Справа № 722/1226/16-а
Суддя: Римлянська Г. О.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/1226/16-а
Номер провадження 2-а/722/6/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року 10 год. 00 хв. м. Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області у складі судді Римлянської Г.О., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області про визнання незаконними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а :

Позивач 12.05.2016 року звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

Посилався на те, що своїм листом №16/Т-11 від 14.04.2016 року в.о. начальника Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області (надалі - УПФУ) відмовила йому в здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року), з наступними змінами і доповненнями (надалі - Закон-1), на підставі довідки прокуратури Чернівецької області №18/108-вих-16 від 11.03.2016 року.

Дану відмову відповідача вважає безпідставною.

З огляду на наведене, просив суд: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Сокирянському районі Чернівецької області щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Чернвецької області №18/108 вих-16 від 11.03.2016 року про заробітну плату; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області здійснити перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (зі змінами, внесеними Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції України від 12.07.2001 року №26613-ІІІ, що діяла станом на вересень 2006 року) з розрахунку 90 % від середнього заробітку - щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, згідно довідки прокуратури Чернівецької області №18/108 вих-16 від 11.03.2016 року про заробітну плату, починаючи з 01.12.2015 року, без обмеження її максимального розміру; стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Представником відповідача у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали та копій документів було подано до суду письмове заперечення на даний позов, в якому відповідач позов не визнав, посилаючись на наступні обставини:

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-УІ (надалі - Закон-2) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм визначення заробітку, з якого призначається або перераховується пенсія, визначається постановою Кабінету Мінівстрів України №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (надалі - Постанова).

Відповідно по ч.4 Постанови (в редакції, чинній до 01.12.2015 року), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним слоужбовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 року №432-ІУ «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1.пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію,- на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2.іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, які одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», норми п.4 Постанови №865 - виключені.

Таким чином пенсії, призначені відповідно до спеціальних законів не перераховуються при підвищенні розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне утримання) призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про прокуратуру».

Тобто, на думку представника відповідача, призначення та перерахунок пенсії з 01.06.2015 року в порядку та на умовах, визначених вищевказаними законами,- не здійснюється, тому УПФУ нараховано та виплачено позивачу пенсію згідно норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.29 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 року №911-УІІІ, абз.6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» доповнено реченням такого змісту: «тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Тому вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2015 року, без обмеження її максимального розміру, вважає безпідставними та такими що суперечать нормам чинного законодавства.

Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі та провести судове засідання за участі сторін.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Устименко проти України» (заява №32053/13) вказав, що «спори стосовно пільг, які сплачуються відповідно до систем соціального забезпечення, є суто технічними, а тому їх краще розглядати в рамках письмової процедури, а не за допомогою усних слухань».

З урахуванням того, що у справі наявні достатні докази, суддя приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення без проведення судового засідання, а відтак у відповідності до ч. 4 ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає заперечення відповідача проти позову частково необґрунтованими з таких підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, який проживає в АДРЕСА_1, перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області з 01.09.2006 року та отримає пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року з наступними змінами і доповненнями), що діяла на час призначення пенсії, виходячи із максимального розміру 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Як встановлено з копії трудової книжки, на момент звернення за призначенням пенсії за вислугу років (01.09.2006 року) ОСОБА_1 працював на посаді прокурора Сокирянського району Чернівецької області, а 30.10.2008 року його призначено прокурором Кельменецького району Чернівецької області.

Наказом Генерального прокурора України №1540к від 31.10.2011 року позивача звільнено з посади прокурора Кельменецького району Чернівецької області та з органів прокуратури з 31.10.2011 року за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (ст.38 КЗпП України).

Як вбачається з довідки прокуратури Чернівецької області №18/108вих-16 від 11.03.2016 року, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року заробітна плата для обчислення пенсії на посаді прокурора Сокирянського району Чернівецької області з 01.12.2015 року складає 16299,58 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Зважаючи на вказані обставини, які дають право на отримання пенсії в більшому розмірі, 12.04.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991 року, що діяв до 01.10.2011 року), Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та на підставі довідки прокуратури Чернівецької області №18/108 вих-16 від 11.03.2016 року.

Листом №16/Т-11 від 14.04.2016 року за підписом в.о. начальника УПФУ О.А.Пленгей позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, у зв'язку з відсутністю до того підстав.

Суд вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на Закон від 02.03.2015 року № 213, який взагалі не стосується даних правовідносин, а саме повязаних з проведенням перерахунку раніше призначених пенсії. Відповідач не взяв до уваги те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма закону, що визначає умови та порядок проведення перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення їм пенсії, а не на дату звернення з заявою про проведення такого перерахунку, тобто повинен був керуватися умовами та порядком пенсійного забезпечення прокурорів визначеного ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року, з наступними змінами і доповненнями), що діяла на час призначення пенсії.

На час звернення за призначенням пенсії станом на 01.09.2006 року окремі норми ст.50-1 Закону України № 1789-ХІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року), зазнали змін та втратили чинність, зокрема, положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VІ не зазнали.

