Справа № 623/348/16-а
Суддя: Бутенко В. М.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/348/16-а
Номер провадження 2-а/623/22/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бутенка В.М.

при секретарі судового засідання - Ткаченко Ю.Ю., Вовк І.В., Костенко В.В.

судового розпорядника - Максименка Р.С.

за участю: представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Орлової О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ізюмського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

04 лютого 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (а.с. 3), який заявою від 09.03.2016 позивач змінила позовні вимоги та предмет позову (а.с. 23), та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 28.04.2016 (а.с. 72) просить суд:

1. Поновити ОСОБА_4 строк на оскарження рішення Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області № 33 від 02 квітня 2015 року.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області № 33 від 02 квітня 2015 року.

3. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області призначити ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05 листопада 1991 року починаючи з грудня 2014 року.

4. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області виплатити ОСОБА_4 суму не отриманої пенсії починаючи з грудня 2014 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

5. Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 15 грудня 1994 року по теперішній час вона працювала в колгоспі «Восток» (надалі ТОВ «СК «Восток») на посаді доярки на протязі 20 років та повністю виконувала встановлені норми обслуговування корів.

Відповідно ст. 13 п. «д» Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII вона має право на отримання пенсії на пільгових умовах, тому 26 грудня 2014 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області з заявою про призначення їй пенсії та надала відповідний пакет документів. Але, станом на 29 січня 2016 року жодної відповіді або інформації на її заяву відУправління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області вона не отримала, тому звернулася з вказаним позовом до суду.

Тільки із наданого відповідачем заперечення на позов 4 березня 2016 року їй стало відомо про рішення Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області № 33 від 02 квітня 2015 року, яким відповідачем було відмовлено їй в призначенні пенсії. Тому просить поновити їй строк на оскарження цього рішення у зв'язку із пропуском процесуального строку з поважних причин.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, її інтереси в судовому засіданні представляв представник ОСОБА_2, який позов підтримав повністю, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. З наведених підстав просив позов задовольнити в повному обсязі та поновити строк на скасування оскаржуваного рішення.

Відповідач, управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області в особі голови комісії з припинення управління - начальника управління Завалішиної Г.М., адміністративний позов не визнала, надала суду письмові заперечення в яких вказала, що управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 в повному обсязі у зв'язку з відсутністю документів які підтверджують період роботи позивача дояркою (а.с. 17).

Представник відповідача Орлова О.Г. у судовому засіданні позов не визнала, підтримала письмові заперечення на позов, вказала на відсутність документів які підтверджують роботу позивача дояркою за період з 15.12.1994 по 24.12.2014. Рішенням управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області від 02 квітня 2015 року № 33 позивачці було правомірно відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в зв'язку з відсутністю стажу роботу 20 років.Просить суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі, зазначивши, що управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області діяло в межах своїх повноважень законно.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2, представника відповідача Орлової О.Г., перевіривши і дослідивши матеріали справи та матеріали пенсійної справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Згідно з вимогами частин 1 і 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відносно позовних вимог позивача щодо поновлення строку для оскарження рішення управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області № 33 від 02 квітня 2015 року,як пропущений з поважних причин, визнання рішення управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області № 33 від 02 квітня 2015 рокупро відмову в призначенні ОСОБА_4 пенсії на пільгових умовах незаконним та скасувати його, зобов'язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах, згідно її заяви у грудні 2014 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом 04 лютого 2016 року, та заявою від 09 березня 2016 року змінила позовні вимоги та предмет позову до суб'єкта владних повноважень (управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області), що мали місце за період з грудня 2014 року (а.с. 3, 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Крім того, законодавцем змінено приписи щодо правових наслідків пропуску строку звернення до суду. Чинними положеннями ч.1 ст. 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала.

