Справа № 814/371/16
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

24 травня 2016 року Справа № 814/371/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. при секретарі судового засідання Науменко О.Г. розглянувши адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Косіора, 38-А, Первомайськ, Миколаївська область, 55213

доПервомайської об'єднаної Державної податкової Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Дзержинського, 18, Первомайськ, Миколаївська область, 55213

проскасування податкового повідомлення - рішення від 03.11.2015 р. №,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту також - ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі по тексту також - ОДПІ, відповідач) із позовом, в якому, зазначивши про незаконність оспорюваного рішення, просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.11.2015 р. № НОМЕР_1 в частині визначення податкового зобовязання на суму 251048,28 грн., у тому числі: 200838,56 грн. основного платежу і 50209,64 грн. штрафних санкцій.

Відповідач позов не визнав, вказавши на завищення позивачем суми документально підтверджених витрат за 2014 р.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, зважаючи на таке:

При розгляді справи встановлено, що основним видом господарської діяльності позивача згідно КВЕД є виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах, виробництво готових кормів для домашніх тварин, оптова торгівля живими тваринами, неспеціалізована оптова торгівля.

У період з 22.09.2015 р. по 05.10.2015 р. посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 За результатами перевірки 20.10.2015 р. ОДПІ складено акт № 727/172/НОМЕР_2, згідно з висновками якого встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу за 2014 р. на суму 1448572,79 грн., що є порушенням п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України (далі ПК України). Документальною перевіркою нараховано податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за 2014 р. у сумі 246257,43 грн.

На підставі встановлених у ході перевірки обставин відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.11.2015 р. № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 307821,79 грн. (246257,43 грн. за основним платежем, 61564,36 грн. за штрафними санкціями).

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з трьох підстав:

По-перше, визнано безтоварними господарські операції позивача з ТОВ "Зеленецьке" на суму 781236,67 грн.

По-друге, позивачем завищено витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей у звязку з віднесенням до складу витрат кредиторської заборгованості перед ТОВ "Корн Трейд" у сумі 400166,67 грн.

По-третє, позивачем допущено арифметичну помилку на суму 267169,45 грн. У цій частині позивач погодився з рішенням ОДПІ та сплатив нарахований податок і штрафну санкцію.

Стосовно безтоварності господарських операцій позивача з ТОВ "Зеленецьке". Відповідач дійшов зазначеного висновку на підставі даних акта перевірки Хотинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернівецькій області від 03.03.2015 р. № 319/2200/30795974 про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Зеленецьке" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період липень 2011 р. - вересень 2014 р., згідно з яким у ТОВ "Зеленецьке" відсутні підтвердження господарських операцій за квітень та червень 2014 р. по ФОП ОСОБА_1 Крім того, відповідач посилався в акті перевірки на відсутність довіреностей на отримання продукції від ТОВ "Зеленецьке" та документів, що свідчили б про подальшу реалізацію сої або її використання в господарській діяльності позивача. Також міститься посилання на акт Первомайської ОДПІ від 07.10.2015 р. № 702/172/НОМЕР_2.

Досліджуючи обставини, з якими закон пов'язує наявність або відсутність у діях суб'єкта господарювання податкового правопорушення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 ОСОБА_2 України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Первинним документом є документ, якій містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 ОСОБА_2 України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпункт 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 ПК України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 177.4 ст. 177 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

У відповідності до п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Первинним документом є документ, якій містить відомості про реальну господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Про реальність виконання господарських операцій свідчать фактичні дані, які містяться в документах, наданих позивачем.

Так, судом встановлено, що між постачальником ТОВ "Зеленецьке" та покупцем ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 12/2014 від 05.03.2014 р. на поставку сої. Також між контрагентами укладено додаткову угоду № 1 від 06.03.2014 р. Перевізником відповідної продукції було ТОВ "Соя Агро-транс", з яким ФОП ОСОБА_1 уклав угоду № 05/01 від 02.01.2014 р. про надання послуг по перевезенню вантажу. Відповідно до Правил перевезення вантажу були виписані товарно-транспортні накладні, а саме: від 05.04.2014 р. № 11, від 30.04.2014 р. № 22, від 28.06.2014 р. № 45, 46, від 27.06.2014 р. № 47. Відповідний товар - соя був доставлений до місця розвантажування за адресою м. Первомайськ, Миколаївська область до складу покупця, який відповідно до договору оренди складського приміщення № 20/01 від 01.01.2012 р. орендує приміщення для ведення господарської діяльності. Облік на складі Покупця поставленого товару підтверджують витяги з картки складського обліку № 36,39,41,42.

