Справа № 815/6637/15
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6637/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року 11 год. 29 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.,

секретаря судового засідання Лєсної Т.О.,

за участю сторін:

представника позивача - Гуцакова І.В. (за довіреністю),

представника відповідача - Пятниченко А.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Смак Груп» () до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2015 року № та про скасування податкової вимоги від 11.08.2015 року № 1220-23,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду, з урахуванням уточнень, надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Смак Груп» до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 24.07.2015 року №, відповідно до якого було нараховане зобов'язання сплатити 351425,00 грн. (донарахування податку на прибуток та штрафні санкції);

- скасувати податкову вимогу від 11.08.2015 року № 1220-23, згідно якої зобов'язано ТОВ «Смак Груп» сплатити пеню у розмірі 41316,03 грн.

Ухвалою суду від 02 грудня 2015 року суддею Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В. відкрито провадження у справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.02.2016 року дану справу перерозподілено на суддю Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М.

Ухвалою від 25.02.2016 року суддею Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М. прийнято до свого провадження адміністративну справу №815/6637/15.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Державною податковою інспекцією у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області, на підставі наказу №204 від 18.06.2015 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Смак Груп» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів та інших обов'язкових платежів за період з 31.01.2014 року до 31.03.2015 року по взаємовідносинам з ТОВ «Улюс» та інш.

За результатами перевірки відповідачем складений Акт №1013/15-03-22-02/0302/38363937 від 30.06.2015 року.

На зазначений акт, вказує позивач, у встановленому Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА від 22.12.2010 року за №984, ТОВ «Смак Груп» надано заперечення із клопотанням щодо залучення представника позивача при їх розгляді. Зазначені заперечення зареєстровані Державною податковою інспекцією у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області за №б/н 14.07.2015 року.

За результатами розгляду вказаних заперечень на акт, ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області своєю відповіддю від 21.07.2015 року №7944/10/15-03-22-02/0404 відмовлено у скасуванні неправомірних, на думку позивача, висновків, які викладені в акті від 30.06.2015 року №1013/15-03-22-02/0302/38363937.

На підставі акту №1013/15-03-22-02/0302/38363937 від 30.06.2015 року Державною податковою інспекцією у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомленні-рішення від 24.07.2015 року №, відповідно до якого позивачу нараховано зобов'язання у розмірі 351425,00 грн. (донарахування податку на прибуток та штрафні санкції), а також виставлена податкова вимога від 11.08.2015 року №1220-23, згідно якої ТОВ «Смак Груп» зобов'язано сплатити пеню у розмірі 41316,03 грн.

Податкове повідомлення - рішення № від 24.07.2015 року, вказує позивач, вручено директору ТОВ «Смак Груп» ОСОБА_3 28.07.2015 року.

Не погодившись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач у порядку, передбаченому ст.56 Податкового кодексу України, звернувся до ГУ ДФС в Одеській області із скаргою від 06.08.2015 року, яка, в свою чергу, зареєстрована 07.08.2015 року. У скарзі, зазначає позивач, зокрема, містилось клопотання про витребування від ТОВ «Улюс» чи державного органу у розпорядженні якого наявні зазначені документи, довіреності ТОВ «Смак Груп» на отримання ТМЦ, на які є посилання у первинних документах.

07 вересня 2015 року за вих. №10/15-32-10-02-02 від серпня 2015 року позивачем поштою отримано рішення ГУ ДФС в Одеській області, яким у задоволенні первинної скарги ТОВ «Смак Груп» відмовлено.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням № від 24.07.2015 року та рішенням ГУ ДФС в Одеській області №10/15-32-10-02-02 від серпня 2015 року, позивач у порядку, передбаченому ст.56 Податкового кодексу України, звернувся до ДФС України із скаргою вх. №27379/6 від 16.09.2015 року.

11 листопада 2015 року ТОВ «Смак Груп» отримано рішення ДФС України від 06.11.2015 року №23659/6/99-99-10-01-01-25, яким у задоволенні скарги позивача відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смак Груп» вважає податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2015 року безпідставним та таким, що базується на висновках Акту, які не відповідають вимогам законодавства з наступних підстав.

Так, щодо висновків акту перевірки про порушення позивачем істотних умов договору, позивач, посилаючись на положення ч.1-3 ст.6, ч.2 ст.662, ст.655 Цивільного кодексу України, п.5.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА від 22.10.2010 року №984, зазначає, що сторонами по договорам №01-210314 та №777/240414 були ретельно дотримані всі суттєві умови договір купівлі-продажу, відвантаження товару відбулося у відповідності до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України, сторони договорів чітко використали власні права та, відповідно, виконали обов'язки з отримання сертифікатів на товар.

Стосовно встановлених в акті перевірки порушень у оформленні ТТН, позивач зазначає, що вони не можуть висуватися у якості підстав для висновків про завищення задекларованих у рядку 11.2 колонки А Декларації з ПДВ на суму 1355088,00 грн. та завищення суми валових витрат, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування значення на суму 7418001,00 грн., оскільки відповідно до умов договорів №01-210314 та №777/240414, а саме п.4.1, постачання здійснювалось постачальником на умовах СРТ (франко склад) покупця (термінал УГЦТС ЛІСКИ на Одеській залізниці) і ТОВ «Смак Груп», як покупцю не доводилось здійснювати перевезення товару, виходячи з чого зазначені ТТН стосуються не відносин ТОВ «Улюс» та ТОВ «Смак Груп», а відносин ТОВ «Улюс» із третіми особами і не можуть ніяким чином стосуватися виникнення та зміни у ТОВ «Смак Груп» зобов'язань за ПДВ та податку на прибуток.

