Справа № 665/516/16-а
Суддя: Томашевський В. А.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

набрала чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/516/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016 смт. Чаплинка

Чаплинський районний суд Херсонської області

в складі: судді - Томашевського В.А.,

секретаря - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, до Відділу прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону, про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача за дорученням ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом, вказуючи, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно граф щодо даних про в'їзд /виїзд закордонного паспорту громадянина Турецької Республіки серії НОМЕР_2 виданого на ім'я ОСОБА_2, уродженця міста Чором, підприємця, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 виданий 14 лютого 2014 року, дійсного до 14 листопада 2021 року, такий в'їхав на територію України 16 грудня 2014 року.

У подальшому, в силу підприємницької діяльності та за необхідності в наступні періоди ОСОБА_2 здійснював виїзди в тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим через контрольовані пункти пропуску, що підтверджується відповідними штемпелями російської та української прикордонної служб в паспорті даної особи, а саме:

1)8 січня в'їхав на материкову частину України з АРК.

2)15 січня 2015 року виїхав з материкової частини України в АРК.

3)15 січня 2015 року повернувся з АРК в Україну.

4)16 січня 2015 року виїхав з України в АРК.

5)24 січня 2015 року в'їхав на материкову частину України з АРК.

6)24 січня 2015 року виїхав з материкової частини України в АРК

7)26 січня 2016 року з АРК здійснено в»їзд в Україну.

8)13 лютого 2015 року здійснено в'їзд в АРК з материкової частини України.

9)14 лютого 2015 року здійснено в'їзд в Україну з АРК.

10)22 лютого 2015 року здійснено виїзд з України в АРК.

11)28 лютого 2015 року в'їзд в Україну з АРК.

12)8 березня 2015 року виїзд з України в АРК.

13)10 березня 2015 року виїзд з АРК в Україну.

Водночас, було встановлено, що ОСОБА_2 здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через недійсний пункт пропуску ( в проміжку з 10.07.2014 року по 01.10.2014 року) через паромну переправу Керч та порушив термін перебування в Україні на 27 діб, враховуючи день в'їзду в Україну 16.12.2014 року через ППр. «Іллічівськ МТП), що слугувало підставою для прийняття адміністративного рішення щодо особи, яка незаконно перетнула державний кордон України поза пунктами пропуску (ч.1 ст.26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В подальшому, 14 березня 2015 року, перебуваючи в ППр. міжнародного аеропорту «Херсон», працівниками відділу прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного закону під час проходження процедури пропускного режиму громадянином Туреччини отримано паспорт ОСОБА_2 для оформлення виїзду іноземця за кордон України та дозволено виїзд з України.

Після здійснення посадки на літак сполученням «Херсон - Стамбул» ОСОБА_2 виявив наявність зробленої працівниками прикордонної служби відмітки у вигляді штампу «Заборонено в'їзд в Україну терміном на 3 (три) роки, до 13 березня 2018 року, з підписом посадової особи, датою 14 березня 2015 року та № 31 /132.

Враховуючи останнє місце тимчасового перебування ОСОБА_2 на території Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області з підстав здійснення господарської діяльності ТОВ «А.С.К. - Л.», засновником якого є ОСОБА_2, яке здійснює господарську діяльність на території Чаплинського району Херсонської області, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та довідкою Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, вказані обставини є правом позивача ОСОБА_2 на звернення до Чаплинського районного суду Херсонської області як місцевого адміністративного суду першої інстанції в даній категорії справ з даним позовом.

Із заяви представника позивача слідує, що ОСОБА_2 не володіє ні українською, ні російською мовами, що перекладача з турецької мови при складанні будь-якої постанови чи рішення про заборону його в'їзду в Україну органом, що прийняв адміністративне рішення щодо його особи не залучалось, постанову про заборону в'їзду чи будь-який інший документ, яким заборонено в'їзду ОСОБА_2 не оголошувалось, тобто сталось порушення його права на правовий захист при розгляді адміністративної справи. Представник вважає, що постанова про заборону в'їзду в Україну взагалі не приймалася, протокол не складався до вильоту ОСОБА_2 з території України оскільки йому не вручений, а тому працівниками прикордонної служби не оголосивши ОСОБА_2 постанови про заборону в'їду та не залучивши до розгляду справи перекладача з мови, яка є рідною ОСОБА_2, грубо порушили конституційне право ОСОБА_2 як представника етнічної меншості в Україні на захист своїх прав, на вільний доступ до документів, що стосуються його правового статусу як іноземця, реалізації ним права на захист, до мови діловодства, якою вони складені.