На підтвердження виконання господарських операцій за угодою позивачем надано видаткові накладні: від 05.04.2014 р. № 22, від 30.04.2014 р. № 159, від 27.06.2014 р. № 238, від 28.06.2014 р. № 230, 231, податкові накладні: від 04.04.2014 р. № 11/2, від 05.04.2014 р. № 12/2, від 30.04.2014 р. № 53/2, від 10.06.2014 р. № 8/2, від 30.06.2014 р. № 12/2.

Оплата позивачем за придбаний у ТОВ "Зеленецьке" товар здійснена в безготівковій формі з розрахункового рахунку позивача відповідно до платіжних доручень: від 04.04.2014 р. № 28 на суму 205200 грн., від 07.04.2014 р. № 29 на суму 4860 грн., від 30.04.2014 р. № 40 на суму 222000 грн., від 07.05.2014 р. № 41 на суму 19424 грн., від 10.06.2014 р. № 51 на суму 250000 грн., від 18.06.2014 р. №5 3 на суму 236000 грн.

Придбаний товар використаний позивачем для здійснення господарської діяльності, у тому числі, шляхом переробки продукції.

Видані позивачеві контрагентом податкові накладні та інші первинні документи відповідають вимогам діючого законодавства і є належним доказом товарності та реальності операцій. На момент видачі податкових накладних постачальник був зареєстрований платником ПДВ, а отже, мав право їх виписувати.

Доводи відповідача про відсутність довіреностей, виписаних ФОП ОСОБА_1 на отримання продукції від ТОВ "Зеленецьке", в даному випадку не мають правового значення, оскільки за твердженнями позивача, які відповідачем не спростовані, товар отримував безпосередньо ФОП ОСОБА_1, а тому необхідності в оформленні довіреностей не було.

Щодо твердження податкового органу про ненадання до перевірки документів, що засвідчують якість товару (сертифікати якості, лабораторних аналізів), суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в листі "Щодо підтвердження даних податкового обліку" від 01.11.2011 р. № 1936/11/13-11 сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце". Суд погоджується з позицією позивача про те, що відсутність документів що засвідчують якість товару не може свідчити про безтоварність господарської операції.

Факт реальності господарських операцій за договором підтверджується наданими товарно-транспортними накладними (перевізник ТОВ "Соя Агро-транс"), податковими та видатковими накладними, рахунками на оплату товару, платіжними дорученнями.

Відповідач надав суду протокол допиту директора ТОВ "Зеленецьке" ОСОБА_3 від 28.08.2014 р., а також висновок експерта від 29.10.2014 р. № 2395 в рамках досудового розслідування № 0000031. На думку суду, надані документи не можуть вважатися підтвердженням безтоварності операцій позивача з ТОВ "Зеленецьке", оскільки вони безпосередньо не спростовують дійсність виписаних від імені ТОВ "Зеленецьке" первинних документів. Крім того, вказаним процесуальним документам оцінка може бути надана тільки в межах кримінального провадження.

Окрім вищевикладеного суд відзначає, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками/продавцями товару (послуг) податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.

Отже, судження ОДПІ про сумнівність господарських операцій базуються на припущеннях, які не доведені належними та допустимими доказами. Позивач надав первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю контрагента, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення - придбання на підставі цивільно-правових угод товарів для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку та реальне використання товару в господарській діяльності.

На час розгляду справи податковим органом не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження суджень про безтоварність господарських операцій з ТОВ "Зеленецьке". При цьому, якщо в подальшому вироком в кримінальній справі буде встановлено обставини, повязані з визнанням безтоварними господарських операцій, це може бути підставою для перегляду справу за ново виявленими обставинами.

Стосовно правовідносин позивача з контрагентом ТОВ "Корн Трейд".

