Справа № 671/468/16-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 671/468/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чорний С.Б.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

17 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2016 року позивач звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2016 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погодившись з вищенаведеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, судом не надано оцінку всім обставинам справи та при винесенні рішення порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року було прийнято вищезазначену апеляційну скаргу позивача до свого провадження та призначено справу до апеляційного розгляду на 17 травня 2016 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, разом з тим у апеляційній скарзі позивач просить розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі про визнання дій (бездіяльності) субєкта владних повноважень протиправними.

Ухвалою суду першої інстанції від 08 квітня 2016 року відмовлено позивачу у відкритті провадження у зв'язку з відсутністю у даних правовідносинах ознак публічно-правового спору.

Колегія суду апеляційної інстанції погоджується з вказаним рішенням зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративний судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Статтею 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.109 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За правилами статті 15 ЦПК України встановлено, що справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, розглядають в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ставить питання про спадкування відповідно до норм. ст. 1227 ЦК України сум пенсії, належних його померлій дружині. Питання щодо спадкування має вирішуватись в порядку цивільного судочинства, а не адміністративного, не зважаючи на те, що відповідачем за позовом є суб`єкт владних повноважень.

Крім того, необхідно зауважити, що виплата недоотриманої пенсії у звязку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме - члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 вказаного закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Кошти, які були нараховані померлому, відповідно до статті 52 Закону України "Про загальообов`язкове державне пенсійне страхування" є недоотриманою пенсією.

Однак, вказана у позовних вимогах сума не була нарахована померлій, тому не є недоотриманою пенсією.

Крім того, слід зазначити, що згідно з положеннями статті 1219 Цивільного кодексу України, немайнові права та права на пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, не входять до складу спадщини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору дана справа підлягає розгляду місцевим загальним судом у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

З врахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про правильність застосування судом першої інстанції норм права щодо відмову у відкритті провадження, на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України, тому, що позовні вимоги по даній справі належить розглядати в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Білоус О.В.