Як зазначила позивач та її представник, і підтвердила представник відповідача, що про рішення управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області № 33 від 02 квітня 2015 року, яким ОСОБА_4 було відмовлено в призначенні пенсіїзгідно її заяви від 27.12.2014, відповідач не направив їй Повідомлення про відмову в призначенні пенсії, про оскаржуване рішення вона дізналася тільки у березні 2016 року після звернення з позовом до суду.

Слід відмітити, що як вбачається з матеріалів справи, порушення прав позивача в частині відмовленні управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області в призначенні пенсії,передбачених діючим законодавством України, відбувалося з 02 квітня 2015 року, але позивач не була обізнана про порушення її прав та не мала змогу звернутись до суду у шестимісячний строк за їх захистом (а.с. 3).

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч.4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 57 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право знати свої права і обов'язки.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії , прийнятого рішення від 2 квітня 2015 року, на яке посилається позивач, не було доведено до ОСОБА_4 належним чином, шляхом повідомлення (пенсійна справа).

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду - 04.02.2016, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом - 04.08.2015, та період, за який позивач просить суд захистити її права, - з грудня 2014 року, суд приходить до висновку, що адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, але є докази, які б підтверджували підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, які містять позовна заява та додані до неї матеріали, відповідно права позивача за цей період підлягають захисту.

Таким чином, у відповідності до ст. 100 КАС України, є підстави для визнання причин пропуску строку звернення ОСОБА_4 до адміністративного суду поважними.

Відносно позовних вимог позивача щодо визнання рішення управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області № 33 від 02 квітня 2015 рокупро відмову в призначенні ОСОБА_4 пенсії на пільгових умовах незаконним та скасувати його, про зобов'язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах, згідно її заяви у грудні 2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 п. 7 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 року №28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26486 управління призначає (здійснює) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно законодавства.

Отже, районні управління Пенсійного фонду України здійснюють і призначення і виплату пенсії пенсіонерам.

Як установлено судом і підтверджується матеріалами справи та матеріалами пенсійної справи, позивач ОСОБА_4 27 грудня 2014 року звернулась до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХП, та були надані відповідні документи (а.с. 43-66).

Протоколом управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області № 165 від 02.04.2015 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, була призначена пенсія за віком на пільгових умовах з 27 грудня 2014 року у розмірі 1804,64 грн (а.с. 73).

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області від 02.04.2015 відмовлено ОСОБА_4 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХП, в зв'язку з відсутністю стажу роботи 20 років (а.с. 40).

Не погоджуючись з діями управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області, позивачка звернулося до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним діям відповідача, суд зважає на таке.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, на позивача розповсюджується дія норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку подання та оформлення документів для призначення їй пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок).

За приписами п. 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 1).

Вказаним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа, яка просить про призначення їй пенсії.

Згідно п. 4.3. Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, в органу Пенсійного фонду виникає обов'язок прийняти рішення за наслідками розгляду заяви особи, яка складена у формі, встановленій вказаним Порядком.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що відповідно до раніше діючого законодавства давали право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремими законодавчими актами через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсійне забезпечення цих осіб здійснюється за нормами вказаного Закону у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Право на призначення пенсії на пільгових умовах та в пільгових розмірах визначено ст.ст. 13, 14, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХП, постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Так, відповідно до ст. 13 п. «д» Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (у редакції від 09.12.2012, яка діяла на час спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсії за віком, незалежно від останньої роботи, жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, який і затвердив постановою від 12.08.1993 № 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637, постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (далі - Порядок).

Порядком визначено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (п. 3).

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема: відповідно до Порядку № 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

Отже, наявність певного стажу роботи може встановлюватися шляхом звернення до комісій з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що створюються при Головних управліннях Пенсійного фонду, та/або безпосередньо судом.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Наказом №1 від 03.01.2002 по сільськогосподарському кооперативу «Восток» встановлені норми обслуговування корів для доярок з 33 голів - при доїнні у молочні бачки, та 45-55 голів при доїнні на молокопровід.

Згідно довідки ТОВ «СК Восток» № 638 від 24.12.2014 вбачається, що позивач ОСОБА_4 дійсно працювала дояркою в колгоспі «Восток» з 15.12.1994 з повним робочим днем і повністю виконувала встановленні норми обслуговування корів в період з 15.12.1994 по теперішній час 2014 роки.

Також, судовим розглядом встановлено, що в період з 1994 роки по 2001 рік включно норми обслуговування корів були встановленні в кількості 33 голови. З 2002 року по 2014 рік включно, в зв'язку із зміною технології утримання корів норма обслуговування встановлена в кількості 55 голів.

Із довідки № 637 від 24.12.2014 ТОВ «СК Восток» вбачається, що ОСОБА_4 працювала дояркою і була членом колгоспу «Восток» з 15.12.1994 (Протокол № 6 від 06.06.1995) та продовжує працювати.

Сільськогосподарський кооператив «Восток» є правонаступником колгоспу «Восток», протокол № 2 від 04.03.2000.

Відбулося перетворення СК «Восток» в товариство з обмеженою відповідальністю «СК Восток», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків СК «Восток» (Протокол №01 від 21.03.2011 загальних зборів засновників).

(а.с. 6-9, 46-65)

Отже, ОСОБА_4 працювала дояркою з повним робочим днем і повністю виконувала встановлені норми обслуговування тварин з 15.12.1994 по теперішній час, що вбачається з матеріалів пенсійної справи, яка була оглянута в судовому засіданні.

Дані про те, що у зазначений період часу позивачка постійно виконувала встановлені норми і, відповідно, зазначений період праці можливо віднести до пільгового стажу, в трудовій книжці ОСОБА_4 відсутні.

Відповідачем 03.07.2015 складено доповідна записка щодо факту, що підприємство ТОВ «СК «Восток» Ізюмського району Харківської області не надало згоду на здійснення перевірки правильності та достовірності видачі довідки про пільговий стаж роботи № 638 від 24.12.2014 ОСОБА_4, яка працювала дояркою за період з 15.12.1994 по 24.12.2014 (а.с. 67).

Відповідно до ч. 5 ст. 45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Суд зазначає, що на час подання позивачкою заяви про призначення їй пенсії на пільгових умовах за віком Кабінет Міністрів України не визначив порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки такий порядок не визначений Кабінетом Міністрів України, тому до даного часу в Україні не затверджені типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, які повинні застосовуватися при призначенні пенсії дояркам на пільгових умовах, а також використовуватися як підстава для встановлення норми обслуговування з врахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби в конкретному господарстві.

Суд вважає, що за таких обставин в господарствах мали бути встановлені відповідні норми обслуговування на підставі типових норм, затверджених в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Типові норми обслуговування великої рогатої худоби, що призначені для застосування на державних сільськогосподарських підприємствах, незалежно від їх відомчого підпорядкування, а також для колгоспів, були затверджені Державним комітетом Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріатом Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок Постановою N 89/10-11 від 23.03.1978.

Відповідно до Роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 6 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства» під нормою обслуговування розуміється кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яких вона зобов'язана обслужити протягом встановленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. При призначенні зазначеним робітницям пенсій на пільгових умовах враховується виконання норм обслуговування, встановлених на рівні не нижче технічно обґрунтованих норм.

До технічно обґрунтованих норм відносяться: типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, затверджені в установленому порядку; норми обслуговування, встановлені на підставі типових міжгалузевих і галузевих (відомчих) нормативів часу на окремі роботи (операції) з врахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби і свиней в цьому господарстві.

У такому ж порядку враховуються норми обслуговування при колективному, орендному підряді та інших колективних формах організації та оплати праці, а також в допоміжних сільських господарствах, які не мають самостійного балансу і знаходяться у складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємствах і організацій.