Спростовуючи висновки відповідача, які викладені в акті перевірки стосовно невідповідності видаткових накладних вимогам первинного документу, позивач, посилаючись на положення Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернених та використаних довіреностей на отримання ТМЦ, затвердженої наказом МФУ №99 від 16.05.1999 року, вказує, що «іншими даними, які надають змогу ідентифікувати особу, яка приймала участь у здійсненні господарської операції», є зазначення довіреності на отримання ТМЦ, виданої ТОВ «Смак Груп» за №170299, яка зазначена у тексті видаткових накладних № Мр-0000285, № Ап-0000341 та № Ап-0000374. Вказана довіреність №170299, зазначає позивач, зареєстрована належним чином у Журналі обліку довіреностей на отримання ТМЦ та видана в одному екземплярі, який, після завершення господарської операції, зберігається у постачальника ТОВ «Улюс».

Таким чином позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є таким, що прямо протирічить вимогам законодавчих актів, а отже підлягає скасуванню.

Разом з цим, позивач зазначає, що у відповідності до ст.129.1.1. Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Відповідно до норм ст.56.15 та ст.56.17 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання не вважається узгодженим протягом строків адміністративного оскарження, а також оскарження в адміністративному суді податкового повідомлення-рішення. Проте, відповідачем, у порушення зазначених норм, видана податкова вимога від 11.08.2015 року №1220-23, згідно якої ТОВ «Смак Груп» зобов'язано сплатити пеню у розмірі 41316,03 грн.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов (т.1 а.с.149-152), в яких зазначив про безпідставність позовних вимог, посилаючись на те, що на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України відповідачем проведена виїзна позапланова перевірка ТОВ «Смак груп» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів та інших обов'язкових платежів за період часу з 31.01.14 по 31.03.15 по взаємовідносинах з ТОВ «Улюс» (), ТОВ «Енокс» (), ТОВ «Пріма - 2014» (), ТОВ «Аскаль» (), ПП «Інтеррайс» (), ТОВ «Велюкс» (), ТОВ «Фарум-2014» () в ході проведення якої встановлено, що в порушення пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України позивачем занижено суми податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 281140 грн. за 2014 рік.

Перевіркою встановлено, що в період з 01.04.2014 року по 31.03.2015 року ТОВ «Cмак Груп» мало господарські взаємовідносини з придбання товарів з ТОВ «Улюс» за період: березень - квітень 2014 року на підставі договорів купівлі - продажу: від 21.03.2014 року № 01-210314; від 24.04.2014 року № 777 - 240414.

Окрім цього, відповідач у своїх запереченнях вказує, що Актом зафіксовано, що видаткові накладні, які видані по вищевказаним договорам скріплені печатками обох сторін, підписані зі сторони «Постачальника» особою від імені директора ТОВ «Улюс» ОСОБА_4, зі сторони «Покупця» підписано не встановленою особою, а саме: не зазначено посаду особи, відповідальної за здійснення господарської операції, правильність оформлення, та інші дані, що повинні ідентифікувати особу у здійсненні господарської операції.

Розділом 2 «Кількість та якість» договору №777-240414 визначено, що кількість Товару складає «*» - не зазначено тоннаж Товару, та визначається під час перевантажування зерна на вагах зернового складу за згодою Покупця, та відображено в реєстрі ТТН.

Таким чином, зазначає відповідач у своїх запереченнях, ТОВ «Смак Груп» не правомірно відобразило у податковому обліку операції з придбання у ТОВ «Улюс» у березні - квітні 2014 року товар - «Ріпак» у загальній кількості 292,64 тони загальною вартістю 1561888,00 грн. (без ПДВ), у т.ч.: березень 2014 року - 44 тони на суму 206800,00 грн. (без ПДВ); квітень 2014 року - 248,64 тони на суму 1355088,00 грн. (без ПДВ), так як видаткові накладні від 21.03.2014 року №Мр-0000285, від 25.04.2014 року №Аn-0000341, від 29.04.2014 року №Ап-0000374 за змістом п.44.1 ст.44 ПКУ не можуть вважатися первинними документами для підтвердження даних податкового обліку, оскільки оформлені з порушенням ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п.2.1, п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704.

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що актом встановлено, що ТОВ «Смак Груп» не надано до перевірки документи, визначені ст.662 Цивільного Кодексу України та п.2.2, п.4.4 договорів купівлі - продажу №01-210314 та №777/240414, зокрема документи, що підтверджують якість Товару (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), найменування та місцезнаходження виробника (Постачальника) Товару.

Крім цього, вказує відповідач, актом перевірки зафіксовано, що у наданих ТОВ «Смак Груп» товарно - транспортних накладних не заповненні графи: «Відповідальна особа вантажовідправника (П.І.Б. посада, підпис)»; «Відпуск дозволив ( П.І.Б. посада, підпис)»; «Усього відпущено на загальну суму»; «Супровідні документи на вантаж»; «Здав Відповідальна особа вантажовідправника, П.І.Б., посада, підпис)»; «Прийняв (Відповідальна особа вантажоодержувача, П.І.Б., посада, підпис, печатка)», тобто ТТН не містять даних, визначених п.8.25 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Окрім цього, у товарно-транспортній накладній серії 10 ААА №023191 не зазначено дати.

