Справа № 804/1186/16
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 р. Справа № 804/1186/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О, при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю представника позивача - Скринник Н.М. та представника відповідача - Москаленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ЛОГОС» до Управління Держгеокадастру у місті Дніпропетровськ Дніпропетровської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ЛОГОС» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у місті Дніпропетровськ Дніпропетровської області, в якому позивач просить:
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач від 18.02.2016 року вих.№№03-07/110216/143, 03-07/110216/142 та 03-07/110216/145 незаконно і необгрунтовано відмовив позивачу у видачі даних державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку земельних ділянок площею 6,5558 га, 3,5428 га та 3,8767 га відповідно по вул.Набережній Перемоги, 9-Б, мотивуючи відсутністю підстав щодо підготовки та видачі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку цих земельних ділянок з урахуванням коефіцієнту функціонального використання Кф=0,5 «землі, зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво», чим порушив права та законні інтереси позивача на здійснення оплати за користування зазначеною земельною ділянкою у встановленому чинним законодавством України розмірі.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на надані суду письмові заперечення на адміністративний позов.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Зазначена ділянка надана позивачу у користування по фактичному розміщенню першої черги водно-спортивного клубу за адресою вул. Набережна Перемоги, 9-6, у м.Дніпропетровську.
Пунктом 4 рішеннями виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №127 від 22.02.2012 року встановлено, що зміна розміру грошової оцінки земельної ділянки відбудеться після отримання в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області документів, необхідних для виконання будівельних робіт.
На підставі чого, позивач звернувся із заявами від 08.02.2016 року до відповідача, через центр надання адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради щодо видачі поновлених Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок для розрахунку плати за землю із застосуванням коефіцієнту функціонального використання у розмірі 0,5.
Проте Відповідач листами від 18.02.2016 року вих.№№03-07/110216/143, 03-07/110216/142 та 03-07/110216/145 відмовив позивачу у видачі таких даних, мотивуючи відсутністю підстав щодо підготовки та видачі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок площею 6,5558 га, 3,5428 га та 3,8767 га відповідно по вул.Набережній Перемоги, 9-Б з урахуванням коефіцієнту функціонального використання Кф=0,5 «землі, зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво».
Позивач не погодившись з винесеними рішеннями відповідача, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Стаття 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Даний Закон зазначає, до що компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.
Крім повноважень, зазначених у частині першій цієї статті, відповідна місцева рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.
Місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям.
До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать:
-затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території;
-визначення територій для містобудівних потреб;
-внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону.
Тобто надання дозволу ТОВ фірмі «Логос» на почергове проектування, проведення реконструкції існуючих будівель і споруд та будівництво котеджів готельного типу, у межах наданої замовнику земельної ділянки, не належить до питань, що відносяться до виключної компетенції ради, які передбачені ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а є делегованою функцією виконавчого комітету ради згідно п. б ст. 31 вказаного Закону.
Частиною 1 ст. 19 Земельного кодексу України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:
а) землі сільськогосподарського призначення;
б) землі житлової та громадської забудови;
в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;
г) землі оздоровчого призначення;
ґ) землі рекреаційного призначення;
д) землі історико-культурного призначення;
е) землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду;
ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Згідно до ч.1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу Українию.
Відповідно до п.286.1. ст. 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку (оренди) є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно до п.286.2. ст. 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
19.02.2016 року позивачу надано відповіді Управління Держгеокадастру у місті Дніпропетровськ Дніпропетровської області вих.№№03-07/110216/143, 03-07/110216/142 та 03-07/110216/145 від 18.02.2016 року про відсутність підстав щодо підготовки та видачі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок площею 6,5558 га, 3,5428 га та 3,8767 га відповідно по вул.Набережній Перемоги, 9-Б з урахуванням коефіцієнту функціонального використання Кф=0,5 «землі, зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво».
Відповідно до статті 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр містить сукупність відомостей і документів, у тому числі, про оцінку земельних ділянок.
Згідно статті 194 Земельного кодексу України призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, визначення розміру плати за землю тощо.
Відповідно до статей 5, 13, 20 ЗУ «Про оцінку земель» залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів; економічна оцінка земель; грошова оцінка земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, у тому числі, у разі визначення розміру земельного податку і розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Відповідно до статті 204 Земельного кодексу України державний земельний кадастр ведеться уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.
Разом з тим, відповідно до пункту 21 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою КМУ від 23.03.1995 року № 213 і пункту 3.3 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 року № 18/15/21/11, нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за формулою, яка включає Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки підлягає індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 №783 "Про проведення індексації грошової оцінки земель".
Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності, та становить: для категорії земель за функцією використання - землі житлової забудови (склад категорії земель - землі індивідуального житлового будівництва і господарських будівель, землі малоповерхової і багатоповерхової несадибної забудови, землісільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і спорудами) Кф=1,0 ; землі промисловості Кф=1,2; землі комерційного використання Кф= 2,5; інші землі до яких за функцією використання віднесено землі зайняті поточним будівництвом та землі відведені під майбутнє будівництво Кф=0,5.
Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.98 №377, зареєстрованою в Мін'юсті України 14.12.98 за №788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.
Види земель за функціональним використанням встановлені додатком № 1 Порядку, серед яких виокремлено землі, зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво, із застосуванням до їх нормативної грошової оцінки коефіцієнту функціонального використання у розмірі 0,5.
Суд зауважує, що ведення будівельних робіт на земельних ділянках, надає позивачу право застосування до їх нормативної грошової оцінки коефіцієнту функціонального використання у іншому розмірі - із застосуванням коефіцієнту функціонального використання у розмірі 0,5 землі зайняті поточним будівництвом та землі відведені під майбутнє будівництво.
Судом встановлено, що з моменту початку будівельних робіт, про що свідчать зареєстровані в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області декларації про початок виконання будівельних робіт на орендованих земельних ділянках, а також при наданні дозволу на почергове проектування та будівництво виконавчим комітектом Дніпропетровської міської ради, змінився вид функціонального використання таких земельних ділянок, що потребує застосування до її нормативної грошової оцінки коефіцієнту функціонального використання у розмірі 0,5. Прибутковість видів економічної діяльності під час проведення реконструкції об'єкту є значно нижчою ніж при проведенні комерційної діяльності. Тому, й коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, під час проведення реконструкції приміщень реконструкції має враховувати ці особливості стану здійснення Підприємством комерційної діяльності.
Відповідно до ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.
Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які позивач посилається на їх обґрунтування.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх у повному обсязі.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ЛОГОС» - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 22.03.2016 р.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 22.03.2016р. Суддя З оригіналом згідно Суддя П.О.Борисенко П.О.Борисенко П.О.Борисенко