Справа № 826/1317/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

18 травня 2016 року 10:28 №826/1317/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В., Мазур А.С., при секретарі судового засідання Дробчак М.В., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомВсеукраїнської громадської організації «Українська асоціація власників зброї»
доМіністерства внутрішніх справ України
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії
На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 18 травня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Всеукраїнська громадська організація «Українська асоціація власників зброї» звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України, які полягають у відмові надати публічну інформацію, а саме дату і номер наказу, в якому містяться відомості про нагородження ОСОБА_1 (1970 р.н.) відзнакою нагородна зброя;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України надати інформацію про номер та дату наказу про нагородження ОСОБА_1 (1970 р.н.) відзнакою нагородна зброя.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у відповідь на інформаційні запити Всеукраїнська громадська організація «Українська асоціація власників зброї» отримала необґрунтовану відмову у наданні запитуваної публічної інформації.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність відмови у наданні запитуваної Всеукраїнською громадською організацією «Українська асоціація власників зброї» інформації, яка віднесена до переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Міністерства внутрішніх справ України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Всеукраїнська громадська організація «Українська асоціація власників зброї» звернулась до Міністерства внутрішніх справ України із запитом про доступ до публічної інформації від 29.09.2015 за вих. №439 (отримано 30.09.2015 за вх. №1845зі), в якому просила повідомити чи надавався спеціальний дозвіл на право носіння і зберігання нагородної вогнепальної зброї ОСОБА_1 (1970 р.н.), а також просила надати копію документа про нагородження зброєю ОСОБА_1 (1970 р.н.).

У відповідь на вказаний запит Міністерством внутрішніх справ України листом від 06.10.2015 №10/4-156зі позивача повідомлено про те, що гр. ОСОБА_1 є власником нагородного пістолета, який зареєстрований на його ім'я в установленому порядку. Також, у даному листі зазначено, що відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 14.05.2012 №423 «Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Міністерства внутрішніх справ України», відомості про назву, кількість і заводські номери зброї, що перебуває в користуванні громадян, накази, відповідно до яких осіб відзначено нагородною зброєю, належать до службової інформації.

Надалі, Всеукраїнська громадська організація «Українська асоціація власників зброї» звернулась до Міністерства внутрішніх справ України із запитом на отримання публічної інформації від 23.10.2015 за вих. №442 (отримано 23.10.2015 за вх. №2004зі) про надання інформації про дату, номер наказу, в якому містяться відомості про нагородження ОСОБА_1 відзнакою нагородна зброя.

За результатами розгляду вказаного запиту Міністерством внутрішніх справ України листом від 29.10.2015 №6/1/3 позивача повторно повідомлено про те, що оскільки відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 14.05.2012 №423 «Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Міністерства внутрішніх справ України», накази по особовому складу, яким нагороджено ОСОБА_1, відноситься до відомостей, що становлять службову інформацію, а тому надати копію наказу про його нагородження, підстав немає.

Вважаючи такі відмови у наданні запитуваної публічної інформації необґрунтованими, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Нормативно-правовим актом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Згідно із приписами частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (частина друга статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше (частини третя та четверта статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Як вбачається зі змісту листів Міністерства внутрішніх справ України від 06.10.2015 №10/4-156зі та від 29.10.2015 №6/1/3, в якості підстави для відмови у наданні запитуваної позивачем інформації відповідачем зазначено приписи наказу Міністерства внутрішніх справ України від 14.05.2012 №423 «Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Міністерства внутрішніх справ України» (далі за текстом - Перелік).

Так, пунктом 11.5 Переліку визначено, що у сфері роботи з кадрами службовою є інформація, що розкриває накази по особовому складу в частині оголошення відомостей, які дають змогу ідентифікувати особу.

Згідно із пунктом 19.4 Переліку, у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення службовою є інформація, зокрема, про назву, кількість і заводські номери зброї, що перебуває у користуванні громадян (у т. ч. їх персональні дані), підприємств, установ, організацій, господарських об'єднань, яка обліковується підрозділами дозвільної системи органів внутрішніх справ та яка перебуває в обігу органів внутрішніх справ (за окремими показниками).