Таким чином, зазначає відповідач у запереченнях, на порушення пп.138.1.1. п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПКУ встановлено завищення ТОВ «Смак Груп» витрат за 2014 рік всього у сумі 1561888,00 грн., що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 281140,00 грн.

Щодо правомірності винесення податкової вимоги №1220-23 від 11.08.2015 року, то у своїх додаткових поясненнях (т.1 а.с.232) відповідач зазначає, що вона скасована.

З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення та податкова вимога скасуванню не підлягають, у зв'язку із чим просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, в уточненнях до позовної заяви та на подані до суду докази.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов та додаткових пояснень.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, ознайомившись з запереченнями відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смак Груп» () зареєстровано як юридична особа 21.09.2012 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.49-50, 85-86, 220) . Місцезнаходженням ТОВ «Смак Груп» відповідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є: 68003, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Паркова, буд.48/68-Н.

Судом встановлено, що ТОВ «Смак Груп» взято на податковий облік в ДПІ м. Іллічівська 24.09.2012 за №3650/28139 та станом на день складання акту перевірки перебуває на обліку в ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області. У період, за який проводилась перевірка, ТОВ «Смак Груп» було зареєстровано, зокрема, платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва № 200093014 про реєстрацію платника податку на додану вартість (т.1 а.с.209), платником податку на прибуток та податку з доходів фізичних осіб, про що зазначено в п.2.4.1, п.2.4.2 акту перевірки (т.1 а.с.9).

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п. 75.1.2 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Судом встановлено, що на підставі наказу ДПІ м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від 18.06.2015 року № 204 (т.1 а.с.155) та на виконання постанови заступника начальника відділу ГСУ МВС України підполковника міліції Кожухівського Є.В. від 03.04.2015 року (т.1 а.с.153-154), на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, головним державним ревізором - інспектором відділу планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області Костянюк Ларисою Василівною проведено позапланову виїзну документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Cмак Груп» (код за ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів та інших обов'язкових платежів за період часу з 31.01.2014 року по 31.03.201 року. по взаємовідносинах ТОВ «Улюс» (код за ), ТОВ «Енокс» (код за ), ТОВ «Пріма -2014» (код за ), ТОВ «Аскаль» (код за ), ПП «Інтеррайс» (код за ), ТОВ «Велюкс» (код за ), ТОВ «Фарум -2014» (код за ).

Як зазначено в акті перевірки та не спростовувалось представником позивача, перевірку проведено з відома та в присутності директора ТОВ «Смак Груп» ОСОБА_3.

За результатами вказаної перевірки ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області складено акт перевірки від 30.06.2015 року № 1013/15-03-22-02/0302/38363937, яким встановлено порушення позивачем: пп.138.1.1. п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 281140,00 грн. за звітний (податковий ) період 2014 рік; п.197.21 п.197 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено завищення рядку 11.2 Декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2014 року у сумі 1355088,00 грн. Даний результат перевірки не вплинув на визначення суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду (т.1 а.с.9-18, 248-256).

Судом встановлено, що не погоджуючись із висновками, які викладені в Акті перевірки, позивач надав до відповідача заперечення, які зареєстровані ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області 14.07.2015 року (т.1 а.с.242-244).

За результатом розгляду вищевказаних заперечення, ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області надано відповідь на заперечення від 21.07.2015 року №7944/10/15-03-22-02/0404, якою відмовлено у скасуванні висновків, які викладені в Акті №1013/15-03-22-02/0302/38363937 (т.1 а.с.224-228, 245-247).

На підставі вказаного акту перевірки № 1013/15-03-22-02/0302/38363937 від 30.06.2015 року, відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 24.07.2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 351425,00 грн., з яких: 281140,00 грн. - за основним платежем та 70285,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення пп. 138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України (т.1 а.с.64,87,233);

До вказаних податкових повідомлень-рішень, ДПІ складено розрахунок штрафних (фінансових) санкцій (т.1 а.с.65, 88, т.2 а.с.31).

11 серпня 2015 року ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області винесено податкову вимогу №1220-23 Форми «Ю» із зазначенням суми податкового боргу ТОВ «Смак Груп» за узгодженим грошовим зобов'язанням 41316,03 грн., з яких сума пені складає 41316,03 грн. (т.1 а.с.67-68, 84).

До вказаної податкової вимоги відповідачем складено розрахунок суми нарахованої пені (т.1 а.с.66,89).

Згідно з роздруківки з БД «АІС Податковий Блок», вказана вимога анульована 28.08.2015 року (т.1 а.с.241).

Судом встановлено, що не погоджуючись з податковим повідомленнями-рішенням від 24.07.2015 року № , позивач скористався досудовим порядком врегулювання спору та оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення, подавши до Головного управління ДФС в Одеській області скаргу від 06.08.2015 року. Рішенням Головного управління ДФС в Одеській області від 26 серпня 2015 року №2210/10/15-32-10-02-07 податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від 24.07.2015 року № залишено без змін, а первинна скарга директора ТОВ «Смак Груп»- без задоволення (т.1 а.с.51-58, 90-97, 237-240).

