартість. Оскільки Державна податкова служба зареєструвала ТОВ «Спецконсалт» платником ПДВ, видала йому Свідоцтва, які це посвідчують, її органи не мають права заперечувати можливість формування податкового кредиту за рахунок цього підприємства.

Враховуючи викладене, за наявності у позивача всіх первинних документів, доведеність реальності постачання товару, сплати за нього коштів та подальшого використання у господарської діяльності підприємства, у податкового органу немає ніяких підстав для позбавлення підприємства на відображення у своїй податковій звітності взаємовідносини з ТОВ «Спецконсалт» та врахування сплачених ним коштів в якості податкового кредиту.

Зазначена правова позиція, зокрема, викладена у постановах Верховного Суду України від 01.06.10 за позовом ПП «Армавір» до ДПІ у Печерському районі м. Києва, від 19.11.10 у справі за позовом ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» до Кременчуцької ОДПІ, від 31.01.11 за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ, а також у Рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.09 по справі «Булвес» проти Болгарії.

Відповідно до ч.2 ст.160, 244-2 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних відносин, суд зобов'язаний враховувати висновку Верховного Суду України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

Позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 21.10.2015 року №.

3.Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Юг" () за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області судовий збір в сумі 1218,00 гривень (одна тисяча двісті вісімнадцять грн.).

4. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 22.04.16

Суддя В.В. Біоносенко