Враховуючи, що начальник зміни прикордонної служби мав діяти згідно вимог закону, тобто розглянути справу без порушення прав громадянина на вільний доступ до правосуддя, проставляючи у паспортному документі іноземця відмітку "Заборонено в'їзд в Україну терміном на...", засвідчуючи її підписом та печаткою, вносячи запис рішення про заборону в'їзду в Україну до журналу обліку іноземців, яким заборонено в'їзд в Україну, але порушив процедуру прийняття рішення, представник позивача просить суд поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови прикордонної служби відділу прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону від 14 березня 2015 року, визнати дії відділу прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону щодо заборони в'їзду в Україну ОСОБА_2, код НОМЕР_3 громадянину Республіки Туреччина, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився: Туреччина місто Чором, закордонний НОМЕР_1, виданий 17 лютого 2014 року, дійсний до 14 листопада 2021 року, на територію України протягом 3 років починаючи з 14 березня 2015 року по 13 березня 2018 року - незаконними, скасувати постанову від 14 березня 2015 року про заборону в'їзду в Україну гр. Туреччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, винесену начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону, старшим лейтенантом Гриб Наталією Геннадіївною та зобов'язати відділ прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону скасувати в паспортному документі - закордонному паспорті НОМЕР_2, виданого 17 лютого 2014 року, строк дії до 14 листопада 2021 року громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_2, код НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився: Туреччина місто Чором, відмітку № 31 1 132 „Заборонено в'їзд в Україну терміном на 3 роки до 13 березня 2018 року. Підпис, дата 14 березня 2015 року" шляхом проставлення на ньому штемпеля " Анульовано" за формою визначеною законодавством при здійсненні в'їзду ОСОБА_2,код НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився: Туреччина місто Чором на територію України.

Ч. 1 ст. 102 КАС України визначає, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Позивач ОСОБА_2 та його представник вважає, що пропущення ОСОБА_2 строку позовної давності у справі адміністративного судочинства сталось з поважних причин у зв'язку з тим, що він не володіє українською мовою, якою складено постанову, тобто, порушено його право на захист при розгляді адміністративної справи та необізнаність ОСОБА_2 в тому, що відносно нього взагалі складено постанову та заборонено право на в'їзд в Україну, а при його виїзді з України він у подальшому не зміг захистити свої порушені права на території України та своєчасно оскаржити постанову органу прикордонної служби, враховуючи, що перебування іноземця за кордоном не є доступною умовою для захисту ним свого права в Україні і є підставою пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом з поважних причин.

В судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_1, викладенні у заяві вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, будь-яких заперечень проти позову не надав, надавши лише на запит суду копію постанови про заборону в'їзду в Україну від 14.03.2015 року та довідку зі справи, у зв'язку з чим суд розглядає справу без участі відповідача.

Дослідивши надані у справу докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступного:

Суд встановив, що згідно граф щодо даних про в'їзд /виїзд закордонного паспорту громадянина Турецької Республіки серії НОМЕР_2 виданого на ім'я ОСОБА_2, уродженця міста Чором, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 виданий 14 лютого 2014 року, дійсного до 14 листопада 2014 року, такий в'їхав на територію України, 16 грудня 2014 року і протягом часу з грудня 2014 року - березня 2015 року здійснював більше десяти перетинів в тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим з материкової території України автомобільним транспортом через контрольовані пункти пропуску, що підтверджується відповідними штемпелями російської та української прикордонної служб в паспорті даної особи.

Перебуваючи 14 березня 2015 року в ППр міжнародного аеропорту «Херсон» ОСОБА_2 здійснював виїзд за кордон з території України через аеропорт, але працівники відділу прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного закону при здійснені проходження пропускного режиму оформлення виїзду іноземця за кордон України здійснили відмітку у його закордонному паспорті у вигляді штампу «Заборонено в'їзд в Україну терміном на 3 (три) роки, до 13 березня 2018 року, підпис посадової особи, дата 14 березня 2015 року. № 31 /132.

Суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_2 не володіє мовою, на якій складені процесуальні документи щодо обмеження його права на в'їзд в Україну, процесуальний розгляд справи відбувся без перекладача з турецької мови, тому наявний факт порушення його права на захист своїх прав та доступ до правосуддя, конституційне право ОСОБА_2 як представника етнічної меншості на Україні на захист своїх прав, на вільний доступ до документів, що стосуються його правового статусу як іноземця, реалізації ним права на захист, до мови діловодства, якою складені процесуальні документи.

Згідно витребуваних судом доказів також встановлено, що 14 березня 2015 року, начальником відділення інспекторів прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону, старшим лейтенантом Гриб Наталією Геннадіївною винесено постанову про заборону в»їзду в Україну громадянину Туреччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, строком на 3 роки.