За таких обставин відповідач, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії, безпідставно керувався п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, згідно якого, через неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213, законодавцем врегульовано питання щодо виникнення правовідносин, повязаних з призначенням пенсій за зверненням осіб, які набувають такого права вперше, після 1 червня 2015 року, для яких до цієї дати пенсійне забезпечення регулювалося перерахованими в пункті 5 спеціальними законами.

Положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Безпідставним є також посилання відповідача у відповіді про відмову в проведенні перерахунку пенсії на постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» якою норми п.4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключені, оскільки норми п.4 названої постанови встановлювали механізм обчислення пенсії для її призначення, а не для перерахунку призначеної пенсії.

Не заслуговує на увагу посилання відповідача на п. 20 ст. 86 прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» №578-VIII від 02.07.2015 року, яка визначає що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На сьогоднішній день Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок зазначеного перерахунку.

ОСОБА_1 було призначено пенсію не на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, а на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року). Умови та порядок проведення перерахунку були визначені частинами 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року).

Викладення частини 18 статті 50-1 у новій редакції Закону №76-VIII від 28.12.2014 (умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України) та відсутність такого порядку станом на час звернення за перерахунком не позбавляє прокурорів права на перерахунок раніше призначених пенсій у зв'язку зі звільненням із збереженням при цьому розміру того відсотку від заробітної плати, який було взято на час призначення пенсії.

Відповідно до вимог ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Стаття 22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У ст. 64 Конституції України закріплено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Положення щодо неприпустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і соціальних гарантій міститься в роз'ясненні Конституційного Суду України та зроблених висновках Верховного Суду України при розгляді справ з аналогічних спірних правовідносин.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, необхідно врахувати висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 10.12.2013 (справа №21-348а13), від 06.10.2015 (справа №127/11720/14-а). Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Згідно висновків, викладених у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Звернення до відповідача як суб'єкта владних повноважень щодо здійснення перерахунку пенсії законодавчо ґрунтується саме відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), а не Закону, який діє на час звернення та значно звужує зміст та обсяг моїх прав і свобод.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності статті Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відносно цих вимог закону суд вважає, що відповідач не довів правомірності свого рішення щодо відмови позивачу ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.03.2001 року) в розмірі 90 відсотків його середньомісячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Чернівецької області № 18/108вих.-16 від 11.03.2016 року, цим самим порушив конституційне право позивача, передбачене ч.1 ст.46 Конституції України, та діяв не у відповідності з вимогами ч.2 ст.19 Конституції України, якою на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб покладено обов'язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугу років із середньомісячного заробітку згідно довідки прокуратури Чернівецької області за № 18/108 вих.-16 від 11.03.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в ред. від 12.03.2001 року), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку на посаді прокурора Сокирянського району Чернівецької області з 01.12.2015 року, зобовязання управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецькій області здійснити перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в ред. 12.07.2001 року), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку на посаді прокурора Сокирянського району Чернівецької області згідно довідки прокуратури Чернівецької області за № 18/108 вих.-16 від 11.03.2016 року, починаючи з 01.12.2015 року, є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIІІ до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму (друге речення частини п'ятнадцятої), згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також, ч.29 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 року №911-УІІІ, частину першу статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Однак, на момент набрання чинності цим Законом пенсія ОСОБА_1 становила менше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, зокрема суму 6488,51 грн.

Водночас, після проведення перерахунку, розмір пенсії позивача мав би складати більше максимальної суми, передбаченої вищенаведеними законами (90% від середнього заробітку 16299,58 грн.).

Наведені положення законів є імперативними та встановлюють обмеження в розмірі виплачуваної особі пенсії, неконституційними не визнавались та були чинними в період, за який судом задоволено позовні вимоги.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідача слід зобов'язати провести позивачу перерахунок пенсії в розмірі 90% місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Чернвецької області №18/108 вих-16 від 11.03.2016 року, однак з урахуванням обмежень максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки суттю вирішеного судом позову не є присудження виплати ОСОБА_1 пенсії, а зобов'язання відповідача здійснити її перерахунок, підстави для звернення постанови суду до негайного виконання, відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступає стороною у справі.

На підставі ст. ст. 3, 8, 19 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в ред. Закону від 12.07.2001 року №2663-ІІІ) та керуючись ст.ст. 2, 11, 86, 94, 99, 100, 158, 159, 160, 163,183-2, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Сокирянському районі Чернівецької області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Чернвецької області №18/108 вих-16 від 11.03.2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області здійснити перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (зі змінами, внесеними Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року №26613-ІІІ, що діяла станом на вересень 2006 року) з розрахунку 90 % від середнього заробітку - щомісячної (чинної) заробітної плати прокурора Сокирянського району Чернівецької області, згідно довідки прокуратури Чернівецької області №18/108 вих-16 від 11.03.2016 року про заробітну плату, починаючи з 01.12.2015 року, з обмеженням її максимального розміру, встановленого Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 02.03.2015 року №213-VIІІ зі змінами, внесеними Законом України від 24.12.2015 року №911-УІІІ.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп. сплаченого ним судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили у порядку встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Сокирянського

районного суду Г.О.Римлянська.