Справа № 363/4754/15-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"19" травня 2016 р. Справа № 363/4754/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення у Вишгородському районі Київської області про визнання рішення про припинення дії пільги протиправним, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на неправомірне скасування відповідачем пільги - 100-відсоткової знижки на оплату житлово-комунальних послуг, яка йому надавалася на підставі Закону України «Про освіту». У цьому зв'язку, уточнивши позовні вимоги, просив скасувати рішення відповідача про припинення пільги викладене в листі №3078 від 28 вересня 2015 року, поновити вказану пільгу з часу її припинення - 01 липня 2015 року та стягнути з відповідача витрати в розмірі 448 грн. 18 коп. за використаний газ та 87 грн. 84 коп. за використану електроенергію, що мали місце за час безпідставного припинення дії пільги.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав до суду письмові заперечення, посилаючись на те, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї позивача в розрахунку на одну особу становить 2 044 грн. 35 коп., що перевищує розмір соціальної податкової пільги - 1 710 грн., а тому зазначене виключає надання позивачу 100-відсоткової знижки позивача на оплату житлово-комунальних послуг згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 389 та Закону України «Про освіту».

Сторони до суду не прибули, справу розглянуто за їх відсутності у письмовому провадженні відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що позивач на підставі ч. 4 ст. 57 Закону України «Про освіту» до 01 липня 2015 року отримував соціальну пільгу - 100-відсоткову знижку на оплату житлово-комунальних послуг, як пенсіонер, який раніше працював педагогічним працівником у сільській місцевості та селищах міського типу і проживав в них.

Згідно листа Управління соціального захисту населення №3078 від 28 вересня 2015 року з 01 липня 2015 року пільгу позивача скасовано на підставі Закону України №76-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України».

Згідно ч. 4 ст. 57 Закону України «Про освіту» педагогічним працівникам, які працюють у сільській місцевості і селищах міського типу, а також пенсіонерам, які раніше працювали педагогічними працівниками в цих населених пунктах і проживають у них, держава відповідно до чинного законодавства забезпечує безплатне користування житлом з опаленням і освітленням у межах встановлених норм. Пільги на безплатне користування житлом з опаленням та освітленням, передбачені абзацом першим цього пункту, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 389, яка набрала чинності 01 липня 2015 року, затверджено порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї (далі Порядок).

Згідно п. 2 Порядку дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законами України «Про освіту» (пенсіонери, які раніше працювали педагогічними працівниками у сільській місцевості та селищах міського типу і проживають у них).

Відповідно до п. 4 Порядку до членів сім'ї пільговика під час надання пільг належать особи, на яких згідно із законодавчими актами, зазначеними у пункті 2 Порядку, поширюються пільги: дружина (чоловік); їх неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; непрацездатні батьки; особа, яка перебуває під опікою або піклуванням пільговика та проживає разом з ним.

Згідно п. 5 Порядку до сукупного доходу сім'ї пільговика включаються нараховані: пенсія; заробітна плата; грошове забезпечення; стипендія; соціальна допомога (крім частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, частини допомоги при усиновленні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, допомоги на поховання, одноразової допомоги, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємств, організацій незалежно від форми власності); доходи від підприємницької діяльності; допомога по безробіттю та інші виплати, що здійснюються фондами соціального страхування.

Відповідно до п. 12 Порядку в разі коли середньомісячний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення письмово інформує пільговиків про те, що вони не мають права на отримання пільг і можуть звернутися за житловою субсидією.

Згідно п. 169.4.4 ст. 169 ПК України 169.4.1. податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01 січня 2015 року становить 1 218 грн.

Відтак гранична сума для застосування податкової соціальної пільги на 2015 рік становить 1 710 грн. (1 218 грн. ? 1,4 = 1 705,20 грн. ? 1 710 грн.).

Згідно довідки Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області №168 від 10 лютого 2015 року склад сім'ї позивача складається з двох осіб - ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_4

Позивач та його дружина в складі сім'ї з двох осіб є пенсіонерами, постійно проживають та зареєстровані за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до довідок Управління пенсійного фонду у Вишгородському районі Київської області №291 та №292 від 09 березня 2016 року в період з лютого по липень 2015 року ОСОБА_3 отримував пенсію за віком в розмірі 2 044 грн. 35 коп. щомісячно, а ОСОБА_4 - 1 237 грн. 90 коп. щомісячно.

Отже середньомісячний сукупний дохід сім'ї позивача в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців становить 1 641 грн. 13 коп. ((2 044 грн. 35 коп. + 1 237 грн. 90 коп.) / 2) та не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином припинення з 01 липня 2015 року надання позивачеві соціальної пільги згідно ч. 4 ст. 57 Закону України «Про освіту» є неправомірним, а наведений відповідачем розрахунок середньомісячного сукупного доходу сім'ї позивача на одну особу зазначеним вище фактичним обставинам не відповідає і є помилковим.

При цьому право позивача підлягає відновленню саме з моменту його порушення, тобто з 01 липня 2015 року.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту є пропорційним змісту порушеного права, ґрунтується на вимогах Закону, а тому позовні вимоги в частині визнання рішення відповідача протиправним і відновлення дії пільги підлягають задоволенню, а порушені права позивача захистові.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача 448 грн. 18 коп. за використаний газ на опалення та 87 грн. 84 коп. за використану електроенергію на освітлення, то підстав для її задоволення судом не встановлено з огляду на наступне.

Як вбачається з поданих позивачем квитанцій, останній отримує послуги від ТОВ «Київоблгаз Збут» з газопостачання та від ПАТ «Київобленерго» з постачання електроенергії.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Кредитором в даному випадку є виконавець житлово-комунальних послуг, той чи інший суб'єкт господарювання, який надає ці послуги споживачу (ТОВ «Київоблгаз Збут» та ПАТ «Київобленерго»), а споживач відповідно їх отримує та оплачує.

У той же час згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже правовідносини з приводу оплати житлово-комунальних послуг виникли у позивача саме з відповідними суб'єктами господарювання, які є цивільно-правовими відносинами.

Підстав для покладання на відповідача цивільної відповідальності по стягненню на користь позивача сплачених грошових коштів за житлово-комунальні послуги в порядку адміністративного судочинства у суду немає.

Достатні правові підстави для деліктної відповідальності відповідача по відшкодуванню шкоди внаслідок винних дій в цій справі матеріалами позову не доведені і судом не встановлені.

Сам тільки факт протиправного рішення суб'єкта владних повноважень про виникнення деліктної відповідальності свідчити не може, підстави для якої підлягають самостійному доказуванню.

У той же час позивач не позбавлений права вимагати проведення відповідного перерахунку оплати житлово-комунальних послуг з урахуванням наявності в нього соціальної пільги - 100-відсоткової знижки на оплату житлово-комунальних послуг, якої він був протиправно позбавлений з 01 липня 2015 року.

За таких обставин судом не встановлено підстав для стягнення грошових коштів з відповідача на користь позивача, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись статтями 160-163 КАС України,

постановив:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо припинення з 01 липня 2015 року надання ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) пільги - 100-відсоткової знижки на оплату житлово-комунальних послуг згідно ч. 4 ст. 57 Закону України «Про освіту», в будинку АДРЕСА_1

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області поновити ОСОБА_3 з 01 липня 2015 року надання пільги - 100-відсоткової знижки на оплату житлово-комунальних послуг згідно ч. 4 ст. 57 Закону України «Про освіту».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя