Справа № 703/1048/16-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 703/1048/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Манько М.В.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Петрика І.Й.
Суддів:Борисюк Л.П.,
Желтобрюх І.Л.,
При секретарі:Запорожченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Черкаської митниці Державної фіскальної служби на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом громадянина ОСОБА_5 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 пред'явив позов до Черкаської митниці Державної фіскальної служби, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 16 березня 2016 року № 4/90200/16 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 198, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08 грудня 2014 року через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС гр-ом України ОСОБА_5 по смузі руху «зелений коридор» на митну територію України в митному режимі «транзит» з метою особистого користування було ввезено автомобіль «Land Rover Freelander» (VIN-номер НОМЕР_1), який зареєстрований у відповідних реєстраційних органах Республіки Польща за державним номером НОМЕР_2.

Даний автомобіль за межі митної території України гр-ом ОСОБА_5 в установлений законодавством 10-й строк вивезено не було.

16 січня 2016 року за даним фактом відносно ОСОБА_5 було складено протокол про порушення митних правил № 4/90200/16 за ч. 3 ст.470 Митного кодексу України; 16 березня 2016 року винесена постанова, згідно з якою ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 8 500,00 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції не погоджується із огляду на наступне.

Згідно ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст. 318, ч.1 ст. 321 МК України, всі товари та транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України перебувають під митним контролем з моменту перетинання митного кордону України і до закінчення згідно з заявленим митним режимом.

Згідно ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, відповідно до ст. 95 МК України граничний строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить - 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про порушення митних правил було складено за відсутності позивача, якого неодноразово було повідомлено про здійснення перевірки митницею обставин ввезення ним автомобіля та запрошували до митниці для надання пояснень (листи Черкаської митниці ДФС від 24.12.2015 № 1077/10/23-70-26-03-43, від 06.01.2016 № 19/10/23-70-26-03-43). Протокол від 16.01.2016 № 4/90200/16 разом із роз'ясненнями прав особи, яка притягується до відповідальності, та зазначенням дати, часу та місця розгляду справи було направлено позивачу листом від 16.01.2016 № 59/10/23-70-26-03-43 рекомендованим поштовим відправленням.

Протокол вважається врученим відповідно до положень ч.8 ст. 494 МК України.

У зв'язку із неявкою позивача розгляд справи двічі переносився, про що позивача було повідомлено поштовими відправленнями з повідомленням про вручення відповідно до вимог ч.2 ст. 526 МК України листами від 22.02.2016 № 197/10/23-70-20-43 (отриманий 10.03.2016), від 03.03.2016 № 241/10/23-70- 20-43 (отриманий 12.03.2016) (а.с. 33-36).

16.03.2016 позивач на розгляд справи з'явився та надав письмові пояснення щодо обставин справи (протокол опитування в справі про ПМП №4/90200/16 від 16.03.2016).

В своїх поясненнях позивач зазначив, що вищезазначений автомобіль ним було передано для потреб військових, які перебувають в зоні проведення АТО. На даний час автомобіль «Land Rover Freelander» (VIN-номер НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2) у нього відсутній, оскільки його було знищено під час проведення бойових дій.

Проте, як наголошується відповідачем, належне документальне підтвердження своїх пояснень позивачем митниці надано не було, а отже, обставини, з якими закон пов'язує неможливість притягнення до відповідальності за ст. 470 МК України відповідно до положень ст. 460 МК України, відсутні.

Вказані твердження позивачем не спростовано, а сам факт того, що автомобіль в установлений законодавством 10-денний строк за межі митної території України вивезено не було позивачем не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до вимог ст. 192 МК України в разі якщо транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, позивач був зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режим, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012р. №657 (далі - Порядок №657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 5 Розділу 8 №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Колегією суддів встановлено, що вказаних дій позивачем вчинено не було.

Згідно положень ч.1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Колегія суддів зазначає, що наявні в матеріалах справи витяг з газети та фото не підтверджують вказаних обставин та не дають можливість ідентифікувати транспортний засіб, в зв'язку з чим є неналежними.

Позивачем на підтвердження своєї позиції також надано суду лист Громадської організації у Львівській області «Правий сектор Захід» від 19.12.2016 № 570 адресований начальнику Львівської митниці з інформацією про знищення авто ««Land Rover» з номерним знаком НОМЕР_2 під час бойових дій у зоні АТО.

На підставі вказаного листа суд першої інстанції дійшов висновку про знищення авто внаслідок обставин непереборної сили.

Однак, колегія суддів зазначає, що підтвердження направлення вказаного листа органам фіскальної служби України позивачем не надано.

Судом встановлено, що Лист від 19.12.2014 № 570 не надавався ні Львівський митниці ДФС (що підтверджується листом Львівської митниці від 18.01.2016 №13-70-26/7/36-563 (а.с.- 43), ні Черкаській митниці ДФС при розгляді справи про ПМП.

Окрім того, вказаний лист виданий Громадською організацією у Львівській області «Правий сектор Захід» (юридична адреса м.Львів, пл. Міцкевича, 8/2), натомість автомобіль за словами позивача був переданий військовим та знищений в зоні АТО.

Більше того, вказана організація згідно норм законодавства не має повноважень підтверджувати факти дії обставин непереборної сили.

На підставі аналізу законодавчих положень та обставин справи, зважаючи на те, що позивач до закінчення строку транзитного перевезення не звертався до митних органів для продовження такого строку, письмово не інформував про факт аварії або дію обставин непереборної сили, не надав достовірної інформації про місце знаходження транспортного засобу, у зв'язку із відсутністю належних підтверджуючих документів щодо факту аварії чи дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб щодо транспортного засобу «Land Rover Freelander», при складанні та розгляді справи про порушення митних правил та винесення постанови в справі про порушення митних правил колегією суддів порушень Митницею не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вимог позивача.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні постанови було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню є помилковим.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, тому вбачаються підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2016 року задовольнити.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Й. Петрик

Судді: Л.П. Борисюк

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Желтобрюх І.Л.