Не погодившись з рішенням ГУ ДФС в Одеській області та оскаржуваним податковим повідомленням-рішеннями, позивач звернувся з повторною скаргою від 16.09.2015 року №27379 до Державної фіскальної служби України. Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 06.11.2015 року №23659/6/99-99-10-01-01-25, залишено без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від 24.07.2015 року № та рішення про результати розгляду первинної скарги, а скарга підприємства залишена без задоволення (т.1 а.с.59-63, 98-102, 234-236).

В свою чергу, не погодившись з висновками податкового органу, винесеним податковим повідомленням-рішеннями № від 24.07.2015 року та з податковою вимогою від 11 серпня 2015 року №1220-23 Форми «Ю», позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.

Спірне податкове повідомлення-рішення базується на викладених в акті перевірки висновках відповідача про порушення позивачем вимог пп.138.1.1. п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

Вказані висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані наступним.

Проведеною документальною позаплановою перевіркою з питань своєчасності, достовірності, повноти та сплати до бюджету податків, зборів та інших обов'язкових платежів за період з 31.01.2014 року по 31.03.2015 року по взаємовідносинам з ТОВ «Улюс», ТОВ «Енокс», ТОВ «Пріма -2014», ТОВ «Аскаль», ПП «Інтеррайс», ТОВ «Велюкс», ТОВ «Фарум-2014», на підставі наступних документів: договорів, видаткових накладних, розрахунків на оплату, податкових накладних, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних, виписок з банку, оборотно сальдових відомостей по рахунках 631, 902 та 281, встановлено заниження суми податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 281140,00 грн. за звітний (податковий ) період 2014 рік.

Актом перевірки встановлено, що ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області отримано постанову від 03.04.2015 року, винесену заступником начальника відділу ГСУ МВС України підполковником міліції Кожухівським Є.В. про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «Cмак - Груп», згідно якої Головним слідчим управлінням МВС України проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000494, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2014 року за матеріалами ГУ БКОЗ Служби безпеки України за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України.

В результаті проведеного порівнювального аналізу переліку контрагентів, наведених в постанові ГСУ МВС України про призначення документальної позапланової виїзної перевірки від 03.04.2015 року, з наданими до перевірки первинними документами та даними інтегрованої автоматизованої системи ДФС «Податковий блок», «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» перевіркою встановлено, що в період з 01.04.2014 року по 31.03.2015 року ТОВ «Cмак Груп» мало господарські взаємовідносини з придбання товарів з ТОВ «Улюс» () за період: березень - квітень 2014 року.

При цьому, в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Смак Груп» не надано до перевірки документи, визначені ст.662 Цивільного Кодексу України, пунктом 2.2 та пунктом 4.4 договорів купівлі - продажу №01-210314 від 21.03.2014 року, №777/240414 від 24.04.2014 року, зокрема документи що підтверджують якість Товару (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), найменування та місцезнаходження виробника (Постачальника) Товару.

Разом з цим, в акті зазначено, що товарно - транспортні накладні, які надані в якості підтвердження факту транспортування товару, не містять обов'язкових реквізитів визначених п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні від 14 жовтня 1997 року № 363. Так, у наданих ТОВ «Смак Груп» товарно - транспортних накладних не заповненні наступні графи: «Відповідальна особа вантажовідправника ( П.І.Б. посада, підпис)»; «Відпуск дозволив ( П.І.Б. посада, підпис)»; «Усього відпущено на загальну суму»; «Супровідні документи на вантаж»; «Здав Відповідальна особа вантажовідправника, П.І.Б., посада, підпис, печатка)»; «Прийняв (Відповідальна особа вантажоодержувача, П.І.Б., посада, підпис, печатка)». Надані до перевірки товарно - транспортні накладні не містять даних визначених п.8.25 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, згідно з яким час прибуття автомобіля для завантаження встановлюється у пункті навантаження з моменту проставляння в товарно-транспортній накладній відмітки про фактичний час прибуття автомобіля для завантаження, а час прибуття автомобіля для розвантаження - з моменту пред'явлення водієм товарно-транспортної накладної в пункті розвантаження.

Актом перевірки встановлено, що видаткові накладні № Мр-0000285 від 21.03.2014 року, № Аn-0000341 від 25.04.2014 року, Ап-0000374 від 29.04.2014 року не можуть за змістом п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України вважатися первинними документами для підтвердження даних податкового обліку, оскільки оформлені з порушенням вимог встановлених ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктів 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704.

Таким чином, з урахуванням викладеного, враховуючи використані під час перевірки документи, висновки акту про встановлені порушення пп.138.1.1. п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України обґрунтовані тим, що ТОВ «Смак Груп», включено до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), витрати в сумі 1561888,00 грн. підтверджені первинними документами, які не можуть за змістом п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України вважатися первинними документами для підтвердження даних податкового обліку.

Суд погоджується з вказаними висновками відповідача щодо порушення позивачем визначених законодавством вимог до оформлення первинних документів на підтвердження даних податкового обліку, в результаті чого встановлено заниження позивачем суми податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 281140,00 грн., виходячи з наступного.

Згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до частини першої ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, видом діяльності за КВЕД, яку здійснює позивач є: 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Судом встановлено, що в межах здійснення своєї господарської діяльності, між товариством з обмеженою відповідальністю «Улюс» в особі директора ОСОБА_4 (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Смак Груп» в особі директора ОСОБА_3 (Покупець) укладено договір №01-210314 від 21.03.2014 року (т.1 а.с.81-83), згідно якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити ріпак продовольчий урожаю 2013 року згідно показників, зазначених в п.2 «Кількість та якість» (надалі - Товар) насипом на умовах, передбачених цим Договором. Постачальник гарантує, що товар є його власністю і вільний від прав третіх осіб, зокрема не є предметом застави (у тому числі податкової), не знаходиться під арештом, не є спільною власністю і т.п.

Пунктом 2.1 вказаного договору визначено, що кількість Товару складає 44 тн. (+/- 10% за вибором Покупця), та визначається під час перевантажування зерна на вагах зернового складу за згодою Покупця, та відображається в реєстрі ТТН.

Згідно з п.3.1 та п.3.2 ціна Товару складає 4700,00 грн. за одну метричну тону без ПДВ. Загальна вартість Договору складає 206800,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п.4.1. Договору №01-210314 постачальник здійснює поставку товару в повному обсязі на умовах СРТ (франко-склад), місце поставки: Одеса, термінал Ліски, в строк до 26.03.2014 року включно.

Пунктом 4.4. Договору №01-210314 визначено, що карантинний, та при необхідності, ветеринарний сертифікат оформлюються Покупцем за свій рахунок.

Згідно з п.5.1. та п.5.2. вищевказаного договору, покупець здійснює 100% оплату вартості Товару шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку Постачальника. Оплата кожної партії Товару здійснюється на умовах відстрочки платежу протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту поставки Товару. Платіж за цим Договором вважається здійсненим належним чином у дату списання коштів з банківського рахунку Покупця. На прохання Постачальника, покупець надає йому копію банківського документа про перерахування коштів.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано до суду засвідчені копії рахунку-фактури на оплату товару від 21.03.2014 року №Мр-0000286 (т.1 а.с.105) та видаткової накладної від 21.03.2014 року №Мр-0000285(т.1 а.с.190).

Вказані у вищезазначених видаткових накладних суми витрат на товари були віднесені позивачем до складу валових витрат у відповідних періодах 2014 року, що підтверджується реєстрами отриманих та виданих податкових накладних за період березень 2014 року (т.1 а.с.210-213).

Так, з наданої позивачем копії видаткової накладної вбачається, що в зазначеному документі в порушення ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність в Україні» не зазначені посада особи, відповідальних за отримання товару з боку позивача.

Як вбачається з вказаних первинних документів, позивачем було придбано у його контрагента TOB «Улюс» такий товар, як ріпак у кількості 44 тони.

Транспортування вказаної продукції на адресу позивача згідно умов зазначеного вище договору, здійснювалось постачальником у повному обсязі на умовах СРТ (франко-склад), місце поставки: Одеса, термінал Ліски.

Позивачем надано до суду копію товарно-транспортної накладної Серії 10ААА №023191 від 21.03.2014 року (т. 1 а.с.123-124), в якій відображено, зокрема, назву продукції (товару), його кількість; дані водіїв та транспортних засобів перевізника. Також, у цій ТТН зазначено, що замовником та вантажовідправником є TOB «Улюс», вантажоодержувачем - ТОВ «Смак Груп» «Лиски», автопідприємства - ПП «Цаца».

При цьому, на підтвердження наявності у позивача місць для розміщення та зберігання придбаного товару у TOB «Улюс» позивачем до суду надано складські довідки №152 від 22.04.2014 року, №169 від 29.04.2014 року, №129 від 07.04.2014 року, (т.1 а.с.140-147), видані філією УДЦТС «Ліски» на Одеській залізниці.

Як зазначається в акті перевірки та не спростовувалось позивачем, ТОВ «Cмак Груп» використовувало у своїй діяльності ділянку відритого складського майданчика для виконання вантажних операцій на території вантажного терміналу станції Одеса-Ліски за адресою : Одеська область, Біляївський район, селище Усатове, вул. Залізнична, 14. Вказана ділянка відритого складського майданчика використовується на підставі договору про надання станцією Одеса-Ліски послуг, пов'язаних з прийомом, відправленням, переадресуванням та переробкою вантажів від 15.07.2014 року №97-ЮІ, який укладено між ДП «Український державний центр транспортного сервісу «Ліски» (Виконавець) та ТОВ «Смак Груп» (Замовник). Отже, договір про надання станцією Одеса-Ліски послуг, пов'язаних з прийомом, відправленням, переадресуванням та переробкою вантажів укладено позивачем пізніше, аніж здійснювалась поставка товару по договору №01-210314 від 21.03.2014 року, а отже не є доказом наявності у позивача місць для розміщення та зберігання придбаного товару у TOB «Улюс» відповідно до договору №01-210314 від 21.03.2014 року.

Разом з цим, судом встановлено, що в межах здійснення своєї господарської діяльності, між товариством з обмеженою відповідальністю «Смак Груп» в особі директора ОСОБА_3 (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Улюс» в особі директора ОСОБА_4.(Покупець) укладено договір №777-240414 від 24.04.2014 року (т.1 а.с.78-80), згідно якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити ріпак продовольчий урожаю 2013 року згідно показників, зазначених в п.2 «Кількість та якість» (надалі - Товар) насипом на умовах, передбачених цим Договором. Постачальник гарантує, що товар є його власністю і вільний від прав третіх осіб, зокрема не є предметом застави (у тому числі податкової), не знаходиться під арештом, не є спільною власністю і т.п.

