Справа № 826/22508/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 травня 2016 року № 826/22508/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Оболонського районного відділу Головного управління ДМС у місті Києві

третя особа ОСОБА_2

про визнання дій протиправними та скасування реєстрації місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Оболонського районного відділу Головного управління ДМС у місті Києві, третя особа - ОСОБА_2, в якому просить:

- визнати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, протиправною;

- скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги вмотивовує тим, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства та без згоди позивача зареєстровано в належній йому на праві власності квартирі ОСОБА_2.

Позивач зазначає, що реєстрація вищезгаданої особи в його квартирі перешкоджає йому, як власнику квартири, в реалізації його прав. ОСОБА_1 звертає увагу про відсутність у нього, як єдиного власника квартири, жодних угод з ОСОБА_2.

Відповідач проти позову заперечував, вказуючи, що перевірити підстави реєстрації місця проживання ОСОБА_2 не вбачається за можливе, оскільки термін зберігання підстав реєстрації місця проживання становить три роки згідно ст. 422 наказу МВС України від 04.06.2002 року №519.

Разом з тим відповідач зазначив, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документі, затвердженого наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012 р., а тому у відповідача відсутні підстави для скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_2.

Оболонський районний відділ Головного управління ДМС у місті Києві явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи, просив розглядати справу без їх участі.

Третя особа свого відношення до позову не висловила, а також не надала до суду жодних пояснень та документів, що мають відношення до даної справи, не повідомила про неможливість їх надання. При цьому, в судові засідання третя особа не з'явилася, доказів поважності причин неприбуття не надала, хоча була належним чином повідомлена про розгляд справи, у зв'язку з чим на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України судом ухвалено розглядати справу за відсутності третьої особи.

Виходячи з положень ч. 6 ст. 128 КАС України, судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербиною Л.І та зареєстрованого в реєстрі за № 1877 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1.

Як вбачається із довідки за формою №3 Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" №27067 від 26.08.2015 року у АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 (власник) та ОСОБА_2 (син колишнього власника), власником особового рахунку є позивач ОСОБА_1.

03 вересня 2015 року позивач звернувся з заявою про скасування реєстрації ОСОБА_2 до Начальника Оболонського районного відділу Головного управління ДМС у м. Києві.

Листом від 08.09.2015 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, оскільки відповідно до наказу МВС України № 519 від 04.06.2002 р. термін зберігання відповідних документів становить три роки. Додатково зазначив, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документі, затвердженого наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012 р.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Законом України від 11.12.2003 № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі по тексту - Закон № 1382-IV) передбачено, що цей Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до довідки за формою №3 Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" №27067 від 26.08.2015 року у АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 (власник) та ОСОБА_2 (син колишнього власника), власником особового рахунку є позивач ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 422 наказу МВС України №519 від 04.06.2002 "Про затвердження Переліку документів, що утворюються в процесі діяльності органів внутрішніх справ, навчальних закладів, підприємств, установ, організацій системи МВС України із зазначенням строків зберігання документів, та Переліку документів, що утворюються в процесі діяльності внутрішніх військ, із зазначенням строків зберігання документів" строк зберігання заяв про прописку визначений 3 роки.

Таким чином, відсутні підстави для визнання протиправною реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Щодо позовної вимоги про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1., суд виходив з наступного.

Вирішуючи даний спір суд вважає, що вимога про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії може мати місце у разі ухилення суб'єкта від вчинення покладених на нього законом обов'язків (протиправна бездіяльність) або у разі вчинення дій не передбачених законом (протиправні дії), а реалізація вимоги про зобов'язання вчинити певні дії повинна бути спрямована на відновлення порушеного права позивача.

Крім того, вимога про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії може бути задоволена судом лише у разі, якщо вчинення цих дій передбачено законом.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Позивачем не заявлено вимог про визнання протиправними дій чи бездіяльності відповідача, ознак протиправності в діях відповідача не встановлено і під час судового розгляду справи.

Як встановлено судом зняття з реєстрації проводиться відповідно до статті 7 Закону № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено за зверненням іншої особи та на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку.

Згідно розділу III "Зняття з реєстрації місця проживання особи" Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 р. № 1077 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за N 2109/22421, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку (стаття 14 Закон № 1382-IV).

Стаття 7 Закону № 1382-IV містить виключний перелік підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Позивачем не надано будь-яких доказів надання відповідної заяви відповідачу третьою особою чи зазначено інших підстав для зняття з реєстрації, такі відомості відсутні і у відповідача.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що у відповідача відсутні законні підстави здійснювати зняття третьої особи у справі з реєстрації місця проживання. За таких обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 69-71, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур