Справа № 826/18239/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22 травня 2015 року № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» (надалі також ТОВ «Компанія «Мелагрейн» або апелянт) зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги документи, які підтверджують реальність господарських операцій з контрагентами, зокрема що участь ТОВ «Луг Спец Сервіс» у господарських операціях підтверджується складеними ним звітами про виконані роботи; у матеріалах справи наявні додатки до видаткових накладних ТОВ «Спецтрейд Менеджмент», які підтверджують належне оформлення видаткових накладних ; товар транспортувався без участі позивача, що узгоджується з категорією СРТ Правил «Інкотермс-2010».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу 17.04.2015 року № 716 Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві (надалі також ДПІ у Голосіївському районі) 07.05.2015 року було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Компанія «Мелагрейн» №264/1-26-50-22-03/37147952 з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні взаємовідносин із ТОВ "Луг Спец Сервіс", ТОВ "Спецтрейд Менеджмент" за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 рік та з ТОВ "Форца Групп" за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року, за результатом якої складено акт №264/1-26-50-22-03/37147952 (надалі також Акт перевірки).

В Акті перевірки зазначено про порушення ТОВ «Компанія «Мелагрейн»:

- п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим встановлено заниження податку на прибуток підприємства за 2014 рік на загальну суму 1982817,00 грн.;

- п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України, у зв'язку з чим встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 2061477,00 грн.

На підставі Акту перевірки та викладених у ньому порушень ДПІ у Голосіївському районі було прийнято податкові повідомлення-рішення від 22 травня 2015 року:

- №, яким ТОВ «Компанія «Мелагрейн» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 2974225,50 грн, в тому числі за основним платежем у розмірі 1982817,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 991408,50 грн.;

- №, яким ТОВ «Компанія «Мелагрейн» яким ТОВ «Компанія «Мелагрейн» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 3092215,50 грн., в тому числі за основним платежем у розмірі 2061477,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1030738,50 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням Головного управління ДФС у місті Києві від 07 серпня 2015 року №12145/10/26-15-10-05-35 скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі від 22 травня 2015 року № , в частині основного платежу в розмірі 125 709,00 грн. та в частині штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 62 854,50 грн., а ДПІ у Голосіївському районі прийнято нове податкове повідомлення рішення, а саме від 01 вересня 2015 року № , яким ТОВ «Компанія «Мелагрейн»визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 2 785 662,00 грн., в тому числі за основним платежем - 1 857 108,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 928 554,00 грн.

07.04.2016 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/18428/15 було визнано протиправним та скасовано Наказ ДПІ у Голосіївському районі від 17.04.2015 року № 716 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», визнано протиправними дії ДПІ у Голосіївському районі щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Компанія «Мелагрейн» на підставі зазначеного вище наказу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що здійснені ним господарські операції носять реальний характер, а придбані товари та послуги використані в межах господарської діяльності або придбавались з такою метою. Податкове повідомлення-рішення від 22 травня 2015 року № вважається відкликаним та не може бути скасованим у судовому порядку.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи 07.04.2016 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/18428/15 було визнано протиправним та скасовано Наказ ДПІ у Голосіївському районі від 17.04.2015 року № 716 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», визнано протиправними дії ДПІ у Голосіївському районі щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Компанія «Мелагрейн» на підставі зазначеного вище наказу (Том 42. а. с. 226-230).

У зв'язку з цим слід врахувати, що колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 27 січня 2015 року у справі № 2а-1570/9062/2011 (21-425а14) дійшла таких висновків: аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

З аналізу вказаної позиції Верховного Суду України вбачається, що при здійснення документальних позапланових невиїзних перевірок обов'язково має бути дотримано порядок визначений підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України, оскільки під час проведення документальних позапланових невиїзних перевірок податковим органом перевіряються правовідносини суб'єктів господарювання за наявними в нього документами. Порушення зазначених норм позбавляє суб'єктів господарювання права надання таких документів податковому органу, як і права надання певних пояснень щодо здійснених ним господарських операцій, що, в свою чергу, сприяє складанню неповної інформації та висновків, які не відповідають реальним обставинам та не передають ні зміст господарських операцій, ні їх відповідність чи відсутність відповідності нормам чинного законодавства.

