Справа № 537/2729/13-а
Суддя: Зоріна Д. О.
Дата ухвалення: 2013-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/2729/13-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2013 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІДПС роти ДПС ВДАІ міста Тернополя інспектора міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом, згідно якого просив суд винести постанову, якою скасувати постанову серії ВО1 № 176438 від 11 травня 2013 року про адміністративне правопорушення відносно нього.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 11 травня 2013 року близько 09.30 год. він, керуючи автомобілем Форд Транзит, державний номер НОМЕР_1, рухався по вулиці Обїзна у місті Тернополі, був зупинений інспектором ДАІ ОСОБА_2 Останній склав протокол та постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. В зазначених протоколі та постанові вказано про порушення ОСОБА_1 пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху України, а саме те, що останній проїхав на заборонений сигнал світлофора. Постановою серії ВО1 № 176438 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 грн. Позивач зазначає, що коли він підїжджав до пішохідного переходу, сигнал світлофора був зеленим, тобто дозволяв проїзд. Коли позивач виконував проїзд через перехід, сигнал світлофора змінився на жовтий, але, оскільки на момент ввімкнення жовтого сигналу світлофора він фактично вже перетнув стоп-лінію перед світлофором, то він продовжив виконання проїзду. Окрім того ОСОБА_1 зазначає, що інспектор ДАІ не врахував та не відобразив свідчення свідків у протоколі про адміністративне правопорушення, а також йому не було вручено копію протоколу. Таким чином, позивач вважає, що дана постанова про адміністративне правопорушення, складена відносно нього, винесена з порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії інспектора ДАІ при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права; в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, в якій просив суд розгляд справи провести без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає суд адміністративний позов задовольнити.

Відповідач, інспектор ДПС роти ДПС ВДАІ міста Тернополя ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі пояснень позивача та документів, наявних в матеріалах справи.

Ретельно вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

11 травня 2013 року інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ міста Тернополя ОСОБА_2В винесено постанову серії ВО1 №176438, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 500 грн. 00 коп.

Як вбачається із зазначеної постанови, 11 травня 2013 року о 09.33 год. в місті Тернополі по вулиці Обїзна, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Форд Транзит, державний номер НОМЕР_1, проїхав на заборонений сигнал світлофора.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення, крім випадків, передбачених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують чи помякшують відповідальність.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в ній відсутні будь-які дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують або помякшують відповідальність, у звязку з чим суд приходить до висновку, що при накладенні на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення, не додержано загальних засад накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не надано жодних доказів, на підтвердження правомірності винесеного ним рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу, зокрема, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, у звязку з чим вони підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Оскільки судом позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на його користь 34 грн. 41 коп. судових витрат, які були сплачені позивачем при подачі позову.

Керуючись статтями 6-14, 14-1, 71, 72, 94, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 33, 122, 251, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ВДАІ міста Тернополя інспектора міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову інспектора ДПС роти ДПС ВДАІ міста Тернополя інспектора міліції ОСОБА_2 серії ВО1 № 176438 від 11 травня 2013 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 500 грн. 00 коп. за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 34 грн. 41 коп.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.О. Зоріна