Справа № 2а-10490/10/1370
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Львів № 876/7299/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костів М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2014 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,-

В С Т А Н О В И В:

12.11.2010 року позивач Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова звернувся в суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 88 350 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом при винесенні постанови порушено норми матеріального права та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2014 року скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, 24.12.200 року на ім'я ОСОБА_1 здійснено першу реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER T 4 (державний номерний знак НОМЕР_1) 2000 року випуску та 25.12.2009 року автомобіль марки та MERCEDES-BENZ ATEGO 1528 (державний номерний знак НОМЕР_2) 2000 року випуску.

Під час здійснення першої реєстрації зазначеного транспортного засобу в Україні сума податку з власників транспортних засобів, що підлягала сплаті, становила 88 350 грн.

Згідно довідок податкового органу про результати перевірки щодо сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належна до сплати відповідачем, становить 88 350,00 грн. та до бюджету від відповідача не надходила.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством, власні транспортні засоби, які відповідно до вимог статті 2 цього Закону, є об'єктами оподаткування.

В ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.

Статтею 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно ч. 5 ст. 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Статтею 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

пунктом 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України № 1371 від 23.12.2009, передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Таким чином, відповідач зобов'язаний був сплатити податок з власників транспортних засобів перед проведенням першої реєстрації, це є передумовою для здійснення реєстраційних дій органом, що здійснюють першу реєстрацію в України.

Тобто, реєстрація автомобілів є підтвердженням пред'являння органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні квитанції та/або платіжні доручення про сплату податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів перед проведенням першої реєстрації в Україні.

Податковий обов'язок платника, який полягає у сплаті необхідної суми податку до бюджету, припиняється саме у зв'язку з такою сплатою. Тому, протиправне проведення органами МРЕВ державної реєстрації транспортного засобу без попередньої сплати особою, що здійснює таку реєстрацію, відповідної суми податку не впливає на обсяг податкового обов'язку такої особи та не може бути розцінене як юридичний факт, що припиняє такий податковий обов'язок.

Разом з тим, постановою слідчого відділу прокуратури Львівської області від 07.07.2012 року, відповідача ОСОБА_1 визнано потерпілим у кримінальній справі № 181-0311.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_1 не здійснював на себе першу реєстрацію спірних транспортних засобів та зняття їх з обліку, а про реєстрацію на його ім'я зазначених автомобілів дізнався лише з повідомлень органів Державної податкової служби України у Львівській області.

Документів, на підставі яких проведено первинну реєстрацію на його ім'я вищевказаних автомобілів, відповідач не підписував, йому невідомо, хто саме придбавав та користується зазначеними транспортними засобами, хто від його імені здійснював реєстрацію.

Частиною 4 статті 72 КАС України передбачено, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову оскільки, податковий обов'язок по сплаті податку з власників транспортних засобів виник у відповідача ОСОБА_1 у зв'язку із протиправною реєстрацією на його ім'я автомобілів.

З огляду на вказане, підстав для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів за умови не доведення податковим органом законних підстав виникнення у відповідача податкового зобов'язання не має.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2014 року у справі за № 2а-10490/10/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель

Ухвала складена в повному обсязі 23.05.2016 року.