Справа № 304/1034/15-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року Справа № 876/11109/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови, -

У С Т А Н О В И В:

У серпні місяці 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Перечинського районного суду Закарпатської області з позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання незаконною та скасування постанови від 30 липня 2015 року № 207/1007. З адміністративного позову вбачається, що 20 липня 2015 року головним державним інспектором інспекційного відділу у місті Ужгороді управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Сікорою Зіновієм Анатолійовичем складено Акт № 263/1007 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Тоді ж складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено припис № 196-П/ 1007 про зупинення підготовчих та будівельних робіт. Позивач зазначає, що невірно кваліфіковано його дії, оскільки він здійснював не нове будівництво, а реконструкцію вже існуючого. ОСОБА_2 є власником житлового будинку та надвірних споруд у місті Перечин, АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину. До переліку об'єктів, які перебувають у власності ОСОБА_2 входить у тому числі і будівля «Д» - гараж.

01 серпня 2015 року позивачу листом надійшла постанова від 30 липня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення № 207/1007, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 4 250, 00 гривень. Підставою притягнення до відповідальності слугувало те, що він здійснює будівництво гаража без будівельного паспорта та без направлення повідомлення про початок будівельних робіт. Позивач вважає і стверджує, що ним не здійснювались жодні будівельні роботи, а лише реконструкція існуючої будівлі. Крім того, реконструкція проводилася протягом 2008-2009 років, і тому закінчились всі терміни притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивач вважає постанову незаконною ще й тому, що справу про притягнення його до адміністративної відповідальності було розглянуто без нього, тоді як його представником заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю взяти ним особисту участь у ній.

Постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 207/1007 від 30 липня 2015 року відмовлено. Суд першої інстанції, зокрема, вказав, що в судовому засіданні доведено і підтверджено самим позивачем та його представником, що ОСОБА_2 у порушення вимог законодавчих актів здійснював будівництво гаража без будівельного паспорта та без повідомлення Державної архітектурно-будівельної інспекції про початок виконання будівельних робіт. Посилання представника позивача ОСОБА_4 на те, що реконструкцію гаража ОСОБА_2 припинив у 2009 році, суд не взяв до уваги, так як Позивач у 2009 році припинив виконувати будівельні роботи, а не завершив будівництво гаража повністю. Це вбачається з технічного паспорта на житлові будинки літери «А» і «Б» по АДРЕСА_1 у місті Перечин, складеного 02 жовтня 2013 року РКП «Бюро технічної інвентаризації» Перечинської районної ради, згідно якого готовність об'єкта - гаража становить 37%.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку ОСОБА_2. Апелянт, зокрема, звертає увагу на те, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи. Дії позивача невірно кваліфіковано, так як він здійснював реконструкцію, а не нове будівництво.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи.

Так, 30 липня 2015 року головним державним інспектором інспекційного відділу у місті Ужгороді управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатській області Сікорою З.А. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 207/1007, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 96 ч.5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4 250, 00 гривень.

Згідно п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

На підставі абзацу 2 частини 1 статті 27 цього Закону будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

В суді першої інстанції доведено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 у порушення вказаних вище вимог, здійснював будівництво гаража без будівельного паспорта та без повідомлення Державної архітектурно-будівельної інспекції про початок виконання будівельних робіт.

Так як гараж позивача є об'єктом незавершеного будівництва, а не об'єктом будівництва, збудованим без дозволу на виконання будівельних робіт у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року, тому дія Законів прийнятих пізніше, на нього не розповсюджується.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції у тому, що виявлене в ході перевірки позивача правопорушення є триваючим і тому строк притягнення його до адміністративної відповідальності відраховується з моменту виявлення факту вчинення такого правопорушення із застосуванням положень законодавства, чинного на той момент, тобто - Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Апелянт помилково не взяв до уваги той факт, що питання надання дозволу на виконання будівельних робіт у 2008 році (час, коли розпочато позивачем реконструкцію) регулювалось Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05 грудня 2000 року №273, яке встановлювало порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва чи реконструкції.

Тому колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, оскільки вважає апеляційні вимоги неаргументованими.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2015 року в справі№304/1034/15а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 23.05.2016 року