Справа № 815/1657/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1657/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Самойлюк Г.П., суддів: Потоцької Н.В., Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України про визнання протиправними дій,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України, в якому позивач просить:

скасувати рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24.02.2016р., відображене в Атестаційному листі (глава IV);

визнати протиправними дії Національної поліції України, які позбавили права позивача на оскарження дій атестаційної комісії про проведення атестації Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, відображені в Атестаційному листі (глава IV).

Ухвалою суду від 19.05.2016р. залишено без розгляду адміністративний позов в частині позовних вимог щодо скасування рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24.02.2016р., відображеного в Атестаційному листі (глава IV).

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Національної поліції України, які позбавили права позивача на оскарження дій атестаційної комісії про проведення атестації Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, відображені в Атестаційному листі (глава IV), позивач зазначає, що діями Національної поліції України її позбавлено права на оскарження дій атестаційної комісії про проведення атестації Головним управлінням Національної поліції в Одеській області. Так, 01.03.2016р. позивача ознайомлено зі змістом атестаційного листа та висновком атестаційної комісії, прийнятим згідно пп. 4 п.15 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 від 17.11.2015р. (далі Інструкція № 1465), - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Позивач звертає увагу, що 02.03.2016р. на вищевказаний висновок нею подано скаргу Голові апеляційної атестаційної комісії Південного регіону, однак листом управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Одеській області від 14.03.2016р. позивача повідомлено про залишення останньої без розгляду на підставі пункту 5 розділу VI Інструкції №1465. Враховуючи наведене, позивач вважає, що її незаконно позбавлено права на оскарження дій атестаційної комісії, в звязку з чим звернулась до суду з цим позовом.

Від Головного управління національної поліції в Одеській області надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що атестування позивача проведено у межах наданих повноважень атестаційною комісією та у спосіб, який передбачений наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 від 17.11.2015р. При цьому, відповідач вважає помилковим посилання позивача на приписи Закону України «Про професійний розвиток працівників», оскільки Закон України «Про Національну поліцію» та затверджена на виконання ч.5 ст. 57 вказаного закону Інструкція № 1465 містять норми, що є спеціальними відносно Закону України «Про професійний розвиток працівників». Відтак, відповідач, зазначаючи, що Головним управлінням національної поліції в Одеській області в межах компетенції, відкрито та прозоро вжито заходів з підготовки та проведення атестування позивача, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Від Національної поліції України надійшли письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги до Національної поліції України про визнання протиправними дій Національної поліції України, які позбавили права позивача на оскарження дій атестаційної комісії про проведення атестації Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, відображені в Атестаційному листі (глава IV), необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки Національною поліцією України не проводилась атестація позивача, жодних заборон або позбавлень прав відповідачем не вчинялось стосовно позивача.

Представник позивача у судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Одеській області проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Відповідач Національна поліція України явку представника до судового засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, у звязку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

07.11.2015р. наказом начальника Головного управління національної поліції в Одеській області № 169 о/с відповідно до положень пунктів 9, 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» з 07.11.2015р. ОСОБА_1 (М-249647), яка мала спеціальне звання «майор міліції», призначено заступником начальника відділу Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області та присвоєно їй спеціальне звання «майор поліції» (а.с. 10).

Наказом Голови Національної поліції України №133 від 29.01.2016 р. з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів на підставі глибокого і всебічного вивчення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, можливого вирішення питання щодо призначення на вищу посаду, переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцією № 1465 призначено проведення атестування поліцейських Головного управління національної поліції в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів, починаючи з 19.02.2016р.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Одеській області №285 від 18.02.2016 р. затверджено персональний склад Атестаційної комісії № 9 Головного управління Національної поліції України в Одеській області.

24.02.2016 р. Атестаційною комісією № 9 Головного управління Національної поліції України в Одеській області проведено атестацію позивача за результатами якої прийнято рішення, яке міститься в протоколі ОП№15.00003752.0024509 від 24.02.2016 р. Атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції України в Одеській області та в розділі VI "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_1.

01.03.2016р. позивач ознайомилась зі змістом атестаційного листа та висновком атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24.02.2016р., відображеним в Атестаційному листі (глава IV) (а.с. 9). 02.03.2016р. позивач подала скаргу на імя Голови апеляційної атестаційної комісії Південного регіону, в якій просила: витребувати матеріали атестування з управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області; повно, всебічно та об'єктивно розглянути матеріали, які були зібрані стосовно неї; скасувати прийнятий щодо неї висновок атестаційної комісії про невідповідність займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність від 24.02.2016р. та скласти новий (а.с. 11-12).

14.03.2016р. (вих. № 9/1033) листом Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області повідомлено позивача, що її апеляційна скарга залишена без розгляду на підставі пункту 5 розділу VI Інструкції №1465 (а.с. 13).

