Справа № 820/11946/15
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 р. Справа № 820/11946/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., Мороз Є.В.

представників позивача Кир'янової І.М. та Мирошниченко В.В.

представника відповідача Рязанцева В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2016р. по справі № 820/11946/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС № від 04.08.2015 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 р. у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права, а саме: п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Вказує, що станом на 30.12.2014 року на особовому рахунку позивача враховувалось позитивне сальдо розрахунків з бюджетом з податку на прибуток в сумі 2622986,13 грн., у зв'язку із чим контролюючий орган, керуючись положеннями ст. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, повинен був самостійно без будь - якої заяви платника податку здійснити зарахування суми надміру сплаченого ним платежу з податку на прибуток у рахунок авансового платежу на прибуток, чого неправомірно не вчинив. У зв'язку з наведеним вважає, що відмова податкового органу у здійсненні зарахування суми надміру сплаченого платником платежу с податку на прибуток у рахунок авансового платежу з податку на прибуток є безпідставною.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що фахівцями СДПІ з ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС проведено документальну невиїзну перевірку Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" з дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань по авансових внесках з податку на прибуток за грудень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 38/28-09-40-14/00165712 від 21.07.2015 року, згідно висновків якого контролюючим органом встановлені порушення Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми грошових зобов'язань по авансовим внескам з податку на прибуток за грудень 2014 року по строку сплати 30.12.2014 року з затримкою на 27 днів (з 31.12.2014 року по 26.01.2015 року) до дати прийняття та проведення рішення про розстрочення податкового боргу від 27.01.2015 року.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 04.08.2015 року, згідно якого до позивача застосовано штраф за платежем: авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 10% в сумі 173039,90 грн.

Позивач, не погодившись із вказаним податковим повідомленням - рішенням звернувся до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників зі скаргою № 1748 від 12.08.2015 року (а.с. 39-42).

Рішенням Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників № 23024/10/28-10-10-4-33 від 13.10.2015 року податкове повідомлення - рішення СДПІ з ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС № від 04.08.2015 року - залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 43-47).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України з повторною скаргою № 2332 від 23.10.2015 року, в якій просив скасувати податкове повідомлення - рішення СДПІ з ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС № від 04.08.2015 року та Рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників № 23024/10/28-10-10-4-33 від 13.10.2015 року (а.с. 48-52).

Рішенням Державної фіскальної служби України № 26532/6/99-99-10-01-02-25 від 14.12.2015 року податкове повідомлення - рішення СДПІ з ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС № від 04.08.2015 року та Рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників № 23024/10/28-10-10-4-33 від 13.10.2015 року - залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 53-56).

Не погодившись із вказаними податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.08.2015р. за № на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а тому позовні вимоги позивача не обґрунтовані, не доведені у судовому засіданні та є такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з Акту перевірки, встановлюючи факт порушення ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" строків погашення узгодженого податкового зобов'язання, контролюючий орган виходив з того, що задекларовані позивачем суми авансових внесків з податку на прибуток були сплачені із затримкою.

Відповідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України), крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 46.1 ст. 46 1 та п. 50.1 ст. 50 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно пункту 31.1 статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до положень п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" 10.02.2014р. подано до СДПІ з ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС податкову декларацію з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік, у якій визначено розмір авансових внесків з податку на прибуток, який підлягає сплаті щомісячно протягом 2014 року в сумі 1730399,00 грн. (а.с. 21-23).

Таким чином, з 10.02.2014 року задекларована позивачем сума авансового внеску з податку на прибуток за 2014 рік у розмірі 1730399,00 грн. вважається узгодженим податковим зобов'язанням.

Відповідно до п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтями 33, 34 Податкового кодексу України визначено види податкових періодів, що застосовуються при визначенні розміру податкових зобов'язань платника, серед яких зазначається і місячний податковий період.

Згідно п. 49.18.1 ст. 49 ПК України податкова декларація за період, що дорівнює календарному місяцю подається протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до абзацу 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з абзацом 4 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Як зазначено вище, податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2014 рік була надана податковому органу 10.02.2014р., з якої вбачається, що авансовий внесок з податку на прибуток сплачується підприємством протягом 12 місяців 2014р. та складає 1730399,00 грн. в місяць. Таким чином, граничним строком сплати авансового внеску з податку на прибуток за грудень 2014 року є 30.12.2014 року.

Матеріалами справи встановлено, що ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" 27.01.2015 року звернулось до контролюючого органу із заявою про розстрочення податкового боргу № 175, в якій просив розстрочити податковий борг по авансовому внеску з податку на прибуток у сумі 1730399,00 грн., строк сплати якої вже минув, на строк до 28.12.2014 року.