Водночас, згідно з частиною п'ятою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

У відповідності до статті 11 Закону України «Про інформацію», інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

У свою чергу, положеннями частини другої статті 5 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

У той же час, згідно з частиною третьою статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що чинним законодавством визначено перелік інформації з обмеженим доступом, у наданні якої може бути відмовлено.

Серед такої інформації визначено, зокрема, конфіденційну інформацію про особу (персональні дані), а також службова інформація. Разом з тим, наведеними законодавчими положеннями визначено обмеження у дії даного правила, а саме: інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Як вбачається зі змісту розглядуваних запитів Всеукраїнської громадської організації «Українська асоціація власників зброї», останні спрямовані на отримання інформації, пов'язаної з особою (ОСОБА_1), нагородженою нагородною зброєю, тобто позивачем запитувалася інформація щодо отримання вказаною фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна у формі нагород (нагородної зброї), врученої органом державної влади за рахунок бюджетних коштів.

Крім того, доказів того, що оприлюднення (надання) запитуваної інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину, відповідачем ані під час розгляду запитів позивача, ані під час судового розгляду даної адміністративної справи, не надано. При цьому, протилежного з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається.

Також, суд звертає увагу, що за своєю суттю державне нагородження, в тому числі вогнепальною зброєю, є вищою формою відзначення громадян за видатні заслуги у розвитку економіки, науки, культури, соціальної сфери, захисті Вітчизни, охороні конституційних прав і свобод людини, державному будівництві та громадській діяльності, за інші заслуги перед Україною (стаття 1 Закону України «Про державні нагороди України»).

Тобто, така відзнака - це завжди публічний вияв заохочення громадянина державою. Тому інформація про нагороджених осіб за своєю природою є публічною і доступ до неї обмеженим бути не може.

Разом з тим, суб'єкт владних повноважень може надати лише ту інформацію, розпорядником якої він є. У даному випадку, Міністерство внутрішніх справ України володіє інформацією щодо власної нагороди іменною зброєю.

Згідно з Положенням про відомчі заохочувальні відзнаки Міністерства внутрішніх справ України «Вогнепальна зброя» та «Холодна зброя» МВС можуть нагороджувати громадян відомчою заохочувальною відзнакою «Вогнепальна зброя».

Аналогічна позиція викладена у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016 у справі №826/13298/15.

Підсумовуючи викладене, відповідач зобов'язаний був надати Всеукраїнській громадській організації «Українська асоціація власників зброї» інформацію про номер та дату наказу про нагородження ОСОБА_1 відзнакою нагородна зброя.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що запитувана позивачем у запитах від 29.09.2015 за вих. №439 та від 23.10.2015 за вих. №442 інформація щодо реквізитів наказу про нагородження особи відзнакою нагородна зброя, не є інформацією з обмеженим доступом у розумінні положень статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відтак, у Міністерства внутрішніх справи України були відсутні законодавчо мотивовані підстави для відмови у її наданні з підстав, зазначених у вказаних вище листах.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 11.02.2016 №0.0.503329675.1, Всеукраїнською громадською організацією «Українська асоціація власників зброї» в якості судового збору сплачено 2 756,00 грн.

Отже, сума судового збору, що підлягає поверненню позивачу, становить 2 756,00 грн.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України, які полягають у відмові надати публічну інформацію, а саме дату і номер наказу, в якому містяться відомості про нагородження ОСОБА_1 відзнакою нагородна зброя.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України надати інформацію про номер та дату наказу про нагородження ОСОБА_1 відзнакою нагородна зброя.

Присудити здійснені Всеукраїнською громадською організацією «Українська асоціація власників зброї» (, 01021, місто Київ, Кловський узвіз, 11 оф.24) документально підтверджені квитанцією від 11.02.2016 №0.0.503329675.1 судові витрати у розмірі 2 756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (, адреса: 01024, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок 10).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Суддя Аблов Є.В.

Суддя Мазур А.С.

Повний текст постанови складено 20.05.2016