Справа № 806/4889/15
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА
іменем України

"17" травня 2016 р. Справа № 806/4889/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Малахової Н.М.
суддів: Котік Т.С.
Моніча Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому з урахуванням збільшення позовних вимог просив визнати протиправними бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 щодо порушення його прав передбачених чинним законодавством України та не нарахування йому: підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією військової частини НОМЕР_1 , витрат понесених під час відрядження, компенсації за піднайом (найм) житла; стягнути з військової частини НОМЕР_1 на його користь грошові кошти з розмірі 6886 грн. 54 коп., що складаються з неотриманої підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією військової частини НОМЕР_1 у сумі 5465 грн. 14 коп., з недоотриманої компенсації витрат понесених під час відрядження сумі 557 грн. 02 коп., з не отриманої компенсацію за піднайом (дайм) житла у сумі 864 грн. 38 коп.
В обґрунтування позову позивач посилався на те, що з 12.12.2014 по 27.08.2015 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді юрисконсульта. За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , внаслідок бездіяльності командування військової частини НОМЕР_1 , було порушено його право на отримання передбачених грошових виплат пов`язаних з його переїздом в складі військової частини на нове місце дислокації, перебування його у службових відрядженнях в інших населених пунктах та виплат за піднайом житла, чим була спричинена шкода у вигляді не виплати/недоплати коштів.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.15.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та не виплати у повному обсязі грошових коштів ОСОБА_1 : підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією військової частини НОМЕР_1 , витрат понесених під час відрядження, компенсації за піднайом (найм) житла. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошові кошти з розмірі 6454,35 грн., що складаються з не отриманої підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією військової частини НОМЕР_1 у сумі 5465,14 грн., з недоотриманої компенсації витрат понесених під час відрядження сумі 557,02 грн., з не отриманої компенсації за піднайом (дайм) житла у сумі 432,19 грн.
В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позову. Згідно доводів апеляційної скарги позивач не надав доказів, що він переїхав з м. Білгород-Дністровського Одеської області до нового місця дислокації смт. Чорноморське Комінтернівського району Одеської області. Крім того, не погоджував з відповідачем маршрут у відрядженнях та не надав документи на підтвердження всіх витрат у відрядженнях до Одеси та ОСОБА_2 . Відповідач також посилається на те, що судом не враховано, що 25.06.2015 було видано наказ щодо виплати позивачу коштів у сумі 978 грн. 22 коп. за піднайм житла.
Розглянувши справу у межах визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що наказом Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.12.2014 № 185 (а.с. 8), позивач був призначений на посаду юрисконсульта військової частини НОМЕР_1 , а відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.01.2015 № 7 (а.с. 7) був прийнятий та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення.
Відповідно до вимог спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 13.03. 2015 № Д-322/1/8 ДСК, наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 17.03. 2015 № 10/ОШР/ДСК та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.04. 2015 № 3/ДСК - 17.04. 2015 військова частина НОМЕР_1 була передислокована з міста Білгород-Дністровський Одеської області до нового місця дислокації смт. Чорноморське Комінтернівського району Одеської області.
Позивачу було видано довідку Ф-9 від 10.07.2015 вих. № 375 для проведення виплат передбачених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців" у зв`язку з передислокацією військової частини з м. Білгород-Дністровський Одеської області до нового місця дислокації смт. Чорноморське Комінтернівського району Одеської області.
Приписами пункту 1 частини 3 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 332 від 16 червня 1992 "Про вдосконалення грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби при переїзді на нове місце служби виплачуються підйомні у розмірі місячного грошового забезпечення і на кожного члена сім`ї - 50 процентів від місячного грошового забезпечення, що отримує військовослужбовець.
Пунктом 1 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги (далі Інструкції), затвердженої наказом Міністра оборони України №370 від 22.10.2001, встановлено, що особам офіцерського складу, прапорщикам (мічманам) та військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно пунктів 4, 4.2 Інструкції, підйомна допомога виплачується офіцерам, - прапорщикам (мічманам) і військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, які переїхали у зв`язку зі зміною постійної дислокації військової частини або підрозділу, - у новому пункті постійної дислокації частини (підрозділу) на підставі наказу командира частини про прибуття до місця дислокації.
