Справа № 815/1281/16
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1281/16
УХВАЛА

17 травня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря Слободянюка К.С.,

представника позивача не з'явився,

представника відповідача Щербань Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника відповідача про відвід головуючого судді в адміністративній справі за позовом ТОВ «ІСТ ГРЕЙНС» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «СТОЛИЧНИЙ» Кухарева Володимира Валентиновича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ТОВ «ІСТ ГРЕЙНС» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «СТОЛИЧНИЙ» Кухарева Володимира Валентиновича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні 20.04.2016 року ОСОБА_4 було допущено до участі у справі як представника відповідача до стадії надання сторонами по справі пояснень через відсутність належним чином оформленої довіреності на представництво інтересів відповідача. 29.04.2016 року (вхід. № 11455/16) ОСОБА_4 надав суду письмову заяву про відвід головуючого судді Тарасишиної О.М. згідно якої, на його думку, головуючий суддя по справі має упереджене відношення до відповідача, оскільки ОСОБА_4 було відмовлено в ознайомлені з адміністративною справою 20.04.2016 року, що на думку ОСОБА_4 свідчить про упередженість та необ'єктивність при розгляді справи та є підставою для відводу головуючого судді.

У судове засідання з'явився представник відповідача - Щербань Д.М., який підтримав вищезазначене клопотання про відвід судді.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що представник відповідача - Щербань Д.М., підтримав клопотання про відвід судді від 29.04.2016 року (вхід. № 11455/16), дослідивши вимоги заяви про відвід, суд дійшов висновку про необхідність розглянути вказане клопотання.

Що стосується припущення ОСОБА_4 щодо формування упередженої думки головуючого судді при розгляді справи, у зв'язку з відмовою в ознайомлені з адміністративною справою 20.04.2016 року, суд зазначає що ОСОБА_4, було відмовлено в ознайомлені з матеріалами справи за клопотанням від 20.04.2016 року оскільки ОСОБА_4 не було надано відповідної довіреності.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь - який спосіб забороняється. Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно «Рекомендацій CM/Rec (2010)12 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки», яка ухвалена Комітетом Міністрів Ради Європи 17.11.2010 р., визначено, що: незалежність суддів гарантується незалежністю судової влади загалом, це є основним принципом верховенства права; судді повинні мати необмежену свободу щодо неупередженого розгляду справ відповідно до законодавства та власного розуміння фактів; судді повинні мати достатні повноваження та змогу їх здійснювати для виконання своїх обов'язків, підтримання юрисдикції та гідності суду.

Відповідно частин 1 - 3 статті 30 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 27 - 29 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

Статтями 27, 28 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ст. 30 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований з обґрунтуванням підстав для відводу.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у адміністративних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Стаття 27 КАС передбачає, що суддя не може брати участь у розгляді справи і відводиться, на ряду з іншим і за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄСПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов'язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄСПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Так, у справі «П'єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, можна провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено обставини, які б дійсно викликали сумніви у неупередженості головуючого судді у справі при розгляді цієї адміністративної справи.

Наведені ОСОБА_4 в заяві обставини ніяким чином не вказують на упередженість головуючого судді у даній справі, а є лише його необгрунтованими припущеннями. Більш того, здійснення, відповідно до закону, процесуальної діяльності суддею в ході розгляду будь-якої справи, не може бути підставою для відводу цього судді з передбачених статтями 27, 28 КАС України мотивів, оскільки не свідчить про наявність ознак необ'єктивності чи упередженості.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку про відсутність підстав у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід головуючого судді.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 17.05.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Складення ухвали у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин ухвали у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 133, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви ОСОБА_4 від 29.04.2016 року (вхід № 11455/16) про відвід головуючого судді в адміністративній справі за позовом ТОВ «ІСТ ГРЕЙНС» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «СТОЛИЧНИЙ» Кухарева Володимира Валентиновича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії-відмовити.

Ухвала окремо від кінцевого судового рішення оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 23.05.2016 року.

Суддя О.М. Тарасишина