Справа № 803/784/16
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 травня 2016 року Справа № 803/784/16

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Смокович В.І., вивчивши позовну заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання недійсними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області звернулося з адміністративним позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання недійсними та скасування рішення Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 11 листопада 2015 року № НОМЕР_1, рішення ГУ ДФС у Волинській області від 12 березня 2016 року № 1223/1003.20-10-03-06 про результати розгляду первинної скарги та рішення ДФС України від 22 квітня 2016 року № 6998/5/99-99-10-01-07-25 про результати розгляду скарги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, та містить такі недоліки.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і пятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до частини другої цієї ж статті на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

У позовній заяві містяться вимоги про визнання недійсними та скасування рішення Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 11 листопада 2015 року № НОМЕР_1, рішення ГУ ДФС у Волинській області від 12 березня 2016 року № 1223/1003.20-10-03-06 про результати розгляду первинної скарги та рішення ДФС України від 22 квітня 2016 року № 6998/5/99-99-10-01-07-25 про результати розгляду скарги, проте в порушення частини другої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України оскаржувані рішення до позовної заяви недодані, причин неможливості подання таких доказів позивач не зазначив. Так, наведені обставини позбавляють суддю встановити фактичні обставини справи.

Разом з тим, згідно із частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову субєктом владних повноважень. Субєкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобовязаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно із абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, документом, який підтверджує надання послуг поштового звязку, є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Тобто, розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового звязку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення.

Відповідно до пункту 61 зазначених Правил вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового звязку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

З огляду на вищевикладене, належним доказом надіслання субєктом владних повноважень відповідачу і третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення разом з розрахунковим документом. Будь-яким іншим доказом також може бути письмове підтвердження відповідача (розписка, штамп про отримання тощо) або третіх осіб про отримання позовної заяви і доданих до неї документів.

Однак, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Волинській області до позовної заяви не додано доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачам позовної заяви та доданих до неї документів, а саме оригіналу квитанції і опису вкладення.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви також додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 зазначеного Закону визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року 928-VIII станом на 01 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1 378,00 грн.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З матеріалів позовної заяви убачається, що позивачем одночасно заявлено одну позовну вимогу майнового характеру (про визнання недійсним та скасування рішення Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 11 листопада 2015 року № НОМЕР_1 про сплату 1 087, 12 грн. штрафу та 20, 19 грн. пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) та дві самостійні вимоги немайнового характеру (про визнання недійсними та скасування рішення ГУ ДФС у Волинській області від 12 березня 2016 року № 1223/1003.20-10-03-06 про результати розгляду первинної скарги та рішення ДФС України від 22 квітня 2016 року № 6998/5/99-99-10-01-07-25 про результати розгляду скарги),

Проте, в порушення вимог частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4, частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір», до позовної заяви долучено платіжне доручення № 434 від 23 травня 2016 року про сплату судового збору в сумі 1 378 грн., тобто, в меншому розмірі, ніж визначено чинним законодавством України.

Відтак, позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі встановленому підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, її слід залишити без руху, надавши Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області строк, достатній для усунення недоліків, до 10 червня 2016 року. Позивачу у цей строк слід усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом надання доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги або зазначити причини неможливості подання таких доказів, надання доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів (оригіналу квитанції і опису вкладення), сплати судового збору відповідно до ставок встановлених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий і немайновий характер заявлених вимог, ціну позову та подання до суду доказів його доплати (оригіналу).

Керуючись статтями 106, 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання недійсними та скасування рішень - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків до 10 червня 2016 рокушляхом надання доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги або зазначити причини неможливості подання таких доказів, надання доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів (оригіналу квитанції і опису вкладення), сплати судового збору відповідно до ставок встановлених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий і немайновий характер заявлених вимог, ціну позову та подання до суду доказів його доплати (оригіналу).

Розяснити Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І.Смокович