Пунктом 16 Інструкції встановлено, що фактичний переїзд військовослужбовця визначається за датою вступу його до виконання обов`язків за посадою або прибуття в новий пункт постійної дислокації військової частини (підрозділу), а членів сім`ї - за датою прибуття їх до нового місця служби військовослужбовця.
Відповідно до пункту 2 Інструкції розмір підйомної допомоги визначається з окладу за основною посадою, на яку призначений військовослужбовець або яку він займав до дня прибуття військової частини (підрозділу) до нового пункту постійної дислокації, окладу за військове звання та додаткових видів грошового забезпеченої на день виникнення права на отримання підйомної допомоги.
Як встановлено судом, на час виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 від 27.08. 2015, ОСОБА_3 в порушення вищенаведених норм закону підйомна допомога не була виплачена, що підтверджено 10.07.2015 пунктом 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.08.2015 № 170 (а.с. 17), в якому зазначено, що підйомну допомогу за передислокацією військової частини з міста Білгород-Дністровський Одеської області до нового місця дислокації смт. Чорноморське Комінтернівського району Одеської області не виплачено. Окрім того, ОСОБА_1 була видана довідка т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 для проведення виплат у зв`язку з з передислокацією військової частини НОМЕР_1 з м. Білгород-Дністровського Одеської області до смт. Чорноморське Комінтернівського району Одеської області.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність внаслідок не виплати позивачу підйомної допомоги у сумі 5 465, 14 грн.
Крім того, судом встановлено, що на виконанням службових обов`язків в період з 12.12.2014 по 27.08.2015, ОСОБА_1 не одноразово відряджався в інші населені пункти. Після повернення з відрядження до військової частини НОМЕР_1 , позивачем подавались рапорти на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , разом з рапортом подавалися: авансовий звіт, документи, що підтверджувати понесених витрат у зв`язку з відрядження.
Приписами частини 6 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з відрядженням в інші населені пункти, військовослужбовцям відшкодовуються витрати на відрядження в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" (надалі за текстом Постанова № 98) визначає, що особливості направлення у відрядження військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, а також інших працівників органів внутрішніх справ, осіб рядового і начальницького складу, які проходять службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, органах і підрозділах цивільного захисту, визначаються за погодженням з Міністерством фінансів відповідно Міністерством оборони. Міністерством внутрішніх справ, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту Інформації, а осіб начальницького складу Державної фельд`єгерської служби - Міністерством інфраструктури, працівників дипломатичної служби України, направленим у довготермінове відрядження, - Міністерством закордонних справ.
Абзацом 2 пункту 1.13 наказу Міністра оборони України від 29.08.2011 № 530 Про затвердження Інструкції про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил України витрат на службові відрядження в межах України" встановлено, що витрати на відрядження відшкодовуються лише за наявності оригіналів документів, що підтверджують вартість цих витрат, а саме: транспортних квитків або транспортних рахунків і багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона та документа про сплату за всіма видами транспорту, рахунків, отриманих з готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання відрядженого військовослужбовця, у тому числі бронювання місць у місцях проживання, страхових полісів тощо. Витрати у зв`язку з відрядженням, що не підтверджені документально (крім добових витрат), військовослужбовцю не відшкодовуються
Як встановлено судом, відповідачем не відшкодовані витрати позивача на відрядження до військової частини ППВ 4264 с. Старичі Львівська область у сумі 196,00 грн, до військової частини НОМЕР_2 м. Одеса за 05.05.2015 у сумі 25,00 грн., за 04.06.2015 до військової частини НОМЕР_2 м. Одеса. 04.06.2015 у сумі 26,00 грн, за 05.06.2015 до Житомирського військового інституту С.П. Корольова м. Житомир у сумі 20,52 грн, за 25.06.2015 до Одеського ОВК м. Одеса та військової частини НОМЕР_3 м. Миколаїв у сумі 289,50 грн.
Згідно доводів відповідача вказані витрати не були відшкодовані, оскільки витрати на проїзд міським транспортом загального користування за місцем відрядження відшкодовуються за наявності підтверджуючих документів та погодження маршруту з керівником.
Проте, діючим законодавством, що регулює відрядження військовослужбовців не передбачено форму погодження маршруту, як і не визначено це наказом Міністра оборони України від 29.08.2011 № 530.
Відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що всі пересування під час відрядження погоджувалися з командиром військової частини НОМЕР_1 у телефонному режимі, як і не надано доказів, що було погоджено інший маршрут та, що позивач мав можливість не використовувати міський транспорт, перебуваючи у відрядженні.
Окрім того, згідно матеріалів справи позивачем було подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 з документами, що підтверджують витрати у відряджені 25.06.2015 до м. Одеси. Вказані документи були зареєстровані у діловодстві цієї частини за №1382 від 13.08.2015. Проте, вказані витрати не були відшкодовані.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що відповідачем в супереч вищенаведених норми чинного законодавства України було допущено протиправну бездіяльність, що призвело до порушення прав позивача на отримання компенсації за використані кошти у зв`язку з перебуванням у відрядженні у сумі 557,02 грн.
Крім того, судом встановлено, що 06.08.2015 ОСОБА_1 було подано рапорт на ім`я командира військової частики НОМЕР_1 на виплату компенсації за піднайом (найом) житла. (а.с. 23). До рапорту були надані всі документи встановлені постановою Кабінетом Міністрів України від 26.06. 2013 року №450. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.08.2015 № 170 із списків особового складу військової частини позивач був виключений 27 серпня 2015 року (а.с. 17).
Приписами частини 1 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист о службовців та членів їх сімей" визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим Кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами.
Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №450, затверджено Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень (надалі - Постанова № 450).
Цим Порядком визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень (далі - грошова компенсація) таким категоріям військовослужбовців Збройних Сил. Національної гвардії, Служби безпеки та Держспецтрансслужби: особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина не орендує для них та членів їх сімей житло.
Так, для отримання грошової компенсації та визначення її розміру особа офіцерського складу разом з рапортом щорічно подає командиру військової частини документи, які визначені у Постанові № 450. Виплачується грошова компенсація щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірах, що не перевищують: у місті Києві - 2 мінімальні заробітні плати; у містах Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - 1,5 мінімальні заробітні плати; в інших населених пунктах -1 мінімальну заробітну плату.
Конкретний розмір грошової компенсації на відповідний рік визначається щороку в наказі Міністерства оборони України про бюджетну політику виходячи з наявного фінансового ресурсу, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України для цієї виплати на відповідний бюджетний період.
Відповідно до наказу Міністра оборони України від 12.02. 2015 № 60 (зі змінами) "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2015рік" розмір компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення для такого населеного пункту, як смт. Чорноморське становить 0,5 мінімальної заробітної плати, а саме 609,00 грн.
Постановою № 450 встановлено, що грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла, незалежно від дати видання наказу командира (начальника) військової частини чи керівника - вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що відповідно до зазначених норм чинного законодавства України та наданих позивачем підтверджуючих документів, у вересні місяці 2015 року ОСОБА_1 мав отримати грошову - компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення протягом періоду з 06.08.2015 по 27.08.2015 - 22 дні, а саме: (609 грн./ 31 день )*22 день = 432,19 грн., які не були йому виплачені внаслідок протиправної бездіяльності відповідача.
Доводи апеляційної скарги про те, що 25.11.2015 року відповідачем було видано наказ про виплату позивачу компенсації за піднайом житла у розмірі 978 грн. 12 коп., не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки вказані кошти не були виплачені позивачу на час постановлення судового рішення. Окрім того, є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було надано підтверджуючих документів проживання в м. Білгород-Дністровському , оскільки п.16 Інструкції № 370 встановлено, що фактичний переїзд військовослужбовця визначається за датою вступу його до виконання обов`язків зав посадою або прибуття до нового пункту постійної дислокації військової частини. Згідно матеріалів справи до нового місця дислокації військової частини позивач прибув з відрядження з м. Явовір Львівської області на підставі наказу військової НОМЕР_1 від 23.04.2015 № 78. Окрім того, відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що останній у відповідності до положень Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 № 737 не мав можливості зареєструватися за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , та , що вказана обставина не перешкоджала виплаті підйомної допомоги при дислокації до м.Білгород-Дністровського.
З огляду на вищенаведене, постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
В решті постанова не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частина НОМЕР_1 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" грудня 2015 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: Т.С. Котік

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "20" травня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1 БОС

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Військова частина НОМЕР_1 вул.Сонячна,смт.Чорноморське,Комінтернівський район, Одеська область,67570
4-третій особі: - ,