При зверненні робітниці щодо призначення пенсії на пільгових умовах адміністрація (правління) господарства подає в органи Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння), свинаркою-оператором і про виконання встановлених норм обслуговування. Виконання встановлених норм обслуговування за період, починаючи з 1992 року, підтверджується даними первинного обліку. Такими первинними документами, що підтверджують факт встановлення та виконання норм обслуговування можуть бути: колективний договір, положення про оплату праці, наряди обліку об'єму виконаних робіт, табель обліку відпрацьованого часу, відомості нарахування заробітної плати, тощо.

У відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно до п. 5 Постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників» у трудовій книжці колгоспника вказується прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання.

Приписами п. 29 Інструкції про ведення трудових книжок колгоспників від 12.08.1975, визначено, що у трудовій книжці колгоспника в розділі «Трудова участь в громадському господарстві» щорічно вноситься запис про прийняте в колгоспі річному мінімумі трудової участі колгоспників у суспільному господарстві та його фактичне виконання колгоспником за даний рік і, крім того, робиться запис про невиконання встановленого річного мінімуму участі у громадському господарстві із зазначенням, є причина поважною або неповажною (тимчасова непрацездатність, відпустка по вагітності та пологах, прогули та ін.) Записуються також номер і дата рішення загальних зборів колгоспників (зборів уповноважених) або правління колгоспу, що визнали поважною або неповажної цю причину.

Судовим розглядом встановлено, що сільськогосподарський кооператив «Восток» є правонаступником колгоспу «Восток».

В трудовій книжці колгоспника позивача відсутні записи на підтвердження факту виконання позивачем норм обслуговування ВРХ, однак згідно довідки ТОВ «СК Восток» №638 від 24.12.2014 підтверджено, що ОСОБА_4 працювала дояркою з повним робочим днем і повністю виконувала встановлені норми обслуговування тварин з 15.12.1994 по час подачі позову до суду. Довідка видана на підставі особових рахунків за 1994 - 2014 роки (а.с. 6, 54).

Допитані у засіданні суду у якості свідків: головний економіст ОСОБА_8 і зоотехнік ОСОБА_9 підтвердили, що позивачка працювала в період з грудня 1994 року по 2014 рік в колгоспі «Восток», в сільськогосподарському кооперативі «Восток» та ТОВ «СК Восток» і виконувала встановлені норми обслуговування корів.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що на момент звернення позивачки до відповідача про призначення пенсії та прийняття ним рішення № 33 від 02.04.2015 про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_4 мала вік 53 роки, 20 років 11 днів стажу доярки з підтвердженням умов виконання встановлених норм обслуговування тварин.

А тому рішення управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області № 33 від 02.04.2015 щодо відмови в призначенні пенсії є неправомірним.

За таких обставин, суд погоджується з вимогами позивачки щодо протиправності дій відповідача щодо призначення пенсії.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб'єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, адміністративний суд перевіряє не лише вчинення дії чи бездіяльності на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а й чи вчинені вони з використанням повноважень з тією метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, добросовісно, розсудливо і своєчасно.

Судовим розглядом встановлено, що Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області.

Призначення та поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для її призначення та виплати.

Згідно ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

З врахуванням вказаних норм Закону без обмеження будь-яким строком мають виплачуватися лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки не призначення та не виплата пенсії була з вини відповідача, суд вбачає підстави щодо зобов'язання відповідача призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 п. «д» Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до поданої 27.12.2014 заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (а.с. 2).

Керуючись статтями 2, 6, 9, 10-11, 18, 99-100, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк для звернення з позовом до суду.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про відмову ОСОБА_4 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області від 02 квітня 2015 року № 33, яким відмовлено ОСОБА_4 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 п. «д» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області (управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області) призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 п. «д» Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 27 грудня 2014 року.

Зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області (управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області) виплатити ОСОБА_4 суму недоотриманої пенсії починаючи з 27 грудня 2014 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії постанови, до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя - В.М. Бутенко

Повний текст постанови складено 27 травня 2016 року.