Справа № 686/17301/15-а
Суддя: Заворотна О. Л.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суду Хмельницької області в складі:

головуючого судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Д'якович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов»язання нарахувати та виплатити допомогу при народженні дитини,

встановив:

В вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов»язання нарахувати та виплатити допомогу при народженні дитини, в обґрунтування якого позивач зазначила, що 18.07.2013 року в неї народився син, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.08.2013року. З метою отримання допомоги при народженні дитини позивач звернулась з заявою в орган соціального захисту населення м. Миколаїва, де на підставі заяви ОСОБА_1 призначено допомогу при народженні дитини, яка мала становити 29160,00грн. (972грн.*30). В подальшому 24.06.2015 року звернувшись в ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримавши виписки по рахунку, на який отримувала допомогу при народженні дитини, позивач дізналась, що їй було виплачено допомогу при народженні дитини на загальну суму 12150,00грн., а саме 26.09.2013р. - 11340,00грн., 17.10.2013р. - 810,00грн., тобто розмір не виплаченої допомоги при народженні дитини становить 17010,00грн. З листа відповідача №2104/09.02.01.-13 від 14.07.2015р. позивач дізналась, що виплати допомоги при народженні дитини припинено з 01.11.2013р. у зв'язку з неможливістю проведення перевірки цільового використання коштів, які виплачуються при народженні дитини. Позивач вважає дії відповідача щодо припинення виплати допомоги при народженні дитини протиправними, а також просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити допомогу при народженні дитини починаючи з 01.11.2013 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі позивача та представника, позов підтримують в повному обсязі.

Представником відповідача подано до суду свої заперечення в яких він просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1.

На підставі заяви ОСОБА_1 призначено допомогу при народженні дитини з червня 2013 року, яка мала становити 29160,00грн. (972грн.*30).

Згідно виписок по рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 24.06.2015р. №150624/884 та №150624/63 позивачу було виплачено допомогу при народженні дитини на загальну суму 12150,00грн., а саме 26.09.2013р. - 11340,00грн., 17.10.2013р. - 810,00грн.., розмір не виплаченої допомоги при народженні дитини становить 17010,00грн.

Про порушення соціальних прав та майнових інтересів дитини позивачці стало відомо із листа №2104/09.02.01.-13 від 14.07.2015р. Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про відмову у виплаті та відновленні вказаної допомоги з 01.11.2013р. в зв'язку з неможливістю проведення перевірки цільового використання коштів, які виплачуються при народженні дитини.

Згідно вимог статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 46 Конституції України гарантовано громадянам України право на соціальний захист.

Утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому, відповідно до ч.2 ст.6, ч.2 ст.19, ч.1 ст. 68 Конституції України - вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 , 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» 21 листопада 1992 року N 2811-ХII (далі - Закон N 2811-ХII) допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Відповідно до ст. 11 ч. 5 Закону N 2811-ХII виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі : позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; у разі виникнення інших обставин.

Відповідно до ст. 1 ч. 4 Закону N 2811-ХII порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється КМ України.

Відповідно до п. 10, 11 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок) допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Для призначення допомоги при народженні дитини органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подаються такі документи : 1) заява одного з батьків (опікуна), що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини; 3) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини для виплати допомоги у зв'язку з народженням дитини, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану, або довідка для призначення допомоги при народженні дитини, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад. Жінки, які постійно проживають (зареєстровані) на території України і народили дитину під час тимчасового перебування за межами України, подають видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 13 Порядку виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір'ю; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду; усиновлення дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування; смерті дитини; смерті отримувача допомоги; виникнення інших обставин. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Відповідачем не доведено, а судом не встановлено будь-яких підстав для припинення виплати державної соціальної допомоги при народженні дитини.

Посилання представника відповідача в письмових запереченнях на позовну заяву на пункту 13 Порядку при прийнятті рішення про припинення виплати допомоги у зв'язку з тим, що на час обстеження місця проживання заявника сім'я заявниці відсутня, суд вважає помилковим та таким, що не відповідає діючому законодавству України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-ІУ громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно паспорту серії НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 є громадянином України, в документі про народження сина ОСОБА_2, виданого міським відділом ДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції, зазначено що дитина є громадянином України, громадянство матері також зазначено України, позивач громадянства не змінювала, тобто відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позивач не позбавлена права тимчасово змінювати своє місце проживання, що не може бути підставою для позбавлення її права на виплати при народженні дитини.

При цьому суд виходить з інтересів дитини, а також положень ст. З Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР № 789-12 від 27.02.1991 року, згідно з якими в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов'язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що підстави припинення ОСОБА_1 виплат допомоги при народженні дитини, а також її призупинення відсутні, оскільки позивачка постійно проживає та здійснює догляд та піклування за неповнолітнім ОСОБА_2

Щодо заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду, то судом враховано, що позивач дізналась про припинення виплати допомоги із листа відповідача №2104/09.02.01.-13 від 14.07.2015р. після чого 31.08.2015 року звернулась до суду із позовом, а отже позивач не пропустила строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 11, 18, 71, 86, 158, 163, 186 КАС України, Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-ІУ Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2012 р. №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім»ям з дітьми», суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов»язання нарахувати та виплатити допомогу при народженні дитини - задовольнити.

Визнати дії Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо припинення з 01.11.2013 року належної ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 01.11.2013 року і до припинення права на таку виплату з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73,08 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: