Справа № 2а-963/10/1170
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2010-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Ухвала

про закриття провадження у справі

27 серпня 2010 року Справа № 2а-963/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого-судді Л.І. Хилько

при секретарі - Муляренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом головного лікаря Комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги»ОСОБА_1 (далі позивач)

до до Кіровоградського об"єднаного контрольно-ревізійного відділу в особі керівника ОСОБА_2 про визнання незаконними висновків та дій Кіровоградського об"єднаного контрольно-ревізійного відділу в Кіровоградській області (далі відповідач) щодо включення до акту перевірки № 08-10/21 від 29.01.2010 року неперевірених та упереджених висновків,

за участю:

відповідача: представники ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання незаконними висновків та дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі головного лікаря Комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги»ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кіровоградського об"єднаного контрольно-ревізійного відділу в особі керівника ОСОБА_2 про визнання незаконними висновків та дій Кіровоградського об"єднаного контрольно-ревізійного відділу в Кіровоградській області щодо включення до акту перевірки № 08-10/21 від 29.01.2010 року неперевірених та упереджених висновків,

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що Кіровоградським обєднаним контрольно-ревізійним відділом Кіровоградської області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги»(далі КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги») за період з 01.096.2007 по 01.11.2009 р.р. та складено відповідний акт № 08-10/21 від 29.01.2010 року. При цьому, у зазначений акт включено неперевірені та упереджені висновки відповідача, які викладені на окремо визначених позивачем сторінках акту, а саме: 18-20, 25, 4347, 53-54, на яких зазначено відомості, які позивач вважає незаконними. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачем подано заперечення на позов, у якому викладено клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтовуючи заперечення тим, що оспорюваний позивачем акт ревізії не є рішенням суб'єкта владних повноважень, оскільки акт не має обов'язкового характеру для позивача., при цьому пославшись на розяснення ВАСУ від 26.01.200 р. № 02-5/35. Також відповідач зазначає, що ним не приймалось управлінське рішення, яке може бути оскаржено у порядку адміністративного судочинства. Відповідач надав у якості доказів того, що акт не має обовязкового характеру: акт ревізії відповідача, заперечення на акт ревізії позивача та висновок на заперечення на акт позивача. У судових засіданнях представники відповідача підтримали позицію, викладену у запереченнях на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що фактично предметом спору у даній справі є визнання такими, що не відповідають вимогам законодавства, окремі пункти акту ревізії № 08-10/21 від 29.01.2010 Кіровоградського об"єднаного контрольно-ревізійного відділу Головного контрольно-ревізійного управління України в Кіровоградській області, який складений за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Кіровоградської міської лікарні швидкої медичної допомоги за період з 01.09.2007 по 01.11.2009 р.р. (а.с. 23-54, 117-148, т.1).

Позивачем правомірно зазначено Кіровоградський обєднаний контрольно-ревізійний відділ контрольно-ревізійного управління України в Кіровоградській області як відповідача по справі. Відповідач діє на підставі Положення про Кіровоградський обєднаний контрольно-ревізійний відділ, затверджений наказом Контрольно-ревізійного управління у Кіровоградській області від 26.01.2007 р. (а.с. 81-85, т.1).

Статтями 3, 4, 7 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" встановлено, що державна контрольно-ревізійна служба діє при Міністерстві фінансів України і підпорядковується такому Міністерству, у своїй діяльності керується Конституцією України, цим законом, іншими законодавчими актами, актами Президента та Кабінету Міністрів України; контрольно-ревізійні управління в областях підпорядковуються Головному контрольно-ревізійному управлінню України і є юридичними особами. Таким чином Кіровоградський обєднаний контрольно-ревізійний відділ контрольно-ревізійного управління в Кіровоградській області в Кіровоградській області є органом державної виконавчої влади.

Головним завданням державної контрольно-ревізійної служби, відповідно ст. 2 названого Закону, є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування. Державний фінансовий аудит є різновидом державного фінансового контролю і полягає у перевірці та аналізі фактичного стану справ щодо законного та ефективного використання державних чи комунальних коштів і майна, інших активів держави, правильності ведення бухгалтерського обліку і достовірності фінансової звітності, функціонування системи внутрішнього контролю. Результати державного фінансового аудиту та їх оцінка викладаються у звіті. Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Порядок проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовані ним, акти поділяються на нормативні та такі, що не мають нормативного характеру.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово.

Акт ненормативного характеру (індивідуальний акт) породжує права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ним певного кола суб'єктів), якому він адресований.

Форма, найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими органами залежать від місця даного органу в системі відповідних органів та його компетенції і регламентується Конституцією України.

Виходячи із викладеного вище, акт результатів ревізії фінансово-господарської діяльності не є ні актом нормативного характеру, ні актом ненормативного характеру державного органу, ні рішенням суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.ст. 17, 104 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Оспорюваний позивачем акт ревізії не є рішенням суб'єкта владних повноважень, оскільки акт не має обов'язкового характеру для позивача. Необовязковий характер акту підтверджується тим, що сторонами по справі складались відповідні документи, а саме: акт ревізії відповідача (а.с. 23-54, 117-148, т.1), заперечення на акт ревізії позивача (а.с. 149-153, т.1) та висновок на заперечення на акт позивача (а.с. 154-162, т.1), але відповідних дій сторонами за названими документами не здійснювалось, крім дій щодо написання названих документів.

