Справа № 195/975/15-а (2а/195/886/15)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2016 рокусправа № 195/975/15-а (2а/195/886/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 р. у справі № 195/975/15-а (2а/195/886/15) за позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора ВДАІ з обслуговування Томаківського району ГУ МВС України в Дніпропетровській області капітана міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та визнання її протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії старшого інспектора ВДАІ з обслуговування Томаківського району ГУ МВС в Дніпропетровській області капітана міліції ОСОБА_2 та інспектора ВДАІ з обслуговування Томаківського району ГУМВС в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_3, та скасувати постанову серії ПС1 №840472 від 15.07.2015 року у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 червня 2015 року о 13:05 год. рухався автомобілем ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Комсомольська у смт.Томаківка Дніпропетровської області та зупинився в районі будинку 1/2, де стояв патрульний автомобіль ВДАІ з обслуговування Томаківського району ГУМВС в Дніпропетровській області. Через 10 хвилин, під час руху заднім ходом у двір, де знаходиться майданчик КП «Томаківське бюро технічної інвентаризації» ДОР», його зупинив інспектор ВДАІ ОСОБА_3 На вимогу пояснити причину зупинки, інспектор ОСОБА_3 відповів, що проводиться спецоперація по розшуку автомобілів. Відповідно до вимог пункту 12 частини 1 статті 15 та частини 3 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» ОСОБА_1 усно попросив інспектора ОСОБА_3 надати публічну інформацію, а саме підтверджуючі документи стосовно проведення спецоперації та її оприлюднення серед населення, а також документи стосовно розшуку автомобіля. Така інформацію позивачу надана не була. Перевіривши документи на право керування транспортним засобом, інспектор ОСОБА_3 зазначив, що на його авто встановлено газобалонне обладнання та запропонував пред'явити відповідні документи на його переобладнання. Після пред'явлення документів, інспектор вказав, що ОСОБА_1 не перереєстрував автомобіль у встановленому порядку в органах Державтоінспекції. Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії АВ 2 № 406552 від 19.06.2015 про адміністративне правопорушення за рух заднім ходом з не пристебнутим пасом безпеки та протокол серії АВ2 № 406553 від 19.06.2015 про адміністративне правопорушення у вигляді використання автомобіля з газобалонним обладнанням, який не перереєстровано в установленому порядку в органах ДАІ.

На підставі протоколів винесено постанову серії ПС1 № 840471 від 19.06.2015 у справі про адміністративне правопорушення, яку постановою Томаківського районного суду № 195/806/15-а від 07.07.2015 було скасовано, а матеріали направлено на новий розгляд до відповідного відділу ДАІ. В зв'язку з чим, 15.07.2015 р. інспектором Шевченко А.В. було проведено новий розгляд справи та складено спірну постанову серії ПС1 № 840472 від 15.07.2015 у справі про адміністративне правопорушення, аналогічну скасованій.

Позивач вважає, що під час складання протоколів та спірної постанови інспектор діяв неправомірно та всупереч вимог пункту 14.7 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 № 111, під час звернення до нього не привіталися, не назвали чітко й зрозуміло свою посаду, звання та прізвище, не повідомили про причину зупинки транспортного засобу, суті скоєного правопорушення у випадку його вчинення, не надали доказів його правопорушення, що є підставою для визнання таких дій неправомірними та скасування спірної постанови про адміністративне правопорушення.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи названу постанову, суд дійшов висновку, що позивач зобов'язаний був здійснити перереєстрацію переобладнаного транспортного засобу, у зв'язку з встановленням газового балонного обладнання. Самої перереєстрації транспортного засобу із видачею нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не відбулось, що не заперечувалось позивачем, що в свою чергу, є порушенням п. 30.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.6ст. 121 КУпАП.

А відтак, встановлені обставини справи свідчать про правильне застосування положень закону інспектором при складанні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП. Доказів, які свідчать про неправомірність рішення суб'єкту владних повноважень, суду не надано.

Не погодившись в постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Зміст апеляційної скарги зводиться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо наявності за позивачем обов'язку по перереєстрації у встановленому законом порядку газобалонного обладнання. ОСОБА_1 зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено відповідальність за встановлення власниками авто газобалонного обладнання та вимог щодо його перереєстрації.

Крім того, у відповідності до п.30.1 Правил дорожнього руху України реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів та причепів до них у Державтоінспекції або проведення відомчої реєстрації в разі, якщо законом установлена обов'язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів здійснюється власниками механічних транспортних засобів і причепів до них. На момент винесення протоколу та спірної постанови власником транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 19.06.2015 року, був громадянин ОСОБА_4, а відтак, відповідальність щодо порушення п.30.1 Правил дорожнього руху України повинен нести він.

Наведені обставини судом першої інстанції враховані не були, що призвело до прийняття незаконного рішення.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач посилається на фальсифікацію позивачем документів. Так, в адміністративному позові про скасування постанови позивач зазначив, що переобладнав авто ВАЗ 21061 кузов НОМЕР_2 18.06.2015 року в умовах ТОВ «Автогаз-1» м.Харків громадянин ОСОБА_4, який є власником названого авто. Проте, 25.06.2015 року з'ясувалось, що переобладнав зазначене авто ОСОБА_1 в умовах ТОВ «СПЦ-Атмосфера» м.Кривий Ріг та в той же день перереєстрував авто на себе. Між тим, на місці вчинення правопорушення 19.06.2015 року позивач надав документи на встановлення газобалонного обладнання від 18.02.2015 року.

