Справа № 604/324/16-а
Суддя: Сидорак Г. Б.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/324/16-а
Провадження № 2-а/604/14/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участі секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в сел. Підволочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

05 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області в якому просила: визнати незаконними та протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі провести перерахунок пенсії з 15 лютого 2009 року призначеної їй пенсії в розмірі 90 відсотків з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 лютого 2007 року по 31 січня 2009 року згідно довідки Головного управління статистики у Тернопільській області від 02 березня 2016 року №131-34/82 з розшифровкою інших виплат №131-34/83 від 02 березня 2016 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу»; стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі на її користь сплачену ним суму судового збору. Крім того позивач просить відновити пропущений термін на звернення із даним позовом до суду.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач покликалася на те, що 15 лютого 2009 року їй - ОСОБА_1, було призначено пенсію державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 30 жовтня 2008р. № 19-11. При призначенні пенсії Управління Пенсійного Фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області до розрахунку заробітної платні для призначення пенсії, як державному службовцю, не взяло до уваги суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 лютого 2007 року по 31 січня 2009 року, хоча з вказаних сум сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 29 березня 2016 року, дізнавшись про порушення свого права, вона звернулась до Управління Пенсійного Фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області із заявою про перерахунок її пенсії, з зарахуванням виплачених їй матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань на підставі довідок Головного управління статистики у Тернопільській області від 02.03.2016р. за № 131-34/82та від 02.03.2016р. за № 131-34/83. 29 березня 2016 року Управління Пенсійного Фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області своїм листом за № 924/02 відмовило у задоволенні її вимог. Свою відмову мотивувало тим, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у відповідності до Закону України «Про державну службу» не входять до складу заробітної плати державного службовця, тому підстав для включення вказаних сум до складових заробітної плані державного службовця для призначення пенсії немає. Позивач вважає відмову у перерахунку їй пенсії незаконною та необґрунтованою, покликаючись на норми Законів України «Про державну службу», «Про оплату праці», «Про пенсійне забезпечення» «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; постанови КМУ від 31 березня 2000 року за №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», Наказу Державного комітету статистики України №5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13 січня 2004 року, а тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у своїх запереченнях як підставу для відмови у задоволенні позову вказує на те, що відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. У п. З Постанови Кабінету Міністрів України № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» визначено перелік інших надбавок за знання та використання в роботі іноземної мови, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук з відповідної спеціальності, надбавка за почесне звання «заслужений». Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода за вислугу років не входять до інших надбавок, які виплачуються державним службовцям, то підстав для включення вказаних видів оплати праці до розміру заробітної плати для призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» немає. Окрім того у формі довідки затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 дійсно передбачено графу - інші виплати з приміткою «*». Формою довідки також передбачено розшифровка інших виплат. Проте в поданій Позивачем довідці цього рядка немає і виплати відповідно не розшифровані.

Ухвалою суду від 11 квітня 2016 року допущено заміну відповідача у справі на його правонаступника - Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області.

В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними письмовими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 15 лютого 2009 року згідно Закону України «Про державну службу» та вона перебуває на обліку в УПФУ в Підволочиському районі Тернопільської області, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_2 Серія НОМЕР_3, виданим 25 березня 2009 року.

29 березня 2016 року ОСОБА_1 подала до УПФУ в Підволочиському районі заяву про перерахунок призначеної їй пенсії як державному службовцеві із включенням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на підставі довідок №131-34/82 від 02 березня 2016 року та №131-34/83 від 02 березня 2016 року.

Листом від 29 березня 2016 року № 924/02 УПФУ в Підволочиському районі ОСОБА_1 відмовлено у включенні матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за вислугу років до заробітної плати, а саме «інших надбавок», які виплачуються державним службовцям для обчислення розміру пенсії, так як, відповідно до статті 33 Закону «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових умов. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. У п.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 268 «Про упорядкування структури та умови оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів ти інших органів» визначено перелік інших надбавок, які виплачуються державним службовцям, це зокрема: надбавка за знання та використання в роботі іноземної мови, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук з відповідної спеціальності, надбавка за почесне звання «заслужений». Оскільки матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода за вислугу років не входять до інших надбавок, які виплачуються державним службовцям, то підстав для включення вказаних видів оплати праці до розміру заробітної плати для призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст.33 встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за рані або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислуга років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно з абз. 1 п.5 вищезазначеної постанови, форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України.

