Справа № 464/9333/15-а, 2а-464/1/16
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 р. Справа № 876/1635/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Сапіги В.П.

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26.01.2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної служби МВС у м.Львові про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

25.11.2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління патрульної служби МВС у м.Львові про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП за якою накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

В обґрунтування позову зазначено про невідповідність відомостей, викладених в спірній постанові, фактам, які мали місце при складенні протоколу.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 26.01.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, вважаючи його необ'єктивним та необґрунтованим, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

При цьому апелянт наголошує, що не вчиняв правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки не управляв транспортним засобом марки ФОРД СКОРПІОН.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 31.10.2015 близько 22 год. 50 хв. на вул. Сихівська, 24 в м.Львові, керував автомобілем марки «Форд Скорпіо», р.н. НОМЕР_1 без посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, порушивши вимоги п.2.4 (а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 01.11.2015, який складений відносно позивача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений КУпАП.

У результаті встановленого порушення правил дрожнього руху постановою серії ПС2 №680518 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зі змістом даної постанови позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи достатньо наявних доказів, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме, управління транспортним засобом без посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Так, відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.»

Оглянутим в судовому засіданні суду першої інстанції відеозаписом з місця оформлення адміністративного порушення, зафіксованим відеотехнікою, розміщеною на форменному одязі працівника патрульної служби, повністю спростована позиція позивача з приводу його не причетності до керування транспортним засобом.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали, що є інспектором ПП роти №4 батальйону №3 і 31.10.2015 р. здійснювали патрулювання території Сихівського масиву. Виїхали на виклик про порушення тиші на територію по вул.Зубрівська, 12а у м.Львові. Прибувши за викликом на вул.Зубрівська, 12а у м.Львові, ним були виявлені особи, які знаходились поруч з автомобілем марки «Форд Скорпіо» білого кольору і вживали алкогольні напої. Після співбесіди з особами, які там знаходились продовжили патрулювання. Через деякий час побачили згаданий автомобіль марки «Форд Скорпіо» білого кольору, який рухався по вул. Зубрівській. Переслідуючи даний автомобіль виявили, що такий припаркувався на вул. Сихівській, 24 у м.Львові, а позивач вийшов з автомобіля через праву передню дверку з пасажирського місця і намагався відбігти від залишеного ним автомобіля. Автомобілем керував позивач, який намагався довести протилежне і відмовлявся надати документи водія, поліс.

01.11.2015 р. інспектором ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 240946 стосовно того, що ОСОБА_2 31.10.2015 близько 22 год. 50 хв. на вул. Сихівська, 24 в м.Львові, керував автомобілем марки «Форд Скорпіо», р.н. НОМЕР_1 без посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, порушивши вимоги п.2.4 (а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, який відмовився підписати ОСОБА_2

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП, а тому є належним та допустимим доказом у даній справі.

Згідно з п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних сил - технічний талон), а у разі відсутності в транспортному засобі його власника, крім того, - свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб чи тимчасовий реєстраційний талон; г) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у зв'язку з тим, що позивач на вимогу відповідача не пред'явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не мав таких документів при собі, то відповідачем правомірно винесено відносно позивача постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП України.

Разом з тим в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 зазначила, що судом першої інстанції в порядку п.7 ч.1 ст.247 КУпАП прийнято постанову про закриття провадження у справі стосовно притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування останнім 31.10.2015 року біля 22 год. 50 хв. автомобілем марки «Форд Скорпіо», р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння і дана постанова набрала законної сили.

Зважаючи на нереабілітуючу обставину звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КУпАП колегія суддів в порядку ст.72 КАС України приймає дану обставину в якості доказу у даній справі.

Стаття 70 КАС України дає визначення понять - належних та допустимих доказів.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частина 1 ст.71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не надав суду належних доказів, які підтверджують обґрунтованість його вимог.

Докази, які містяться в матеріалах справи навпаки доводять вину позивача.

Мотивація, яка наведена в апеляційній скарзі, не дає адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції, крім того, що така мотивація не підтверджена належними доказами.

З урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів відповідно до вимог ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26.01.2016 року у справі №464/9333/15а- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвалив повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 24.05.2016р.