Також вказав, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності за позивачем обов'язку здійснити перереєстрацію переобладнаного транспортного засобу, у зв'язку із встановленням газового балонного обладнання. З урахуванням того, що перереєстрації транспортного засобу із видачею нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не відбулось, що в свою чергу, є порушенням п. 30.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.6 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні сторони доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, підтримали в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи та не спростовується сторонами, 19.06.2015 року старшим інспектором ВДАІ з обслуговування Томаківського району ОСОБА_2 було складено протоколи про адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом марки ВАЗ 21061 номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4:

- протокол серії АВ2 №406552 про порушення вимог п.2.3 «в» Правил дорожнього руху (керування авто «з непристебнутим пасом безпеки»), відповідальність за що передбачена ч.5 ст.121 КУпАП;

- протокол серії АВ2 №40553 про порушення вимог п.30.1 Правил дорожнього руху (встановлення газобалонного обладнання, «не перереєстрував автомобіль в установленому порядку»), відповідальність за що передбачена ч.6 ст.121 КУпАП.

Матеріалами справи також підтверджено, що 19.06.2015 року відповідачем було складено постанову серії ПС1 №840471 у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП.

Зазначена постанова була оскаржена позивачем у судовому порядку.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову серії ПС1 №840471 від 19.06.2015 року скасовано, матеріали справи направлено на новий розгляд до відповідного відділу ДАІ.

При цьому, судом встановлено, що мало місце порушення порядку розгляду адміністративної справи, зокрема ОСОБА_1 не надано достатнього часу на підготовку до захисту.

15.07.2015 року в.о. начальником ВДАІ з обслуговування Томаківського району ОСОБА_2 винесено постанову серії ПС1 №840472 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 170 грн.00 коп. у зв'язку із скоєнням останнім 19.06.2015 року о 13:45 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП.

Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.7 названого кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч.3 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду

справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, ст.277 названого кодексу передбаченого, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби, статтями 146, 160, 185-1, 212-7 - 212-20 - у триденний строк, статтями 46-1, 51, 166-9, 176 і 188-34 - у п'ятиденний строк, статтями 101-103 цього Кодексу - у семиденний строк.

Як свідчать матеріали справи, справу про адміністративне правопорушення, за результатом розгляду якої винесено постанову серії ПС1 №840472 від 15.07.2015 року, розглянуто відповідачем 15.07.2015 року, тоді як протоколи про адміністративне правопорушення були складені (отримані) відповідачем 19.06.2015 року.

Отже, при винесенні постанови від 15.07.2015 року було порушено норми ст.ст.7,8,277 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Недотримання суб'єктом владних повноважень зазначених вище норм згідно ч.2 ст.162 КАС України є підставою для визнання протиправним та скасування рішення, винесеного зазначеною особою.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови серії ПС1 №840472 слід визнати такими, що відповідають нормам діючого законодавства.

Доводи відповідача стосовно того, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності мало місце в межах строку, передбаченого ст.38 КУпАП, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки дотримання норм ст.38 КУпАП не виключає необхідності дотримання інших норм названого кодексу, в тому числі ст.277 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції керується нормами ч.2 ст.19 Конституції України, згідно яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та вважає за необхідне зазначити, що порушення строків розгляду адміністративної справи стало наслідком винесення відповідачем постанови, яка визнана протиправною та скасована в судовому порядку.

Слід також зазначити, що діюче законодавство не передбачає такої підстави для продовження строків, визначених ст.277 КУпАП, як наявність рішення суду, під час якого мало місце застосування норм ст.293 КУпАП, у якій, зокрема, йдеться про скарги, а не позови зацікавлених осіб.

Отже, вимоги позивача про скасування постанови серії ПС1 №840472, слід визнати законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Стосовно решти позовних вимог слід зазначити наступне.

Позивачем заявлено вимоги щодо визнання протиправними дій інспектора ВДАІ з обслуговування Томаківського району ГУМВС в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_3

Однак, названа особа у якості відповідача по справі не залучена. Враховуючи, що інспектор ВДАІ ОСОБА_3 є самостійним суб'єктом владних повноважень та згідно ч.1 ст.2, ч.ч.1,3 ст.48 КАС України може виступати стороною у адміністративному процесі, позовні вимоги стосовно дій названої особи, звернуті до старшого інспектора ВДАІ з обслуговування Томаківського районі ГУМВС в Дніпропетровській області капітана міліції ОСОБА_2, не можна визнати законними та обґрунтованими.

Що стосується оскарження дій ОСОБА_2, то названі позовні вимоги не відповідають нормам п.п.1,2,3 ч.4 ст.105 КАС України, згідно яких у разі винесення суб'єктом владних повноважень протиправного рішення, предметом оскарження є відповідне рішення, а не дії, пов'язані з ухваленням останнього.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 р. скасувати, позов задовольнити частково, визнавши протиправною та скасувавши постанову серії ПСІ №840472 від 15.07.2015 року про застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 р. у справі № 195/975/15-а (2а/195/886/15) - скасувати. Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПСІ №840472 від 15.07.2015 року про застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун