Справа № 760/5088/16-а
Суддя: Кицюк В. С.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Солом`янський районний суд міста Києва

у складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №8 батальйону №1 патрульної поліції Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Печкар С.М., третя особа - Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАА №007580 від 08.03.2016 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

На думку позивача, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови формально підійшов до розгляду справи, не встановив дійсні обставини справи, притягнув до адміністративної відповідальності з порушенням прав позивача, без посилання в тексті оскаржуваної постанови навіть на те, в чому саме полягає правопорушення.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Між тим, позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначено про те, що вимоги підтримує. Неявка відповідача та третьої особи не є перешкодою для ухвалення рішення з урахуванням того, що належним чином повідомлені відповідачі - суб`єкти владних повноважень - ні доказів на підтвердження своїх заперечень в разі наявності такових, ні будь-яких заяв на адресу суду не направили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судовим розглядом встановлено, що 08.03.2016 щодо позивача інспектором роти №8 батальйону №1 патрульної поліції Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Печкар С.М. винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №007580 від 08.03.2016 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Зміст даної постанови зводиться до того, що позивач, на думку відповідача, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим порушив вимогу знаку 3.3 Правил дорожнього руху України.

В той же час, суд акцентує увагу сторін на тому, що місце такого ймовірного порушення Правил дорожнього руху України в тексті постанови не відображено.

В той же час, будь-яких відомостей про те, чи були відібрані пояснення у позивача відповідачем під час розгляду справи оскаржувана постанова не містить. Також в ній не відображено чи були роз`яснені позивачеві будь-які права та порядок оскарження такого рішення в разі незгоди із ним позивачем.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Склад правопорушення повинен в собі містити: суб'єкт правопорушення, суб'єктивну сторону правопорушення, об'єкт правопорушення та об'єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, не є встановленим який склад правопорушення в діях позивача вбачав відповідач.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністативного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Досліджена ж судом постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення взагалі не містить жодного доказу, на підставі якого відповідач прийшов до висновку про наявність в діях позивача складу певного правопорушення.

Наведені ж позивачем в позові обставини складання оскаржуваної постанови і її зміст свідчать про те, що відповідач не тільки формально підійшов до самого розгляду справи, оформлення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, але й не забезпечив головне завдання відповідного провадження - всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Окремо суд акцентує увагу відповідача і на тому, що процедура розгляду зазначеної категорії справ чітко встановлена КУпАП, зокрема, статтею ст.279, згідно якої обов`язково особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, мають бути роз`яснені її права.

Відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення, а також спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушенням позивачем Правил дорожнього руху України, відтак будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Відповідачем не було вжито заходів для встановлення свідків, які б могли підтвердити обставини вчинення ймовірного правопорушення, хоча об`єктивно він мав таку можливість з урахуванням часу складання оскаржуваної постанови. Також відповідач не був позбавлений можливості відібрати навіть у позивача відповідні пояснення.

Таким чином, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку при вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненнюза порушення Правил дорожнього руху. При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Відповідач не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних (доказових) фактів, наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи, порушив правила оцінки доказів.

Керуючись ст.ст. 122 ч. 1, 251, 14-1, 283, 289, 247, 284 КУпАП, ст.ст. 2, 6-10, 17, 104, ч.4 ст.128, 158-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №8 батальйону №1 патрульної поліції Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Печкар С.М., третя особа - Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА №007580 від 08.03.2016 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: В.С. Кицюк