Крім того, в наданих до суду прикордонною службою «Херсон» Херсонського прикордонного загону документах відсутній протокол про вчинення правопорушення іноземцем та будь-які данні щодо залучення при складанні оскаржуваної постанови перекладача, підпису самого ОСОБА_2 про отримання копії постанови, що свідчить про порушення його прав на відкритість у прийнятті рішення, на отримання професійної юридичної допомоги від адвоката, на отримання копії адміністративного рішення щодо нього та свідчить про незаконність дій працівників прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону з дотримання прав людини при здійсненні правосуддя у відповідності до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Правовий статус іноземців, порядок їх в'їзду, виїзду з України, їх видворення регулюється Законами України "Про Державну прикордонну службу України", "Про прикордонний контроль", "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та Інструкцією про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 5 грудня 2011 року № 946.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та соіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб'єктності та основних прав і свобод людини.

Відповідно до Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво від 23 листопада 2000 року, ратифіковану Верховною Радою України від 5 липня 2001 року Законом України № 2605-14, який набрав чинності від 2 травня 2004 року, громадяни Турецької Республіки користуються правами на рівний правовий захист на території кожної Договірної сторони та мають право на вільний доступ до суду.

Ст. 183-5 КАС України визначає, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до п. 2.1, 2.2. Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 5 грудня 2011 року № 946., Рішення про заборону в'їзду в Україну іноземцю (далі - рішення про заборону в'їзду в Україну) приймається органом охорони державного кордону в разі:

а) якщо при клопотанні про в'їзд в Україну іноземець подав про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи;

б) якщо паспортний документ іноземця, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі;

в) якщо іноземець порушив у пункті пропуску через державний кордон України (далі - пункт пропуску) правила перетинання державного кордону України або не виконав законних вимог посадових та службових осіб органу охорони державного кордону;

г) якщо іноземця затримано під час незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску;

ґ) якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов'язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в'їзду в Україну;

д) якщо іноземця затримано у межах контрольованого прикордонного району під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України;

е) якщо іноземець намагається здійснити в'їзд через контрольні пункти в'їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в'їзду - виїзду.

Як випливає з пункту 2.3. Інструкції, вказане рішення може бути прийняте строком на 3 роки.

Відповідно до пунктів 3.3. - 3.10 Інструкції, у разі наявності підстав для прийняття рішення про заборону в'їзду в Україну в пункті пропуску старшим прикордонних нарядів у пункті пропуску або у разі затримання особи за незаконне перетинання державного кордону поза пунктами пропуску старшим зміни прикордонних нарядів (далі - старший зміни) складається довідка.

3.2. У довідці зазначаються:

а) відомості про особу за такими обов'язковими реквізитами: "Громадянство", "Прізвище, ім'я особи", "Стать", "Дата народження" (день, місяць та рік), "Вид документа" (паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), "Серія, номер документа".

Реквізит "Прізвище, ім'я особи" повинен зазначатися літерами верхнього регістру (великими літерами) у називному відмінку:

для громадян Російської Федерації та Республіки Білорусь (залежно від виду документа) - латинськими або російськими літерами;

для іноземців та осіб без громадянства інших держав - тільки латинськими літерами;

б) обставини, що є підставою для прийняття рішення про заборону в'їзду;

в) у чому саме полягають діяння, які є підставою для прийняття рішення про заборону в'їзду, зокрема:

обставини і характер вчинення особою діяння;

результати досліджень паспортних документів такої особи чи візи;

г) термін заборони в'їзду в Україну особі, визначений відповідно до пункту 2.3 розділу II цієї Інструкції.

До довідки додаються копії сторінок паспортного документа особи, які містять фотокартку або інше зображення обличчя особи та відомості про неї ("Громадянство", "Прізвище, ім'я особи", "Стать", "Дата народження" (день, місяць та рік)), копії протоколів, постанов про вчинення особою адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена статтями 18510, 202, 203, 2041, 2042 Кодексу України про адміністративні правопорушення (за наявності), віз або відміток уповноважених державних органів та результатів їх досліджень, пояснення свідків, витяги з баз даних про осіб, які перетнули державний кордон (далі - бази даних).

3.3. На підставі відомостей, викладених у довідці, старшим зміни готується постанова про заборону в'їзду в Україну (далі - постанова).

Постанова складається у двох примірниках, які підписуються старшим зміни.

3.4. Підготовлені довідка та два примірники постанови (далі - матеріали) невідкладно надсилаються начальнику зміни оперативно-чергової служби центру управління службою органу охорони державного кордону (далі - начальник зміни) для доповіді начальнику органу охорони державного кордону або його першому заступнику (далі - уповноважена посадова особа) для прийняття рішення.

