Справа № 596/1241/16-а
Суддя: Римар Г. М.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/1241/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2016 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Римара Г.М.

при секретарі Перцовій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, третя особа: ЗАТ СП «Галінстрах» про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом про зняття арешту з майна, накладеного постановою відповідача по виконавчому провадженню №1016560 з примусового виконання виконавчого листа №2-715 виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області 27.11.2000 року про стягнення з нього на користь ЗАТ СП «Галінстрах» 7000 грн. заподіяної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.02.2006 року відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» вищезгаданий виконавчий документ повернуто стягувану. Станом на 06 травня 2016 року повторно на виконання вищевказаний виконавчий документ не надходив. Матеріали виконавчого провадження передано до архіву та повідомлено, що дане питання про зняття арешту з майна можливо вирішити лише в судовому порядку.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача не прибув у судове засідання, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. На виконання своїх обов'язків державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника, опечатування, вилучання, передавання такого майна на зберігання та реалізації його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Порядок зняття арешту з майна передбачено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, у ВДВС Гусятинського РУЮ у перебувало виконавче провадження № 1016560 з примусового виконання виконавчого листа №2-715 виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області 27.11.2000 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ СП «Галінстрах» 7000 грн. заподіяної шкоди.

Державним виконавцем Атаманюк Г.С. 11.07.2005 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1.

Постановою від 22.02.2006 року державним виконавцем відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ стягувачу.

Обов'язку державного виконавця знімати накладені арешти в межах виконавчого провадження в разі повернення виконавчого документу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, з підстав, визначених п.2 ч.1 ст.47 Закону, не передбачено.

Зазначена норма необхідна для забезпечення прав стягувача, у разі його повторного пред'явлення виконавчого документу протягом строків, визначених ст.ст.22, 23 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на 06 травня 2016року повторно на виконання вищевказаний виконавчий документ не надходив, що підтверджується довідкою №5088/07-40/2 Гусятинського РВ ДВС ГТУЮ від 06.05.2016 року.

Згідно ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальше знаходження під арештом майна перешкоджає позивачу реалізовувати свої права як власника, у зв'язку з чим з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зняти арешт з майна, що належить позивачу, накладений постановою ВДВС Гусятинського РУЮ від 11.07.2005 року.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зняти арешт, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції по виконавчому провадженню №1016560 з примусового виконання виконавчого листа №2-715 виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області 27.11.2000 року, на все майно ОСОБА_1.

Постанову допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Гусятинського районного суду Тернопільської області апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Голова Гусятинського районного суду Г.М. Римар