Справа № 2а/2370/713/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2016 р. м. Київ К/9991/55887/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (суддя-доповідач), Кочан В.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу відділу культури і туризму Уманської міської ради на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2012р. у справі за позовом відділу культури і туризму Уманської міської ради до Уманської районної виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року відділ культури і туризму Уманської міської ради вернувся до суду з позовом про скасування рішення відповідача від 17.10.2011р. №123 в частині сум страхових коштів у розмірі 2381,79 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.04.2012р. позов задоволено.

Скасовано рішення відповідача від 17.10.2011р. №123 про повернення коштів та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в частині стягнення страхових коштів, які використані з порушенням в розмірі 2381,79 грн та штрафу за порушення порядку використання страхових коштів відповідача у розмірі 1191 грн, а всього на загальну суму 3572,79 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2012р. рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням апеляційного суду не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом від 08.10.2009р. №30-к ОСОБА_4 прийнято на роботу до відділу культури і туризму Уманської МР з 09.10.2009р. на посаду бухгалтера І категорії централізованої бухгалтерії відділу культури на період декретної відпустки основного працівника ОСОБА_5

Наказом від 15.10.2007р. №74 ОСОБА_5 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 15.10.2007р. по 10.08.2010р.

В подальшому наказом від 09.08.2010р. №39-а ОСОБА_5 надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за хворою дитиною до досягнення нею 4-х річного віку з 11.08.2010р. по 10.08.2011р.

Згідно наказу від 01.03.2011р. №10-к ОСОБА_5 перервала відпустку по догляду за хворою дитиною до досягнення нею 4-х річного віку та з 01.03.2011р. приступила до виконання своїх обов'язків на 0,75 ставки.

Проте оскільки на час виходу ОСОБА_5 на роботу ОСОБА_4 перебувала на лікарняному, то з 01.03.2011р. на одній посаді бухгалтера працювало дві особи - на 0,75 ставки ОСОБА_5 та на 1 ставку ОСОБА_4

Відповідач вважає, що працівника ОСОБА_4 з 01.03.2011р. необхідно було перевести на 0,25 ставки або на іншу посаду, чого позивачем зроблено не було, а працювати на посаді бухгалтера І категорії з повним посадовим окладом ОСОБА_4 не могла.

На підставі направлення №341 від 22.09.2011р. та наказу № 62 від 16.09.2011р. відповідачем проведено планову перевірку по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.04.2010р. та 01.07.2011р., за результатами якої складено Акт №341 від 23.09.2011р.

Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_4 по листках непрацездатності серії АВФ №137821 від 01.03.2011р., серії АВФ №056525 від 12.03.2011р. та серії АВФ №136624 від 24.03.2011р. згідно рішень комісії із соціального страхування призначено допомогу з тимчасової втрати працездатності за період з 01.03.2011р. по 15.04.2011р. в розмірі 2381,79 грн.

Рішенням відповідача №123 від 17.10.2011р. «Про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності» зобов'язано позивача повернути 2381 грн коштів, що використані з порушенням норм закону та 1191 грн штрафу за порушення порядку використання коштів Фонду).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що на час виходу основного працівника ОСОБА_5 з декретної відпустки ОСОБА_4 не могла бути звільнена з посади, оскільки перебувала на лікарняному, а тому як застрахована особа вона мала право на матеріальне забезпечення у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що трудові відносини відповідно до строкового трудового договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_4, припинили свою дію з моменту виходу із декретної відпустки основного працівника ОСОБА_5 та початку виконання нею обов'язків даної посади, тобто з 01.03.2011р. ОСОБА_4 втратила статус найманого працівника і не є застрахованою особою, а тому не має права на отримання заробітної плати.

Поряд з тим, апеляційним судом не враховано, що протягом періоду тимчасової непрацездатності з 01.03.2011р. трудовий договір з ОСОБА_4 розірвано не було, відповідно до положень статей 1, 6, 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» ОСОБА_4 мала статус застрахованої особи і право на допомогу по тимчасовій непрацездатності, а сам по собі факт виходу на роботу основного працівника не може свідчити про втрату ОСОБА_4 статусу застрахованої особи без видачі відповідного наказу про її звільнення.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції, яке скасовано помилково.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 226, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу культури і туризму Уманської міської ради задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2012р. у даній справі скасувати, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 04.04.2012р. залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.М. Кочан

С.С. Пасічник