Відповідачем встановлено, що згідно первинних банківських документів з банківського рахунку позивача протягом 2014 р. списано кошти на закупівлю сільськогосподарської продукції в сумі 6885716,16 грн. Відповідно даних податкової декларації про майновий стан і доходи, вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції складає 7553052,28 грн. Розбіжність у сумі вартості документально підтверджених витрат, повязаних з придбанням товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції, становить 667336,12 грн. З них 400166,67 грн. кредиторська заборгованість ТОВ "Корн Трейд", а 267169,45 грн. арифметична помилка (податкове повідомлення-рішення в цій частині позивачем не оскаржується).

З матеріалів справи та пояснень представників встановлено, що згідно договору поставки від 27.06.2014 р. № 7/2014 позивач придбав у ТОВ "Корн Трейд" сою. У відповідності до видаткових накладних, всього придбано 457 т сої на загальну суму 2397392,00 грн. Кошти перераховані платіжними дорученнями на загальну суму 1917192,00 грн. Станом на 01.01.2015 р. за позивачем числиться кредиторська заборгованість перед ТОВ "Корн Трейд" у сумі 480200,00 грн.

З даного приводу суд зазначає, що в силу приписів п. 177.2 ст. 177 ПК України (у відповідній редакції) об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Перелік витрат операційної діяльності визначено ст.138 ПК України, з аналізу приписів якої слідує, що для віднесення витрат до складу валових, необхідно дотримання наступних умов, а саме: такі витрати повинні бути документально підтверджені належним чином оформленими первинними документами; повинні бути пов'язані із господарською діяльністю підприємця та безпосередньо пов'язані із отриманням доходів; товари повинні фактично бути поставлені, а послуги - фактично отримані; а також такі витрати повинні включатися до витрат операційної діяльності відповідно до Розділу ІІІ ПК України.

Згідно п. 2 ст. 3 ОСОБА_2 України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. ОСОБА_2 не обмежене право фізичних осіб-підприємців вести бухгалтерський облік, а згідно з вимогами п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право самостійно обирати метод ведення обліку доходів і витрат.

За п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно приписів ОСОБА_2 України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; зобов'язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Таким чином, коли фізична особа-підприємець, яка перебуває на загальній системі оподаткування, отримує товар, у неї виникає заборгованість (зобов'язання) перед постачальником, а збільшення зобов'язань і є витратами у розумінні п.п.14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

До витрат операційної діяльності згідно з п. 177.4 ст. 177 ПК України належать витрати, перелічені у пунктах 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктах 138.10.2 - 138.10.4 п. 138.10, п. 138.11.

ПК України не передбачена норма, яка б містила положення про те, що до складу витрат підприємця на загальній системі оподаткування можна відносити тільки ті витрати, по яким відбулася оплата.

Згідно п.п. 14.1.228 п. 14.1 ст. 14 ПК України собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу (тобто вартість придбання товарів є їх собівартістю. Собівартість відноситься до витрат операційної діяльності, на суму яких фізична особа - підприємець на загальній системі має право зменшити свій загальний оподатковуваний дохід).

Відповідно до п. 138.4 ст. 134 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно п. 138.6 ст. 138 ПК України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу. При цьому приписи ПК України не міститься вимог про касовий метод визнання і визначення витрат. Тобто, виходячи з принципу, закріпленого в ст. 51 ЦК України, фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування має право формувати валові витрати так само як і юридичні особи - платники податку на прибуток з урахуванням обмежень, встановлених ст. 177 ПК України.

Таким чином, зменшення економічних вигод у вигляді збільшення зобов'язань підприємця є його безпосередніми витратами, пов'язаними з господарською діяльністю, як це і передбачено в ПК України.

З наведеного слідує, що позивач правомірно відніс до складу валових витрат суми кредиторської заборгованості з придбання у ТОВ "Корн Трейд" сої, оскільки договірні відносини сторін пов'язані з господарською діяльністю позивача.

Таким чином, висновки контролюючого органу, що стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 03.11.2015 р. № НОМЕР_1 в частині на суму 251048,28 грн. не доведені належними та допустимими доказами, а відповідач діяв не на підставі, не в спосіб, що передбачені законами України, та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Вищенаведене в сукупності є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 11,70,71,86,159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 03.11.2015 року № НОМЕР_1 в частині визначення податкового зобов'язання на суму 251 048 гривень 28 копійок.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Первомайської об'єднаної Державної податкової Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області суму сплаченого судового збору в розмірі 2510 гривень 48 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І.В. Желєзний