Пунктом 2.1 вказаного договору визначено, що кількість Товару складає тн. (+/- 10% за вибором Покупця), та визначається під час перевантажування зерна на вагах зернового складу за згодою Покупця, та відображається в реєстрі ТТН.

При цьому, суд зазначає, що безпосередньо умовами вказаного договору не визначено у якій саме кількості поставляється Товар.

Згідно з п.3.1 та п.3.2 ціна Товару складає 5450,00 грн. за одну метричну тону без ПДВ. Загальна вартість Договору складає 1400000,00 грн. без ПДВ.

Однак, в супереч п.9.3 Договору №777-240414 від 24.04.2014 року, яким визначено, що всі зміни та/або доповнення до цього Договору дійсні лише у випадку, якщо вони зроблені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін, суд зазначає, що корегування відомостей щодо загальної вартості договору внесені без дотримання відповідних умов, визначених цим договором.

Відповідно до п.4.1. Договору №777-240414 постачальник здійснює поставку товару в повному обсязі на умовах СРТ, місце поставки: термінал УГЦТС Ліски на Одеській залізниці (с.Усатове, вул. Железнодорожників, 14) в строк до 01.05.2014 року включно.

Пунктом 4.4. Договору №777-240414 визначено, що карантинний, та при необхідності, ветеринарний сертифікати оформлюються Покупцем за свій рахунок.

Згідно з п.5.1. та п.5.2. вищевказаного договору, покупець здійснює 100% оплату вартості Товару шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку Постачальника по факту розвантаження товару. Платіж за цим Договором вважається здійсненим належним чином у дату списання коштів з банківського рахунку Покупця. На прохання Постачальника, покупець надає йому копію банківського документа про перерахування коштів.

В свою чергу, в п. 10 вищевказаного договору «Банківські реквізити та юридичні адреси сторін», Постачальником зазначається - ТОВ «Улюс», Покупцем- ТОВ «Смак Груп».

При цьому, суд зазначає, що з вступної частини договору вбачається, що ТОВ «Улюс» по вказаному договору є Покупцем, ТОВ «Смак Груп»- Постачальником.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано засвідчені копії: рахунків-фактур на оплату товару від 25.04.2014 року №Ар-0000341 (т.1 а.с.106), від 29.04.2014 року №Ап-0000372 (т.1 а.с.107); видаткових накладних від 29.04.2014 року №Ап-0000374 (т.1 а.с.188), від 25.04.2014 року №Ап-0000341 (т.1 а.с.189).

Вказані у вищезазначених видаткових накладних суми витрат на товари були віднесені позивачем до складу валових витрат у відповідних періодах 2014 року, що підтверджується реєстрами отриманих та виданих податкових накладних за період грудень 2014 року (т.1 а.с.219).

Як вбачається з вказаних первинних документів, позивачем було придбано у його контрагента TOB «Улюс» такий товар, як, ріпак у загальній кількості 248,640 т. (114,200 т.+134,440 т.).

Так, з наданих позивачем копій видаткових накладних вбачається, що в зазначених документах в порушення ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність в Україні» не зазначено посад особи, відповідальної за отримання товару з боку позивача.

Окрім цього, як вбачається з документів, які надані з боку позивача в обґрунтування позовних вимог, а саме: копії журналу реєстрації довіреностей за 2012 рік (т.1 а.с.104, 221-223), довіреність від 21.03.2014 року №1770299, видана на ім'я ОСОБА_7 строком до 30.03.2014 року. В той час, як датою складання видаткових накладних по вищевказаному договору є 29.04.2014 року та 25.04.2014 року, а отже, участь у здійсненні господарської операції по отриманню товару з боку позивача брала особа без наявних на це повноважень.

Суд критично оцінює надані 20.05.2016 року через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду з боку позивача копії видаткових накладних від 25.04.2014 року № АП-0000341 та від 29.04.2014 року №Ап-0000374, в яких зазначено у графі «Отримав (ла)» номер довіреності 170297 від 24.04.2014 року, оскільки останні до перевірки не надавались, з наданих представником позивача у судовому засіданні пояснень, не зрозуміло, яким чином вносились виправлення у графи «номер та дата видачі довіреності» вищевказаних видаткових накладних, а також, зважаючи, що в своєму адміністративному позові позивач вказує, що видаткові накладні від 25.04.2014 року № АП-0000341 та від 29.04.2014 року №Ап-0000374 підписані особою, яка діє на підставі довіреності №170299.

Транспортування вказаної продукції на адресу позивача згідно умов зазначеного вище договору, здійснювалось постачальником у повному обсязі на умовах СРТ, місце поставки: термінал УГЦТС Ліски на Одеській залізниці (с. Усатове, вул. Железнодорожників,14), що, на думку позивача, підтверджується товарно-транспортними накладними (т. 1 а.с.111-122), в яких відображено, зокрема, назву продукції (товару), його кількість; дані водіїв та транспортних засобів перевізника. Також, у цих ТТН зазначено, що замовником та вантажовідправником є TOB «Улюс», вантажоодержувачем - ТОВ «Смак Груп», автопідприємства - ПП «Казинов», ПП «Галюров, » та ПП «Христодоров».