Тому, Верховний Суд України критично ставиться до висновків перевірок, які були здійснені з порушеннями зазначених вище норм та вважає, що такі перевірки є незаконними, а тому відсутні правові насліди такої.

Колегія суддів приймає до уваги зазначені висновки Верховного Суду України та враховує надані позивачем всі первинні документи, які останній був позбавлений права надати податковому органу на перевірку.

Частиною 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Верховний суд України у справах з аналогічним предметом спору дотримується позиції, що судом обов'язково має бути досліджено факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту та факт сплати позивачем сум податку своїм контрагентам.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ «Компанія «Мелагрейн» (замовник) та ТОВ "Луг Спец Сервіс" (виконавець) 14.03.2014 року укладено договір №1403/14-є на надання комплексу послуг, пов'язаних з транспортним експедируванням, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується за дорученням замовника, від його особи та в його інтересах надати комплекс послуг та виконати роботи, пов'язані з транспортно-експедиторськими послугами, що надаються замовником по своїм договірним зобов'язанням; також виконавець зобов'язується приймати участь, надавати допомогу та всіляко сприяти при оформленні різного роду документів та у вирішенні замовником питань, пов'язаних зі здійсненням останнім господарської діяльності і виконанням господарських зобов'язань. Зокрема виконавець зобов'язується виконувати за дорученням замовника роботи, а також надавати всебічну допомогу у вирішенні питань, пов'язаних з процедурними питаннями по введенню позапланових квот, конвенцій та заборон на відправку вантажів, збереження отриманих для перевезень вантажів, забезпеченням та виконанням сертифікаційних формальностей, забезпеченням та дотриманням черговості навантаження зернових та інших вантажів на елеваторах, зерносховищах, вирішенням питань, що виникають при виконанні карантинних та ветеринарних норм правил.

Згідно із додатковими угодами до вказаного договору та актами здачі-прийняття робіт (надання) послуг протягом березня-квітня 2014 року виконавець надав послуги по супроводу ТЕП з відвантаження зернових (кукурудзи, сої, жита, пшениці) із залізничних станцій.

Також між ТОВ "Спецтрейд Менеджмент" (продавець) та ТОВ «Компанія «Мелагрейн» (покупець) 16.04.2014 року було укладено договір купівлі-продажу №1604-1, за умовами якого продавець зобов'язується поставити у власність покупця олію соняшникову.

Згідно з додатками №№1, 2, 3 до вказаного договору поставка товару здійснюється наливом автотранспортом за рахунок продавця на умовах СРТ склад покупця за адресою: Одеська обл., с. Нові Біляри, вул. Індустріальна, 6, термінал Дельта Вільмар СНГ; та порт Южний - Термінал зберігання і перевалки рослинних олій ТОВ "Рисоил-Юг" за адресою: Одеська обл., Комінтерновський р-н., с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60.

Між ТОВ "Форца Групп" (продавець) та ТОВ «Компанія «Мелагрейн» (покупець) 21.05.2014 року було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов'язується поставити у власність покупця олію соняшникову нерафіновану.

Згідно з додатками до вказаного договору поставка товару здійснюється автотранспортом за рахунок продавця на умовах СРТ склад покупця за адресою: Одеська обл., с. Нові Біляри, вул. Індустріальна, 6, термінал Дельта Вільмар СНГ.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (надалі також Закон № 996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону № 996-XIV визначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи первинні документи, складені ТОВ "Луг Спец Сервіс" та ТОВ "Форца Групп" (акти здачі-прийняття робіт, видаткові накладні) відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону № 996-XIV.