Рішенням Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників №5 від 27.01.2015 року надано розстрочення сплати податкового боргу по авансовому внеску з податку на прибуток у сумі 1730399,00 грн.

Також, між контролюючим органом та позивачем укладено Договір про розстрочення податкового боргу № 4 від 27.01.2015 року.

З матеріалів справи слідує, що 27.03.2015 року ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" погашено заборгованість по авансовим внескам з податку на прибуток за рахунок переплати, яка виникла внаслідок проведення зменшення платником самостійно основного платежу, відповідно до поданої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік за № від 02.03.2015 року та уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік за № від 12.03.2015 року.

З огляду на викладене, відповідач дійшов висновку, з яким погодився суд першої інстанції, що позивачем порушено вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошових зобов'язань по авансовим внескам з податку на прибуток за грудень 2014 року по строку сплати 30.12.2014 року з затримкою на 27 днів (з 31.12.2014 року по 26.01.2015 року) до дати прийняття та проведення рішення про розстрочення податкового боргу від 27.01.2015 року.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що з матеріалів справи, а саме з витягу з інтегрованої картки платника податку на прибуток, також вбачається, що станом на 06.11.2014 року у позивача обліковувалась переплата в розмірі 2622986,13 грн.

Згідно абз. 1, 3 п.87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Отже, на думку колегії суддів, в силу вимог наведеної норми ПК України, наявна у позивача переплата з податку на прибуток підлягала автоматичному використанню для погашення податкових зобов'язань Товариства з даного виду платежу, у тому числі й зі сплати авансового внеску з податку на прибуток відповідно до поданої декларації. При цьому належність цих платежів до різних кодів бюджетних надходжень згідно з Класифікацією доходів бюджету, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11, не є підставою для висновку про належність авансового внеску з податку на прибуток та самого податку на прибуток до різних видів податкових зобов'язань, позаяк елементи цих податкових платежів є тотожними.

Згідно з частиною першою статті 8 Бюджетного кодексу України бюджетна класифікація використовується для складання і виконання державного та місцевих бюджетів, звітування про їх виконання, здійснення контролю за фінансовою діяльністю органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших розпорядників бюджетних коштів, проведення фінансового аналізу в розрізі доходів, організаційних, функціональних та економічних категорій видатків, кредитування, фінансування і боргу, а також для забезпечення загальнодержавної і міжнародної порівнянності бюджетних показників. Бюджетна класифікація є обов'язковою для застосування всіма учасниками бюджетного процесу в межах бюджетних повноважень.

Отже, з огляду на призначення та сферу застосування бюджетної класифікації остання не може змінювати вид та структуру платежів у системі оподаткування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що порушення ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток за грудень 2014 року відбулось з вини контролюючого органу з огляду на невиконання останнім обов'язку, встановленого п.87.1 ст. 87 ПК України.

Тобто, фактично, за умови своєчасного направлення контролюючим органом коштів, які обліковувались за ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" як надміру сплачені суми платежу з податку на прибуток, на погашення податкового боргу з авансових платежів з вказаного виду податку за грудень 2014 року, порушення позивачем строків сплати узгодженого податкового зобов'язання не відбулось, отже застосування наслідків, передбачених статтею 126 ПК України не має під собою обґрунтованих підстав.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність спірного податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС № від 04.08.2015 року.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вбачає підстави для скасування постанови суду першої інстанції зі ухваленням постанови про задоволення позову ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря".

Ухвалюючи дану постанову, суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат.

Згідно частин 1 та 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Під час прийняття постанови суд, зокрема, вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати (стаття 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

За змістом частин 1 та 6 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що судовий збір в сумі 2595 гривні 60 копійок за подання позову до адміністративного суду був сплачений ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" та зарахований отримувачу УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, банк отримувача ГУ ДКСУ у Харківській області, на рахунок №4011 (а.с.9).

Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції скасовує постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 року по даній справі та ухвалює нову постанову про задоволення позову ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму сплаченого ним по справі №820/11946/15 судових витрат у вигляді судового збору в сумі 2595 гривні 60 копійок за подання позову до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2016р. по справі № 820/11946/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС № від 04.08.2015 року про сплату штрафної (фінансової) санкції в розмірі 173 039 (сто сімдесят три тисячі тридцять дев'ять ) грн. 90 (дев'яносто) коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на користь Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (61001, м.Харків, вул. Світло шахтаря, 4/6, поточний рахунок №9261 в Обласному відділенні ПАТ Промінвестбанку у м. Харкові, МФО 300012, ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2595 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Любчич Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 23.05.2016 р.