Однак в порушення умов договору №777-240414, відповідно до наданих ТТН, в графі «Вантажоожержувач», зазначено: ТОВ «Смак Груп», 68003, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Паркова, 48/68 н. При цьому, позивачем протягом всього розгляду справи не надано до суду доказів на підтвердження наявності у позивача місць для розміщення та зберігання придбаного товару у TOB «Улюс» за вищевказаною адресою.

Суд зазначає, що відповідно до п. 11.1 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні від 14 жовтня 1997 року № 363, товарно-транспортна накладна є основним документом на перевезення вантажів, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох примірників. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом і за необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники. Перший примірник ТТН залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий примірники, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби - і печаткою або штампом), передається перевізнику.

Однак, в порушення вищевикладеного у наданих ТОВ «Смак Груп» товарно - транспортних накладних не заповненні графи: «Відповідальна особа вантажовідправника ( П.І.Б. посада, підпис)»; «Відпуск дозволив ( П.І.Б. посада, підпис)»; «Усього відпущено на загальну суму»; «Супровідні документи на вантаж»; «Здав Відповідальна особа вантажовідправника, П.І.Б., посада, підпис, печатка)»; « Прийняв (Відповідальна особа вантажоодержувача, П.І.Б., посада, підпис, печатка)».

Крім цього надані до перевірки товарно - транспортні накладні не містять даних визначених п.8.25 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, згідно з яким час прибуття автомобіля для завантаження встановлюється у пункті вантаження з моменту проставляння в товарно-транспортній накладній відмітки про фактичний час прибуття автомобіля для завантаження, а час прибуття автомобіля для розвантаження - з моменту пред'явлення водієм товарно-транспортної накладної в пункті розвантаження.

Суд критично оцінює надані на підтвердження здійснення оплати за поставку товару по вищезазначеним договорам та згідно виписаних на їх підставі рахунків-фактур банківські виписки по особовому рахунку позивача (т.1 а.с.108-110,229-231), оскільки з них вбачається наступне.

24 березня 2014 року позивачем здійснено переказ коштів на рахунок ТОВ «Улюс»; призначенням платежу зазначено: «за ріпак згідно рах. №Мр-0000286 від 21.03.2014 року без ПДВ», в свою чергу, згідно з рахунком-фактурою №Мр-0000286 від 21.03.2014 року, який наявний в матеріалах справи, останній дійсний до 21.03.2014 року.

29 квітня 2014 року позивачем здійснено переказ коштів на рахунок ТОВ «Улюс», призначенням платежу зазначено: «за ріпак згідно рах. № Мр-0000341 від 25.04.2014 року без ПДВ», в свою чергу, згідно з рахунком-фактурою №Ап-0000341 від 25.04.2014 року, який наявний в матеріалах справи, останній дійсний до 25.04.2014 року.

08 травня 2014 року позивачем здійснено переказ коштів на рахунок ТОВ «Улюс», призначенням платежу зазначено: «за ріпак згідно рах. № Ап-0000372 від 29.04.2014 року без ПДВ», в свою чергу, згідно з рахунком-фактурою №Ап-0000372 від 29.04.2014 року, який наявний в матеріалах справи, останній дійсний до 29.04.2014 року.

Правові відносини щодо віднесення сплачених платниками сум до витрат підприємств з 01.01.2011 року регулюються Податковим кодексом України, веденням бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено загальне поняття та характеристика документу на підставі якого виникає право та обов'язок в платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього ж Закону та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону Про бухгалтерський облік, на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Згідно з п.п.14.1.27. п.14.1 ст.14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Склад витрат та порядок їх визнання врегульовано ст.138 ПК України.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування складаються з витрат операційної діяльності та інших витрат.

Відповідно до п.п.138.1.1. п.138.1 ст.138 ПК України, витрати операційної діяльності включають, зокрема собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пунктом 138.4. ст.138 ПК України визначено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п.138.8. ст.138 ПК України, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Підпунктом 138.8.1. п.138.8. ст.138 ПК України визначено, що до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.177.4. ст.177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Зі змісту наведених норм вбачається, що витрати підприємства можна враховувати при обчисленні об'єкта оподаткування лише у разі фактичності відповідних витрат, оскільки сам факт їх здійснення є визначальною ознакою формування витрат. В свою чергу, фактичність здійснення витрат повинна підтверджуватись розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, однак, самі по собі документи без реального здійснення операції, за наслідком якої сформовані витрати підприємства, не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для формування валових витрат підприємства.

Таким чином, витрати підприємства мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків та віднесення ним сум до валових витрат.

Відповідно п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду та відповідно п. 14.1.202 зазначеної статті продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Як вже встановлено судом, позивачем на підтвердження обґрунтованості включення спірних сум до витрат підприємства, надані видаткові накладні, розрахунки-фактури, банківські виписки та інші супутні бухгалтерські та первинні документи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись ст. 86 КАС України, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, а також у сукупності їх достатність та взаємозв'язок, суд критично ставиться до зазначених документів як до доказів фактичного отримання позивачем товарів та використання цих товарів у власній господарській діяльності та погоджується із встановленими ДПІ порушеннями позивачем вимог податкового законодавства, з огляду на наступне.

Так, з наданих позивачем копій накладних вбачається, що в зазначених документах в порушення ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність в Україні» не зазначені посада осіб, відповідальних за отримання товару з боку позивача; в накладних від 29.04.2014 року № Ап-0000374 та від 25.04.2014 року №Ап-0000341 зазначено номер довіреності, яка втратила чинність станом на дату складання накладної.

