Справа № 825/797/16
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року Чернігів Справа № 825/797/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого- судді - Д`якова В.І.,
за участю секретаря - Воєдило Л.П.,
позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

Військова академія (м. Одеса) звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 15 522,03 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 21.08.2015 № 315 «Про внесення змін та доповнень до наказу начальника Військової академії від 29 липня 2015 року №295» ОСОБА_1 був зарахований курсантом на 1-ий курс навчання до Військової академії. Згодом відповідач подав у встановленому порядку рапорт від 09.11.2015 про його відрахування через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військової академії від 26.11.2015 № 56-РС та на підставі рішення Вченої ради Військової академії від 10.11.2015 відповідач відрахований з Військової академії та звільнений з військової служби в запас відповідно статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за частиною 6 пунктом «п» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 15 522,03 грн., які він в добровільному порядку не сплатив.
Представник позивача в судове засідання призначене не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача
Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що згідно наказу № 144 від 06 липня 2014 року він вибув для виконання заходів антитерористичної операції. 04 вересня 2014 року отримав вибухову травму: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку та незначне порушення розгинання ІІ, ІІІ, ІY, Y, пальців лівої кісті без порушення функції, у зв`язку з чим знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділені з 19.06.2015 по 13.07.2015 в Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону (в.ч. НОМЕР_1 ). Виписним епікризом йому було рекомендоване дотримання режиму праці та відпочинку, але наказом начальника Військової академії № 37- ПМ від 21 серпня 2015 року, його зарахували з 29 липня 2015 року на перший курс Військової академії з чим він незгоден, так як за станом свого здоров`я , яке ще більше останнім часом погіршилось, він не міг виконувати військові обов`язки, а тому написав рапорт про відрахування. Відповідач також вважає, що за станом його здоров`я його неправомірно зарахували в академію.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Згідно наказу № 144 від 06.07.2014 ОСОБА_1 вибув для виконання заходів антитерористичної операції (а.с.54).
Відповідно довідки військової частини польова пошта НОМЕР_2 за № 120 від 21.09.2014 сержант ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.09.2014 одержав вибухову травму (а.с.57).
Як вбачається з виписного епікризу № 7720 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному обстеженні та лікуванні у гастроентерологічному відділені Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (в.ч. НОМЕР_1 ) в м. Харків з 19.06.2015 по 13.07.2015 з діагнозом хронічний гастродуоденіт у фазі загострення. Наслідки вибухової травми ЗЧМТ, струс головного мозку від 09.2014р. з астено-депресивним синдромом. Наслідки травми головного мозку у вигляді помірно вираженого астено-невротичного синдрому, емоційно-вольового розладу (а.с.59).
Відповідно до наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 21.08.2015 № 315 «Про внесення змін та доповнень до наказу начальника Військової академії від 29 липня 2015 року №295» ОСОБА_1 було зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Військової академії (а.с. 6) та відповідно до наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 21.08.2015 № 37-ПМ відповідача призначено на посаду курсанта першого курсу навчання (а.с. 7)
Разом із тим, 09.11.2015 ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з Військової академії (м. Одеса) через небажання продовжувати навчання (а.с. 11).
Наказом начальника Військової академії від 26.11.2015 № 56-РС, на підставі рішення Вченої ради Військової академії від 10.11.2015 через небажання продовжувати навчання» відповідач відрахований з Військової академії та звільнений з військової служби в запас відповідно статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Відповідно до наказу від 26.11.2015 №276 відповідача виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення та направлено у розпорядження Прилуцько-Варвинського ОМВК Чернігівської області для постановки на військовий облік (а.с. 13).
Також відповідно до наказу від 26.11.2015 №276, ОСОБА_1 зобов`язано відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у Військовій академії (м. Одеса) за період з 31.08.2015 по 26.11.2015 в сумі 15 522,03 грн.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Відповідно до частини 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Згідно досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що за станом здоров`я ОСОБА_1 не придатний для навчання в академії, а тому суд вважає що відповідач був зарахований в військовий навчальний заклад помилково.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Згідно частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.
Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 15 522,03 грн., а тому в задоволенні адміністративного позову Військової академії (м. Одеса) необхідно відмовити.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 9, 69-71, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Чернігівський окружний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.І. Д`яков