Справа № 303/2149/16-а, 2а-303/109/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 р. Справа № 876/3328/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1 на постанову Мукачівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2016 року у справі за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1 про примусове видворення,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року позивач - Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд з позовом до громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1, в якому просив примусово видворити за межі території України громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1 до країни походження; затримати його з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більше як дванадцять місяців.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 05 квітня 2016 року під час спроби незаконного перетину кордону з України в Угорщину, без документів, що посвідчують особу на ділянці відділу прикордонної служби «Лужанка» Мукачівського прикордонного загону на території Мочолівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області виявлено гр. Шрі-Ланки ОСОБА_1. В Україну також прибув незаконно, поза пунктами пропуску.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю; примусово видворено з України громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до країни походження; затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більше як дванадцять місяців; допущено негайне виконання постанови.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, громадянин Шрі-Ланки ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано оцінки загальновизнаним офіційним документам, щодо необґрунтованості побоювань відповідача, що його життю або здоров»ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства у Шрі-Ланці.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 05.04.2016 року громадянин Шрі-Ланки ОСОБА_1 (ОСОБА_1) був затриманий спільно із сімома співвітчизниками за спробу незаконного перетину державного кордону на ділянці відділу прикордонної служби «Лужанка» Мукачівського прикордонного загону, на напрямку 178 прикордонного знаку 100 метрів до ЛДК, територія Астейської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, під час спроби незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, без документів, що посвідчують особу, у складі групи осіб, про що складено протокол про адміністративне затримання від 05.04.2016 року.

07.04.2016 року першим заступником начальника Мукачівського прикордонного загону, на підставі положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове повернення громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1 за межі України.

З матеріалів справи видно, що із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади відповідач не звертався.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання відповідача від 05.04.2016 року; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів відповідача від 05.04.2016 року.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в»їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в»їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) визначено випадки коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Зокрема, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у ст. 26 Закону.

Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров»я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Тобто, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Обов»язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Як видно з матеріалів справи, вимоги наведеного закону в даному випадку дотримані, рішення про примусове повернення відповідача прийнято, також наявні обґрунтовані підставі вважати, що відповідач може ухилятися від виконання рішення про примусове повернення з території України, зокрема, це відсутність документів, які б посвідчували його особу, та коштів на придбання проїзного документа, що унеможливило самостійно залишити територію України. Підстави, які б стали перешкодою для видворення відповідача за межі території України (ст. 31 Закону) відсутні.

До того ж, встановлено, що відповідач у передбачені Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» строки, не звертався до відповідного органу із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (протилежного суду не доведено).

Крім цього, немає жодного доказу, який би свідчив, що відповідач залишив країну свого національного походження у зв»язку з побоюванням стати жертвою переслідувань зі сторони екстриміських збройних формувань та не може користуватися захистом цієї країни і не може повернутися внаслідок зазначених побоювань.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для затримання відповідача та примусове видворення з території України, оскільки у відповідача відсутня можливість самостійного повернення на Батьківщину (відсутні кошти для легального повернення на територію Шрі-Ланки), немає документів на право перебування на території України, а також легального перетину державного кордону України, відсутні родинні зв»язки на території України, а також відкритий намір потрапити в країни Західної Європи незаконним шляхом, свідчать про те, що останній ухилятиметься від самостійного та добровільного залишення території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності дій позивача, а тому позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, через що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Мукачівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2016 року у справі №303/2149/16-а- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23.05.2015 року.