Тобто акт ревізії є лише засобом документування ревізійних дій і не встановлює відповідальності для осіб, які допустили недоліки або порушення, встановлені під час проведення ревізії, а тому не може бути об'єктом оскарження в суді. Об'єктом оскарження є юридичні наслідки, що безпосередньо випливають з результатів ревізій.

У матеріалах справи міститься копія розпорядження Управління державного казначейства в м. Кіровограді за №31 від 19.02.2010 року про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунках Кіровоградської міської лікарні швидкої медичної допомоги, відкритих в органах Державного казначейства (а.с. 9, т.2.)

Назване розпорядження видане на підставі оскаржуваного Акту ревізії від 29.01.2010 р. № 08-10/21. Строк дії розпорядження - до 26 лютого 2010 року.

Тобто на час вирішення справи по суті, розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами вже не діяло і не порушувало прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Суд зазначає, що на підставі акту перевірки, відповідно до ст.ст. 10, 15 Закону України «Про контрольно ревізійну службу»приймається вимога, чи розпорядження згідно Бюджетного кодексу України, які є обовязковими для виконання, саме розпорядження є рішенням, яке впливає на права та обовязки і може бути оскаржена в порядку адміністративного судочинства.

Отже, вимоги про визнання незаконними висновків та дій Кіровоградського об"єднаного контрольно-ревізійного відділу в Кіровоградській області щодо включення до акту перевірки № 08-10/21 від 29.01.2010 року неперевірених та упереджених висновків, не підпадають під визначені законом правові способи захисту порушеного прав, а тому їх слід відхилити, оскільки акт перевірки не є рішенням субєкту владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України, т. я. акт перевірки не впливає на права та обовязки позивача.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, відповідно, "не можуть оспорюватися в суді акти ревізій документи перевірок, дії службових осіб, вчинені у процесі чи за результатами перевірок тощо, оскільки ці акти не мають обов'язкового характеру" (роз'яснення ВАСУ від 26.01.2000 N 02-5/35). У разі надходження таких заяв суд повинен відмовити у їх прийнятті, а у разі помилкового прийняття - припинити провадження у справі.

Зазначене вище підтверджено також п. 3 листа Вищого господарського суду від 24.07.2001 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних та інших органів", в якому також зазначено, що "акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин". У зв'язку з цим не можуть оспорюватись в суді акти ревізій, документальних перевірок, дії службових осіб, вчинених у процесі чи за результатами перевірок тощо, оскільки ці акти не мають обов'язкового характеру.

Таким чином, такі позови не підлягають розгляду ще й за відсутністю предмету спору, оскільки акт ревізії, який оскаржуюється позивачем, виходячи з вище викладеного, носить інформаційний характер. Дане визначення є загально прийнятим і додатковому тлумаченню не підлягає.

Акт ревізії - службовий двосторонній документ, який стверджує факт ревізійних дій та їх результатів, і є носієм доказової інформації про виявлені недоліків в господарюванні. Метою документування ревізійних дій та їх результатів є надання власникові та іншим користувачам матеріалів ревізії, визначених законодавством, суттєвої, повної і обґрунтованої інформації про стан збереження і використання коштів, цінних паперів, матеріальних цінностей і нематеріальних активів, ведення бухгалтерського обліку і стану фінансової дисципліни, а також про обставини допущення, встановлення і розміри фінансових порушень.

Скарги ж на дії службових осіб державної контрольно-ревізійної служби, як зазначено і в ст. 6 Ухвали Конституційного Суду України від 11.07.97 N 34-з, відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" розглядаються та вирішуються начальником Головного контрольно-ревізійного управління України, чого Позивачем зроблено не було.

Статтею 3 КАС України визначено, що адміністративний позов - є звернення до суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах із суб'єктом владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій, якими згідно зі ст. 17 КАС України є прийняття рішень, тобто нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії.

Стаття 104 КАС України визначає право на звернення з таким позовом, якщо особа вважає, що порушені її права у сфері публічно-правових відносин, якими здійснення фінансового контролю та відповідно констатація фактів виявлених в ході ревізії, що фіксується актом, не являється.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, проте позивач не довів суду порушення його прав та охоронюваних законом інтересів діями чи рішеннями відповідача щодо зазначення в акті таких відомостей, що є неперевіреними та упередженими.

Таким чином, зазначений спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративної справи), наведене у пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України. Компетенція адміністративних судів, установлена статтею 17 зазначеного Кодексу, на цей спір не поширюється.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи, інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Враховуючи, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд приходить до висновку, що провадження по ній підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

1.Закрити провадження по адміністративній справі №2-а-963/10/1170 за позовом головного лікаря Комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги»ОСОБА_1 до Кіровоградського об"єднаного контрольно-ревізійного відділу в особі керівника ОСОБА_2 про визнання незаконними висновків та дій Кіровоградського об"єднаного контрольно-ревізійного відділу в Кіровоградській області щодо включення до акту перевірки № 08-10/21 від 29.01.2010 року неперевірених та упереджених висновків,

2. Розяснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

3. Розяснити позивачу, що розгляд справи щодо визнання дій службових осіб обєднаного контрольно-ревізійного відділу щодо зазначення відомостей в окремих частинах акту документальної ревізії неправомірними та визнання зазначених відомостей такими, що не відповідають дійсності, може відноситись до юрисдикції адміністративного суду у випадку, якщо об'єктом оскарження є юридичні наслідки, що безпосередньо випливають з результатів ревізії і порушують права, свободи та інтереси особи у публічно-правових відносинах.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5 денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_4