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Суд зазначає, що 2 липня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII, яким утворено Національну поліцію України - центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Згідно п.9 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» вказаного Закону позивача прийнято на службу до поліції.

Відповідно до п.9 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Згідно ч.1 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

За приписами ч.ч. 3, 5 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Національної поліції України, суд керувався критеріями, закріпленими у ч. 3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи, які повинні дотримуватися при реалізації повноважень владного субєкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд зясовує, чи використане повноваження, надане субєкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який проведено Конституційним Судом України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Тому вирішуючи питання стосовно позовних вимог щодо визнання протиправними дій Національної поліції України, які позбавили права позивача на оскарження дій атестаційної комісії про проведення атестації Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, відображені в Атестаційному листі (глава IV), перш за все, слід дослідити питання наявності протиправних дій чи бездіяльності владного субєкта -Національної поліції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону України «Про національну поліцію» рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 від 17.11.2015р. затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських (далі Інструкція № 1465), якою визначено порядок створення атестаційних комісій, організацію та порядок проведення атестування поліцейських.

Згідно розділу ІІ Інструкції № 1465 створення атестаційних комісій, їх компетенція та повноваження визначаються цією Інструкцією.

Згідно п.14 розділу V Інструкції № 1465 кожен поліцейський проходить тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та тестування на загальні здібності та навички протягом одного дня.

Відповідно до п.10 розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

Згідно п.16 розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обовязків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Відповідно до вимог п.15 розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно п.20 розділу ІV Інструкції № 1465 усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

З урахуванням приписів вищенаведених норм Атестаційною комісією № 9 Головного управління Національної поліції України в Одеській області проведено співбесіду з позивачем, результати якої оформлено протоколом ОП№15.00003752.0024509 від 24.02.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди, комісією шляхом відкритого голосування одностайно («за» - 5; «проти» - 0) прийнято висновок, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з вимогами п. 25 розділу VІ Інструкції № 1465 поліцейський, який атестувався, ознайомлюється з висновком атестування, зазначає дату та підпис. Якщо протягом 5 робочих днів поліцейський, який проходив атестування, не ознайомлюється без поважних причин, що підтверджується документально, з висновком атестування, його результати оприлюднюються на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції.

Згідно п.5 розділу VІ Інструкції № 1465 поліцейський, щодо якого центральною атестаційною комісією чи атестаційною комісією органу поліції прийнято висновок, визначений підпунктом 3 або 4 пункту 15 розділу IV цієї Інструкції, за умови набрання ним загалом за професійний тест та тест на загальні здібності та навички 60 балів і більше має право протягом 5 робочих днів з дня ознайомлення або оприлюднення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції результатів атестування подати скаргу на висновок відповідної атестаційної комісії. Скарга подається безпосередньо до апеляційної атестаційної комісії відповідно до компетенції, яка визначена пунктом 1 цього розділу, чи шляхом надсилання на адресу відповідної апеляційної атестаційної комісії рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач загалом набрала 39 балів (тобто менше 60), з яких за тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) - 22 бали та тест на загальні здібності та навички - 17 балів. З аналізу діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини вбачається, що не передбачена можливість оскарження висновку атестаційної комісії до апеляційної атестаційної комісії у разі набрання за професійний тест та тест на загальні здібності та навички менше 60 балів. Суд звертає увагу, що порядок проведення атестування поліцейським встановлений Інструкцією 1466, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015р. та є діючою. Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2016р. позивач ознайомилась зі змістом атестаційного листа та висновком атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24.02.2016р., відображеним в Атестаційному листі (глава IV) (а.с. 9).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання протиправними дій Національної поліції України, які позбавили права позивача на оскарження дій атестаційної комісії про проведення атестації Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, відображені в Атестаційному листі (глава IV), в звязку з чим суд відмовляє у їх задоволенні.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення відповідачами приписів Закону України «Про професійний розвиток», оскільки Закон України «Про національну поліцію» є спеціальним законом порівняно з Законом України «Про професійний розвиток». На виконання ч.5 ст. 57 Закону України «Про національну поліцію» затверджено Інструкцію № 1465, якою визначено порядок створення атестаційних комісій, організацію та порядок проведення атестування поліцейських.

При цьому, застосовуючи до спірних правовідносин норми вищезгаданих нормативно-правових актів, суд виходить з того, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціальних законів.

У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2015 року №21-8а15 зазначено, що будь-який нормативно-правовий акт має межі своєї дії. Так, у часі він може бути обмежений періодом дії, коли має юридичну силу, у просторі - територією, на яку поширюється, за колом осіб - колом осіб, на яких поширюється.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 неправомірні, безпідставні, не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 128, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України про визнання протиправними дій Національної поліції України, які позбавили права позивача на оскарження дій атестаційної комісії про проведення атестації Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, відображені в Атестаційному листі (глава IV), - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: Г.П. Самойлюк

Суддя І. В. Завальнюк

Суддя Н.В. Потоцька