Справа № 825/203/16
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/203/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В. Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

19 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменко В.В., Степанюка А.Г., секретаря Нестеренко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Чернігівській області на Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про стягнення середнього заробітку за час затримки, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з частиною першою ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Наказом Відповідача «Про звільнення через скорочення штатів» від 26.12.2005 року №313-о, підполковника податкової міліції ОСОБА_2, першого заступника начальника інспекції - начальника міжрайонного головного відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ звільнено з посади та служби в податковій міліції в запас (з постановкою на військовий облік) за п. 64 „г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 лютого 2007 року у справі №2-а-7/07 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової адміністрації в Чернігівській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, позов ОСОБА_2 задоволено; визнано незаконним та скасовано наказ Державної податкової адміністрації в Чернігівській області від 26 грудня 2005 р. № 313-о «Про звільнення через скорочення штатів»; поновлено ОСОБА_2 з 26 грудня 2005 р. на службі в податковій міліції на посаді першого заступника начальника міжрайонної державної податкової інспекції - начальника міжрайонного головного відділу податкової міліції Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції; стягнуто з Державної податкової адміністрації в Чернігівській області на користь ОСОБА_2 23848 грн. 56 коп. у відшкодування середнього грошового забезпечення за період вимушеного прогулу та 697 грн. 60 коп. судових витрат, а всього 24546 грн. 16 коп.

А Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 19.03.2007 року у зазначеній справі апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації в Чернігівській області задоволено частково, Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.02.2007 року змінено в частині розподілу судових витрат; виключено з мотивувальної та резолютивної частин Постанови вказівку про стягнення з Державної податкової адміністрації

в Чернігівській області на користь ОСОБА_2 697 (шістсот дев'яносто сім) грн. 60 коп. на відшкодування вартості судово-бухгалтерської експертизи і про стягнення з Державної податкової адміністрації в Чернігівській області на його користь грошових коштів у загальній сумі 24546 (двадцять чотири тисячі п'ятсот сорок шість) грн. 16 коп.; стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 697 (шістсот дев'яносто сім) грн. 60 коп. на відшкодування вартості судово-бухгалтерської експертизи. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2009 року касаційну скаргу Державної податкової адміністрації в Чернігівській області залишено без задоволення, а Постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 19.03.2007 та Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.02.2007 - без змін.

Наказом Відповідача «Про скасування наказу ДПА в області від 26.12.2005 року №313-о» від 29 травня 2007 року №133-о, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.42), Наказ ДПА в області від 26 грудня 2005 року №313-о «Про звільнення через скорочення штатів» скасовано; поновлено підполковника податкової міліції ОСОБА_2 на посаді першого заступника начальника інспекції - начальника міжрайонного головного відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ.

Наказом Відповідача «Про звільнення ОСОБА_2» від 10.02.2010 року №21-о звільнено із займаної посади та органів податкової міліції в запас (з постановкою на військовий облік) по п. 64 «а» (за віком) підполковника податкової міліції ОСОБА_2, першого заступника начальника інспекції - начальника міжрайонного головного відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ з 12.02.2010.

Відповідно до частини першої ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження», в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного акта органу, що прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, при прийнятті Відповідачем Наказу від 29.05.2007 року №133-о про поновлення Позивача на роботі його не було забезпечено робочим місцем; посада, на яку його було поновлено, була відсутня у штатному розписі Відповідача; посадові обов`язки, які раніше виконував перший заступник начальника інспекції - начальник міжрайонного головного відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ, виконувала інша особа, що обіймала іншу посаду (перший заступник начальника МДПІ - начальник відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ); табелі обліку робочого часу стосовно Позивача не складались; документи йому для опрацювання не надавались; будь-яких наказів та розпоряджень від начальника Чернігівської МДПІ ним не отримувалось; табельну зброю за ним не закріплювалось; грошове забезпечення йому не нараховувалось та не виплачувалось.

Зазначене вище встановлено Постановами Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2007 року у справі №22а-165/2007, Київського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі №825/2781/13-а та Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року у справі №825/1988/14.

Згідно з частиною першою ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що поновлення Позивача на роботі зазначеним Наказом Відповідача є формальним, оскільки фактично його не було забезпечено відповідними умовами праці і допущено до виконання службових обов'язків.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як вбачається з Висновку експерта судово-бухгалтерської експертизи №270ц за матеріалами цивільної справи №2-а-338/06, складеного 07.12.2006 року Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.50-55), у грудні 2004 року при місячному посадовому окладі Позивача у розмірі 406 грн., розмір його середньоденного заробітку становив 79,12 грн.

А згідно з п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, зокрема у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Відповідно до Додатків 36 до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09 березня 2006 року 268 (в редакціях Постанов Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №84, від 12 травня 2007 року №700, від 06 лютого 2008 року №34), в період з 02.02.2007 року посадовий оклад першого заступника начальника державної податкової інспекції-начальника відділу податкової міліції становив - 1010 грн.; з 01.05.2007 року - 1081 грн.; з 01.02.2008 року - 1567 грн., відповідно.

Таким чином, розмір середнього заробітку Позивача з 02.02.2007 року становить 196,83 грн./робочий день (79,12*1010/406); з 01.05.2007 року - 210,82 грн./робочий день (79,12*1081/406); з 01.02.2008 року - 305,37 грн./робочий день (79,12*1567/406).

З урахуванням Листів Міністерства праці та соціальної політики України щодо розрахунку норми тривалості робочого часу від 09.10.2006 року №6540/0/14-06/13, від 18.09.2007 року №6884/0/14-07/13, від 30.09.2008 року №0338/0/14-08/13, від 25.08.2009 року №9681/0/14-07/13, кількість робочих днів за період з 02.02.2007 року по 12.02.2010 року становить 761 робочий день.

Середній заробіток за період з 02.02.2007 року по 30.04.2007 року становить 11809,80 грн. (60*196,83); за період з 01.05.2007 року по 31.01.2008 року - 40055,80 грн. (190*210,82); з 01.02.2008 року по 12.02.2010 року - 156044,07 грн. (511*305,37).

Таким чином загальний розмір середнього заробітку Позивача за період з 02.02.2007 року по12.02.2010 року становить 207909,67 грн. (11809,8+40055,8+156044,07).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення на користь Позивача 207909,67 грн. суми середнього заробітку за час затримки.

Крім того, згідно з п. 2 частини другої ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Сума середнього заробітку Позивача за січень 2010 року (19 робочих днів) становить 5802,03 грн. (19*305,37).

Більш того, відповідно до частини другої ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі Відповідач заперечує проти визначеного у зазначеному Висновку експерта порядку розрахунку суми середнього заробітку Позивача за час затримки, який прийнято судом першої інстанції як належний та допустимий доказ, проте Відповідачем власного розрахунку цієї суми не надано, а надані ним до суду апеляційної інстанції Довідки про середню заробітну плату (дохід) Позивача за жовтень - листопад 2005 року та грудень 2006 року - січень 2007 року колегією суддів, як належні та допустимі докази не приймаються, оскільки Позивача фактично усунуто з роботи 14 грудня 2004 року, підстави для визнання обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції відсутні та необґрунтовано відхиленими бути не можуть, тому як клопотання про їх долучення до матеріалів справи в суді першої інстанції Відповідачем взагалі не заявлялось.

Згідно з частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення, а Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено у повному обсязі 20.05.2016 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.