Справа № 594/1324/15-а, 2а-608/3/16
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 р. Справа № 876/1883/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Кулик Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області про визнання протиправним дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язання призначення пенсії за віком відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру у розмірі 60 % від середньомісячного заробітку, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області про визнання протиправним дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язання призначення пенсії за віком відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру у розмірі 60 % від середньомісячного заробітку.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.09.2015 року він звернувся до УПФУ в Борщівському районі з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року. Відповідач листом № 2698/02 від 07.10.2015 року відмовив йому у призначенні такої пенсії посилаючись на п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІІ.

Вважає, що при прийнятті рішення відповідачем було проігноровано вимоги Конституції та Законів України, а тому дії відповідача є протиправними та просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області призначити йому пенсію за віком відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року у розмірі 60 % від середньомісячного заробітку починаючи з 30 вересня 2015 року.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2016 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року у розмірі 60 % від середньомісячного заробітку з 30 вересня 2015 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Як видно з матеріалів справи, в вересні 2015 року позивач звернувся з заявою про призначення йому пенсії за віком, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», який набув чинності 15.07.2015 року.

При цьому, стаж роботи позивача станом на день звернення 30.09.2015 року до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком є наступним: за вислугою років - 21 рік 2 місяці 15 днів, в тому числі стаж роботи на прокурорських посадах - 19 років 1 місяць 29 днів.

Однак, у призначенні пенсії за вислугу років позивачу було відмовлено з тих підстав, що згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», що підтверджується копією відповіді № 2698/02 від 07.10.2015 року.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності та вступив в дію з 15.07.2015 року, гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням. Частиною 5 цієї статті передбачено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, інші державні органи, їх посадові та службові особи, а також фізичні та юридичні особи і їх об'єднання зобов'язані поважати незалежність прокурора та утримуватися від здійснення у будь-якій формі впливу на прокурора з метою перешкоджання у виконанні службових обов'язків або прийняття ним незаконного рішення.

Суд зазначає, що на час прийняття Закону України «Про прокуратуру» № 213- VIII від 02.03.2015 та з 10.06.2015 року до 15.07.2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991року № 1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1). Саме за нормами цього закону не можливо було призначати «спеціальну» пенсію і вона мала призначатися «на загальних підставах».

Однак, з 15.07.2015 року введено в дію новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697 - VIII, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (ст. 86). Будь - які зміни до статті 86 вказаного Закону, в частині відсутності права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесено та не прийнято.

Отже, положення цієї статті є чинними і дають право працівникам прокуратури України, за наявності на день звернення з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років звертатися до органів Пенсійного фонду України про призначення відповідної пенсії за вислугу років, в тому числі і за віком.

За змістом ч. 5 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», - після досягнення чоловіками 57 років, пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60% місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті. До досягнення віку, встановленого цією частиною, право на пенсію мають чоловіки 1960 року народження і старші після досягнення ними такого віку : 56 які народились з 1 січня 1959 року по 31 грудня 1959 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач народився 18 вересня 1959 року, відтак має право на таку пенсію.

У рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 року справа №1-9/2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частина перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України). За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116).

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у рішеннях Конституційного Суду України викладена сутність соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужене шляхом внесення змін до законодавства.

Колегія суддів зазначає, що на момент прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015 року та дії зазначених в ньому прикінцевих Положень, в Україні діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, який з 15.07.2015 року втратив свою чинність і з цього дня вступив в дію інший однопредметний Закон України «Про прокуратуру». Отже, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015 року не міг встановлювати чи вносити зміни до Закону України «Про прокуратуру», який вступив в дію тільки з 15.07.2015 року.

Крім того, Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014року, в частині регулювання питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури України є спеціальний законом, який на сьогоднішній день повинен застосовуватися органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії, як за вислугу років так і за віком, відповідно до ст. 86 цього Закону та він введений в дію після прийнятого Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім випадків коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач працював в органах прокуратури та на час звернення до суду першої інстанції з позовом станом на 30 вересня 2015 року має стаж роботи на посадах прокурорів 19 років 1 місяць 29 днів та загальний стаж роботи за вислугу років на день звернення складає 21 рік 2 місяці 15 днів.

Відтак,колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у призначенні пенсії, а тому апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області слід залишити без задоволення.

Таким чином, перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області - залишити без задоволення, а постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2016 року у справі № 594/1324/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 23.05.2016 року