Видаткові накладні, виписані ТОВ «Спецтрейд Менеджмент», не містять дати та місця складання, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, однак містять підписи цих осіб (Том 1 а. с. 193-205).

Судом при розгляді справи мають досліджуватись всі первинні документи, які передають зміст та обсяг господарської операції, а тому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції помилково не було прийнято до уваги надані позивачем додатки до видаткових накладних, виписаних ТОВ "Спецтрейд Менеджмент", в яких додатково зазначено про місце складання видаткових накладних, змінено реквізити довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, оскільки такі документи містять відомості щодо змісту та обсягу господарської операції, а апелянт був позбавлений права надати їх на перевірку (Том. 1 а. с. 206 - 218).

З матеріалів справи вбачається, що основним видом діяльності ТОВ «Компанія «Мелагрейн» є оптова торгівля зерном, оліями та жирами, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Як зазначив представник апелянта, комплекс послуг, пов'язаних з транспортним експедируванням у ТОВ "Луг Спец Сервіс" замовлялись з метою забезпечення своєчасного виконання обов'язків позивач перед замовниками та підприємствами "Укрзалізниці", виконання процедур, визначених Законами України "Про карантин рослин", "Про ветеринарну медицину", "Про безпечність та якість харчових продуктів", "Про зерно та ринок зерна в Україні", а придбана у ТОВ "Спецтрейд Менеджмент" та ТОВ "Форца Групп" олія соняшникова у подальшому реалізована за межі митної території України, що в свою чергу, підтверджується наявними в матеріалах справи:

- копіями додаткових угод № № 1-7 до договору № 1403/14-з між ТОВ «Компанія «Мелагрейн» і ТОВ «Луг Спец Сервіс» та актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), в яких перелічено місце надання послуг ТОВ «Луг Спец Сервіс» (залізничні станції відправлення вантажів ТОВ «Компанія «Мелагрейн») (Т. 1 а. с. 298 - 304, 320 - 328);

- звітами ТОВ «Луг Спец Сервіс», відомості яких узгоджуються із відомостями додаткових угод і актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) в частині місця надання послуг ТОВ «Луг Спец Сервіс» (залізничних станцій відправлення вантажів ТОВ «Компанія «Мелагрейн»), і які містять посилання на реквізити залізничних накладних, для оформлення яких були необхідні послуги ТОВ «Луг Спец Сервіс» (Т. 2 а. с. 1 - 129);

- копіями актів виконаних робіт, рахунків державних лабораторій ветеринарної медицини, карантинних лабораторій, фітосанітарних інспекцій, інспекцій сільського господарства; актів відбору зразків, складеними спеціалістами вказаних установ, відомості яких узгоджуються зі звітами ТОВ «Луг Спец Сервіс» в частині найменування відповідних установ та місця, куди їх спеціалісти доставлялись ТОВ «Луг Спец Сервіс», а також куди цим підприємством забезпечувалось транспортування зразків вантажу, відібраних такими спеціалістами (Томи 3-8);

- наявними в матеріалах справи копіями ветеринарних свідоцтв, карантинних сертифікатів, сертифікатів якості, виданих Позивачу переліченими установами (Томи 8 - 41);

- копіями залізничних накладних, для оформлення яких отримувались ветеринарні свідоцтва, карантинні сертифікати, сертифікати якості (Томи 8 - 37).

Згідно видаткових та податкових накладних ТОВ «Форца Групп» протягом червня 2014 року поставило ТОВ «Компанія «Мелагрейн» олії соняшникової на загальну суму 4 243 415, 4 грн. і виписало ТОВ «Компанія «Мелагрейн» податкових накладних на загальну суму 3 887 114, 4 грн. (Том. 1 а. с. 63- 74; 115-121).

