Справа № 285/3922/15-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин О.О.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"16" травня 2016 р. Справа № 285/3922/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "29" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про скасування постанови про адмінстративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про адміністративне правопорушення №260 від 06.10.2015року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. на підставі ч.2 ст.156 КпАП України за продаж 01 вересня 2015 року в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" слабоалкогольного напою неповнолітній ОСОБА_4

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення їй не було роз'яснено права та обов'язки, не було повідомлено про час і місце розгляду адміністративної справи. Крім того, адміністративною комісією не було взято до уваги пояснення позивача про те, що вона не працювала продавцем в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", не є власником проданого товару, а тому, відповідно до ст.658 ЦК України не може нести відповідальність за продаж товару.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 звернулася до Житомирського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на неповне з"ясування судом обставин справи та поданих доказів, відсутність правової оцінки процедури розгляду справи адміністративною комісією.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 01.09.2015року, близько 17-ї години, працівниками Новоград-Волинського міського відділу УМВС у Житомирській області, протоколом серії ЖИ №000706 задокументовано факт продажу позивачкою в магазині приватного підприємця ОСОБА_5 "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2, де вона стажувалась, пива спеціального "Бірмікс Лимон" 2,5% неповнолітній ОСОБА_4

Факт неповнолітнього віку ОСОБА_4 підтверджено копією паспорта.

Факт реалізації позивачем слабоалкогольного напою неповнолітній ОСОБА_4 підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, касовим чеком.

Постановою №260 від 06.10.2015 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

З постановою адміністративної комісії ОСОБА_3 не погодилась, звернулась до суду з цим позовом.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, в діях ОСОБА_3 доведено належними та допустимими доказами, а посилання на відсутність трудового договору між власником магазину та позивачем, як на підставу відсутності факту продажу товару в розумінні цивільно-правових відносин, зокрема, відносин купівлі-продажу, є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» .

Згідно з вимогами ст. 15-3 вказаного Закону забороняється продаж, крім інших, слабоалкогольних напоїв особам, які не досягли 18-ти років.

Продавець слабоалкогольних напоїв зобов'язаний отримати у покупця, який купує такий напій, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у нього виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Зокрема, за порушення вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» винна особа притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП з накладенням штрафу.

Відповідно до ч.2 ст. 156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар),- тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів зазначає, що аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку щодо запровадження в імперативній формі заборони на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Таким чином, частиною 2 статті 156 КУпАП продавця наділено правом отримувати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, а отже, ця вимога має спонукати продавця дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію.

Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв'язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення від відповідальності.

За приписами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, який встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, в тому числі, правильності складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяло майнову шкоду, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення фіксує факт вчинення особою такого правопорушення та є самостійним доказом при вирішенні питання щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Судовим розглядом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серія ЖИ № 00706 від 01.09.2015 року складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП, має необхідні реквізити, які передбачені ч.ч. 3, 4 цієї статті.

Як свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії ЖИ №000706 від 01.09.2015 року, позивач ОСОБА_3, стажер магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", продала пиво спеціальне "Бірмікс лимон" 2,5% неповнолітній ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з протоколом, складеним працівниками міліції про скоєння адміністративного правопорушення, ознайомилась, підписала його, отримала другий примірник протоколу, дала письмові пояснення, в якому визнала факт продажу пива неповнолітній, проте вказувала на те, що на вигляд покупець є старшою (а.с.26).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в трудових відносинах з приватним підприємцем, власником магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_5 станом на 01.09.2015 року дійсно не перебувала. Між тим, сама ОСОБА_3 при складанні протоколу повідомила про те, що вона є стажером в магазині. Згідно встановленим обставинам справи, позивач в магазинів момент купівлі ОСОБА_4 пива, знаходилась одна, була сприйнята покупцем, як продавець, отримані від покупця гроші 10грн.75 коп. були проведені по касі з видачею розрахункового чеку.

Доводи ОСОБА_3 про те, що у магазині вона виявилась випадково, у торговому залі пила каву і наглядала за товаром, допоки продавці вийшли в підсобне приміщення,- надумані і спростовуються доказами, які наведені.

Під час судового розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про те, що вчинення правопорушення спровоковане працівниками міліції.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "29" березня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" травня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11700

3- відповідачу/відповідачам: Виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради Житомирської області вул.Шевченка,16,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11700

4-третій особі: - ,