3.5. Отримавши матеріали, начальник зміни реєструє їх у журналі обліку матеріалів щодо заборони в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (додаток 2) та невідкладно доповідає про їх надходження уповноваженій посадовій особі для прийняття рішення. При цьому в журналі в обов'язковому порядку зазначаються час отримання матеріалів начальником зміни та час доповіді про їх надходження уповноваженій посадовій особі, що засвідчується підписом начальника зміни.

3.6. Уповноважена посадова особа зобов'язана протягом трьох годин після доповіді розглянути отримані матеріали та:

а) за наявності підстав прийняти шляхом затвердження обох примірників постанови рішення про заборону іноземцю в'їзду в Україну. Затверджені примірники постанови передаються начальнику зміни;

б) за відсутності достатніх підстав утриматися від прийняття рішення, наклавши на постанові відповідну резолюцію. Незатверджені примірники постанови передаються начальнику зміни.

Про прийняте рішення начальник зміни невідкладно із застосуванням засобів телефонного зв'язку інформує старшого зміни.

3.7. Строк заборони в'їзду в Україну особі обчислюється з дати затвердження постанови.

3.8. Перший примірник постанови із зазначеним на ній рішенням та довідка зберігаються в органі охорони державного кордону, який затвердив постанову. Другий примірник постанови, завірений гербовою печаткою, штабом органу охорони державного кордону (головним відділом) надсилається в підрозділ охорони державного кордону, яким ініційовано питання про заборону в'їзду в Україну іноземцю.

3.9. Після отримання в установленому порядку від начальника зміни інформації про прийняте уповноваженою посадовою особою рішення старший зміни:

оголошує рішення органу охорони державного кордону, мовою якою володіє іноземець.

П.п. 8.1, 8.2 Інструкції передбачено, що іноземець, якому органом охорони державного кордону заборонено в'їзд в Україну, має право оскаржити відповідне рішення до суду.

У випадку скасування заборони в'їзду (зміни її терміну) рішенням суду, яке набрало законної сили:

а) орган охорони державного кордону:

негайно письмово повідомляє про це Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з обов'язковим зазначенням інформації відповідно до вимог підпункту „а" пункту 3.2 розділу III цієї Інструкції;

скасовує в паспортному документі особи відмітку „Заборонено в'їзд в Україну терміном на ..." шляхом проставлення на ньому штемпеля „Анульовано", форма якого наведена в додатку 6 до цієї Інструкції;

Ст. 99 КАС України визначає, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України випливає, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Ч. 1 ст. 102 КАС України визначає, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Суд вважає, що пропущення позивачем строку позовної давності є поважною причиною у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 не володіє українською мовою, якою складено постанову, а отже, внаслідок саме порушення його права на захист, допущене службовими особами, якими складено оскаржувану постанову, через не залучення перекладача з турецької мови, стало причиною необізнаності ОСОБА_2 в тому, що відносно нього складено постанову та заборонено право на в'їзд до України.

Відповідно до довідки Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області №115 від 10.02.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 тимчасово перебував на території сільської ради з 16.12.2014 року по 14.03.2015 року.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 є засновником ТзОВ «А.С.К.-Л», місце знаходження якого у селі Хрестівка Чаплинського району Херсонської області по вул.. Олімпійська, 25.

За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94,99,100, 102, 158 - 163, 183-5 КАС України, до ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 14 Закону України "Про прикордонний контроль", суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, строк на оскарження постанови прикордонної служби відділу прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону від 14 березня 2015 року.

Визнати дії відділу прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону щодо заборони в»їзду в Україну ОСОБА_2, код НОМЕР_3 громадянину Республіки Туреччина, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився: Туреччина місто Чором, закордонний НОМЕР_1, виданий 17 лютого 2014 року, дійсний до 14 листопада 2021 року, на територію України протягом 3 років починаючи з 14 березня 2015 року по 13 березня 2018 року - незаконними.

Постанову від 14 березня 2015 року про заборону в»їзду в Україну гр. Туреччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, винесену начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону, старшим лейтенантом Гриб Наталією Геннадіївною - скасувати.

Зобов'язати відділ прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону скасувати в паспортному документі - закордонному паспорті НОМЕР_2, виданого 17 лютого 2014 року, строк дії до 14 листопада 2021 року громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_2, код НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився: Туреччина місто Чором, відмітку № 31 1 132 „Заборонено в'їзд в Україну терміном на 3 роки до 13 березня 2018 року. Підпис, дата 14 березня 2015 року" шляхом проставлення на ньому штемпеля" Анульовано" за формою визначеною законодавством при здійсненні в'їзду ОСОБА_2,код НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився: Туреччина місто Чором на територію України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Чаплинський районний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: В.А.Томашевський