Перевезення товару, придбаного ТОВ «Компанія «Мелагрейн» у ТОВ «Форца Групп», ТОВ «Спецтрейд Менеджмент», а також докази його оприбуткування та зберігання підтверджуються копіями: додатків до договору ТОВ «Компанія «Мелагрейн» із ТОВ «Форца Групп» від 21 травня 2014 року № 2105/2014-п, додаткових угод до договору ТОВ «Компанія «Мелагрейн» із ТОВ «Спецтрейд Менеджмент» від 16 квітня 2014 року № 1604-1, товарно-транспортними накладними, договорів з ТОВ «Новотіс» і ТОВ «Дельта Вілмар СНД», актів надання послуг із вказаними підприємствами, контрактів ТОВ «Компанія «Мелагрейн» із Laguera Company S.A., митних декларацій МД-2 (Том 1 а. с. 47 - 55; 87 - 97; 108 - 110; 155 - 171; 177 - 183; 234 - 247; 268 - 276; 279 - 281; 285 - 293; Том 42 а. с. 124 - 159).

Перелічені документи підтверджують, що відносини поставки між ТОВ «Компанія «Мелагрейн» і ТОВ «Форца Групп», ТОВ «Спецтрейд Менеджмент» були врегульовані категорією СРТ Правил «Інкотермс-2010», згідно якої продавець здійснює поставку перевізнику, якого призначає сам.

Із зазначених вище документів вбачається, що придбаний ТОВ «Компанія «Мелагрейн» товар був доставлений до терміналів в порту Южний, які належать ТОВ «Дельта Вілмар СНД» і ТОВ «Рісоіл-Юг».

Відомості вказаних документів підтверджуються також копією журналу реєстрації ТТН, листами від 07.04.2015 року, від 05.02.2016 року № 178 і таблицею з результатами перевірки якості олії, наданими ТОВ «Дельта Вілмар СНД» (Том. 42 а. с. 108; 110 - 123; 223-225).

Реальність господарських операцій ТОВ «Компанія «Мелагрейн» із ТОВ «Спецтрейд Менеджмент» додатково також підтверджується листом ТОВ «Рісоіл-Юг» від 14 грудня 2015 року № 155/12 і наданими цим підприємством копією відомостей приймання продукції, службовою запискою, копією журналу обліку прийнятих автоцистерн з продукцією, копіями протоколів випробувань (Том. 42 а. с. 193 - 207).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З аналізу зазначених норм вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Матеріали справи підтверджують, що за перевірений період ТОВ «Компанія «Мелагрейн» відображав суми податку на додану вартість у складі податкового кредиту на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Луг Спец Сервіс", ТОВ "Спецтрейд Менеджмент" та ТОВ "Форца Групп" у зв'язку з придбанням товарів та послуг, а також їх використання у власній господарській діяльності.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано будь-яких інших доводів та не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання вказаних правочину з отримання позивачем товарів (робіт/послуг), невідповідність цієї операції дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування валових витрат та податкового кредиту.

Всі суми податку на додану вартість сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту, підтверджуються податковими накладними, які відповідають вимогам Податкового кодексу України та відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" визначив, що "...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх рішень.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про підлягають задоволенню, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення скасуванню.

Відповідно до статті 51 КАС України позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було подано письмове клопотання про зміну предмету позову, а саме: позовні вимоги було доповнено вимогою про скасування податкового повідомлення-рішення від 01 вересня 2015 року № .

Однак, в порушення вищезазначеної норми, дане клопотання було подано вже під час розгляду справи по суті, у зв'язку з чим не підлягало розгляду судом першої інстанції та не було предметом розгляду даної справи.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 01 вересня 2015 року № , однак суд апеляційної інстанції не переглядає вимоги, які не були предметом розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга в частині заявленої вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 01 вересня 2015 року № не підлягає задоволенню.

Таким чином, з урахуванням наведеного та у зв'язку з тим, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити частково.

Відповідно до пунктів 1, 6 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 94, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2016 року скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві від 22 травня 2015 року № та №.

Стягнути з до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» за рахунок бюджетних асигнувань понесені ним судові витрати у розмірі 1023 (одна тисяча двадцять три) грн. 12 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 23.05.2016 року.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.