Постановою Управління Пенсійного Фонду України від 14 лютого 2011р. № 5-1 затверджено форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». У формі цієї довідки передбачено графу - інші виплати до яких включається, зокрема, грошова винагорода за стаж роботи, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частиною 1 ст. 1 Закону України від 24.03.1995р. «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Виходячи із наведених норм, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплат праці державного службовця.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №131-34/82 від 02 березня 2016 року, відповідачем за період з 01 лютого 2007 року по 31 січня 2009 року на користь ОСОБА_1 сплачено: суму матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань в розмірі 7300,98 грн.; грошової винагороди за вислугу років в розмірі 12681,48 грн. та суми індексації заробітної плати в розмірі 89,65 грн., про що свідчить розшифровка інших виплат до довідки про складові зарплати №131-34/83 від 02 березня 2016 року (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з лютого 2007 року по січень 2009 року.

На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, та враховуються при обчисленні пенсій. Згідно із частиною зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу) (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких сплачуються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід)зареєстрованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу заробітної плати належать: суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цього Закону з яких були нараховані та сплачені страхові внески, суші виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цього Закону, у межах сум на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Наказу Державного комітету статистики України № 5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13.01.2004р. структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати, у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надасться всім або більшості працівникам та виплати соціального характеру.

Аналіз вище зазначених нормативно-правових актів дозволяє зробити висновок про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця; є структурою заробітної плати для нарахування пенсії, і оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, то ці виплати необхідно включати в заробітну плату для призначення пенсії.

До таких висновків дійшов Верховний Суд України щодо неправомірності дій Пенсійного фонду в разі відмови включати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за стаж та суми індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (постанова ВСУ від 28.05.2013р.).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховною Суду України.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки із змісту довідки від 02 березня 2016 року №131-34/82 вбачається, що з позивача було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за вислугу років та суми індексації заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 7 КАС України, одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах являється змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Суд також звертає увагу, що позивачу призначено пенсію з 15 лютого 2009 року, і саме з цього часу їй було відомо про порушення своїх прав (неправильне визначення розміру пенсії). Таким чином, право на звернення до суду у позивача виникло з 15.02.2009 року, а як вбачається з матеріалів справи, визначений ст. 99 КАС України шестимісячний строк ОСОБА_1 пропущений та підстав для визнання причин його пропуску поважними немає. Відповідно до ст. 100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 14, 17, 18, 69, 71, 86, 94, 104, 105, 158, 159, 160, 162 КАС України, ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконними та протиправними дії Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку заробітної плати державного службовця ОСОБА_1 для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок пенсії з 04 жовтня 2015 року призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 90 відсотків з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 лютого 2007 року по 31 січня 2009 року згідно довідки Головного управління статистики у Тернопільській області від 02 березня 2016 року №131-34/82 з розшифровкою інших виплат №131-34/83 від 02 березня 2016 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу».

В частині вимог про зобов'язання Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про проведення перерахунку пенсії з 15 лютого 2009 року по 03 жовтня 2015 року призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 90 відсотків з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 лютого 2007 року по 31 січня 2009 року згідно довідки Головного управління статистики у Тернопільській області від 02 березня 2016 року №131-34/82 з розшифровкою інших виплат №131-34/83 від 02 березня 2016 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу», - позов залишити без розгляду.

Стягнути з Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (код ЄДРЮОФОПГФ 40376704, Тернопільська область, м. Ланівці, вул. Грушевського, 13) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок понесених судових витрат.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського адміністративного апеляційного суду. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Г.Б. Сидорак