Тобто, як вже зазначалось вище, з наданих позивачем копій видаткових накладних неможливо зробити достовірний висновок щодо фактичності передачі товару за спірною угодою, наявності довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, які видавались особі (-ам), відповідальним за отримання від постачальника такого товару. Недоліки згаданих документів не надають змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні згаданих господарських операцій, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності зазначених господарських операцій.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Тобто, з аналізу вищевказаних норм Закону вбачається, що ціна товару є істотною умовою для договорів такого виду, тому суд вважає, що на виконання договору № 777-240414 від 24.04.2014 позивач та ТОВ «Улюс» не дійшли згоди щодо усіх істотних його умов, що свідчить про відсутність наміру щодо настання реальних наслідків.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 673 Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Позивач у своїй уточненій позовній заяві зазначає, що відповідні Сертифікати якості були отримані ТОВ «Смак Груп» згідно до дослідження, проведеного експертною організацією.

Однак, ні до перевірки, ні протягом усього часу розгляду справи, відповідні сертифікати до суду не надавались.

В даному випадку, виходячи з вищевикладених фактів та доказів, що їх підтверджують, надані з боку позивача копія Договору №АА16 від 12.04.2013 та додатків до вказаного договору (т.1 а.с.129-132), ВМД (т.1 а.с.125-126), доручення по навантаженню №285 від 06.05.2014 року (т.1 а.с.139) ) на підтвердження використання отриманих у контрагента ТОВ «Улюс» товарів для подальшого використання в межах господарської діяльності позивача, судом не приймаються до уваги, оскільки вони жодним чином не свідчать про те, що, так званий, придбаний у ТОВ «Улюс» ріпак використовувався в подальшій господарській діяльності позивача саме при реалізації ріпаку по вищевказаному договору.

Таким чином, з урахуванням наведеного, докази, надані позивачем щодо подальшої реалізації, як посилається позивач, отриманих у контрагента товарів як докази підтвердження використання цих товарів у господарській діяльності підприємства, не беруться судом до уваги.

Отже, судом встановлено, що наданими позивачем документами не доведено факту товарності та дійсності господарських операцій між ним та його контрагентом. Зокрема, подані позивачем як докази своїх позовних вимог первинні фінансові та бухгалтерські документи не є достатніми для беззаперечного твердження про дійсне виконання господарських операцій з контрагентом, тобто такими, що дають право позивачу віднести відповідні суми до складу витрат.

З урахуванням сукупності наведених обставин, суд не може вважати доведеним факт реального виконання господарських операцій з ТОВ «Улюс», за рахунок яких віднесені спірні суми до валових витрат.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що лише формальна наявність у позивача видаткових накладних, що неналежним чином оформлені, не є достатнім і беззаперечним документальним підтвердженням фактичного отримання товару, і не дають можливість суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій, що вказує на відсутність у позивача фактичних підстав для віднесення спірних сум до складу витрат, що пов'язані з господарською діяльністю позивача.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ «Улюс» щодо купівлі-продажу товару та на недоведеність подальшого використання цього товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність віднесення спірних сум до витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування на суму 281140,00 грн., у зв'язку із чим погоджується із висновком відповідача щодо порушення позивачем: пп.138.1.1. п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суми податку на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 281140,00 грн., а тому, на думку суду, донарахована контролюючим органом сума грошового зобов'язання відповідає вимогам ст.54 ПК України на час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

При цьому, зважаючи на надані представником відповідача під час судового розгляду справи пояснення, а також докази, якими вони обґрунтовуються, зважаючи, що податкова вимога №1220-23 від 11.08.2015 року анульована 28.08.2015 року, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Смак Груп» в частині скасування податкової вимоги від 11.08.2015 року № 1220-23 , згідно якої зобов'язано ТОВ «Смак Груп» сплатити пеню у розмірі 41316,03 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи представник відповідача довів суду, з посиланням на відповідні положення законодавства та на надані докази, правомірність прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем за результатами вказаної перевірки скасуванню не підлягають.

За вказаних обставин, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Смак Груп» є необґрунтованими та недоведеними, а отже не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Смак Груп" () до державної податкової інспекції у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2015 року № , відповідно до якого було нараховане зобов'язання сплатити 351 425 (триста п'ятдесят одну тисячу чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок (донарахування податку на прибуток та штрафні санкції) та про скасування податкової вимоги від 11.08.2015 року № 1220-23, згідно якої зобов'язано ТОВ "Смак Груп" сплатити пеню у розмірі 41 316 (сорок одна тисяча триста шістнадцять) гривень 03 копійки - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 24 травня 2016 року.

Суддя С.М. Корой

У задоволені адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Смак Груп" () до державної податкової інспекції у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2015 року № , відповідно до якого було нараховане зобов'язання сплатити 351 425 (триста п'ятдесят одну тисячу чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок (донарахування податку на прибуток та штрафні санкції) та про скасування податкової вимоги від 11.08.2015 року № 1220-23, згідно якої зобов'язано ТОВ "Смак Груп" сплатити пеню у розмірі 41 316 (сорок одна тисяча триста шістнадцять) гривень 03 копійки - відмовити.

24 травня 2016 року.