Справа № 826/3178/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 травня 2016 року № 826/3178/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу та додані до неї матеріалами:

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
до третя особа Київської міської ради, Слідчий відділ управління Служби безпеки України у м. Києві,
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Слідчий відділ управління Служби безпеки України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що на запит фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про надання інформації він отримав не обґрунтовану, неповну, недостовірну відповідь, а також відповідь була надана з порушенням строків визначених ст. 20 Закону України "Про публічну інформацію". Позивач у судовому засіданні 12.05.2016 р. позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач - Київська міська рада - проти задоволення позову заперечував з мотивів необґрунтованості та безпідставності. В обґрунтування своєї правової позиції щодо даного спору зазначав, що відповідачем надана відповідь на запит у порядку, спосіб та у строк визначений чинним законодавством.

Представник третьої особи - Слідчий відділ управління Служби безпеки України в м. Києві не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України суд дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2015 р. до Київської міської ради звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із запитом щодо чинності рішення Київської міської ради від 17.09.2009 р. № 241/2310 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Світ книжок" земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-торговельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщення громадського і побутового призначення з наземним і підземним паркінгом на АДРЕСА_1" у зв'язку із наміром подачі документів на відведення земельної ділянки.

22.10.2015 р. позивачу було направлено відповідь (лист № 225-СК-3923) щодо неможливості надання інформації, стосовно чинності рішення Київської міської ради від 17.09.2009 р. № 241/2310, оскільки листом Служби безпеки України від 16.09.2010 р. № 51/12/4748 відповідача попереджено про виключення будь-якої інформації стосовно земельних ділянок на яких накладено арешт слідчим відділом Служби безпеки України.

Також у вищезазначеному листі Служби безпеки України зазначено, що постановою слідчого відділу Служби безпеки України 15.11.2012 р. земельна ділянка на АДРЕСА_1 визначена речовим доказом та на неї накладено арешт.

Вважаючи, що відповідь на запит фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 була надана необґрунтовано, а також, що лист-відповідь містив неповну, недостовірну відповідь та надана з порушенням строків визначених ст. 20 Закону України "Про публічну інформацію" фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду.

Дослідивши та надавши оцінку, за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, наявним у матеріалах справи письмовим доказам, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно ч.1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та постанови Кабінету міністрів України від 25.05.2011 № 583 "Питання виконання Закону України "Про доступ до публічної інформації" в Секретаріаті Кабінету Міністрів України, центральних та місцевих органах виконавчої влади" запитувач інформації має право на отримання запитуваної інформації, якою володіє розпорядник інформації, у спосіб, обраний запитувачем, протягом п'яти робочих днів з дня надходження запиту.

Згідно ч. 3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлює, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (ч.2).

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію має містити:

1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Такі форми правовідносин в інформаційній сфері, як звернення громадянина та запит на інформацію, попри певну близькість, відрізняються за наступними ознаками: правові підстави; предмет; вимоги щодо форми; вимоги щодо порядку реєстрації та обліку; вимоги щодо порядку оплати.

Потреба в розмежуванні форм зазначених правовідносин передбачена статтею 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», яка визначає: цей закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Отже, порядок розгляду звернень громадян регулюється Законом України «Про звернення громадян», запитів на інформацію - Законом України «Про доступ до публічної інформації», а запитів (вимог) суб'єктів владних повноважень - спеціальними законами про статус та повноваження відповідних суб'єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 19 Закону «Про доступ до публічної інформації» визначено: запит - це прохання особи до розпорядника надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Якщо особа не висловила прохання надати таку готову інформацію, або її прохання стосується створення інформації, а не звичайної компіляції чи збору наявних інформаційних даних без застосування творчого підходу, то такий документ є зверненням, до якого застосовується пункт 4 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо відмови в задоволенні запиту через недотримання вимог, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Оскільки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у заяві висловлено прохання "надати інформацію стосовно того, чи чинне на момент подачі заяви рішення Київської міської ради, згідно земельного законодавства України та Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в м. Києві", тобто з проханням здійснити обробку даних в частині визначення чинності рішення, а не просто надати копію вищевказаного рішення, то суд приходить до висновків, що подана заява ОСОБА_1 має бути віднесена до розгляду в порядку визначеному Законом України "Про звернення громадян".

Згідно із п. 3 статті 24 Закону України «Про службу безпеки України» Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов'язана виявляти, припиняти та розкривати кримінальні правопорушення, розслідування яких віднесено законодавством до компетенції Служби безпеки України, проводити їх досудове розслідування; розшукувати осіб, які переховуються у зв'язку із вчиненням зазначених кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.3 статті 22 Закону розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про службу безпеки України" (далі - Закон України "Про СБ України") Служба безпеки України - державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України.

Ч. 1 ст. 2 Закон України "Про СБ України" встановлює, що на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України. (ч.2)

Відповідно до ст. 78 Кримінально-процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент накладення арешту на земельну ділянку) - речовими доказами є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об'єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом'якшення відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 79 КПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) речові докази повинні бути уважно оглянуті, по можливості сфотографовані, докладно описані в протоколі огляду і приєднані до справи постановою особи, яка провадить дізнання, слідчого, прокурора або ухвалою суду. Речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації.

Як встановлено з ч. 1ст. 80 КПК України (в редакції чинній на момент накладення арешту на земельну ділянку) речові докази зберігаються до набрання вироком законної сили або до закінчення строку оскарження постанови чи ухвали про закриття справи.

Ч. 3 ст. 80 КПК України (в редакції чинній на момент накладення арешту на земельну ділянку) передбачає, що у тих випадках, коли виникає спір про право власності на предмети, які є речовими доказами, вони зберігаються поки набере законної сили рішення суду, винесене по даному спору в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 81 КПК України (в редакції чинній на момент накладення арешту на земельну ділянку) питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому:

1) знаряддя злочину, що належать обвинуваченому, конфіскуються;

2) речі, вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються;

3) речі, які не мають ніякої цінності і не можуть бути використані, знищуються, а у випадках, коли заінтересовані особи просять про це, можуть бути передані їм;

4) гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, передаються в доход держави;

5) гроші, цінності та інші речі, які були об'єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.

Як вбачається з матеріалів справи, Київською міською радою долучено до письмових заперечень копію постанови про визнання земельних ділянок речовими доказами та накладення арешту на них від 15.11.2012 відповідно до якої в ході досудового розслідування встановлено, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 є об'єктом злочинних дій, тобто речовим доказом.

Вищевказаною постановою визнано земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 речовим доказом у кримінальній справі № 1663 та накладено арешт (заборону відчуження), копію постанови направлено для виконання в частині накладення арешту (заборони відчуження) та заборони проведення будь-яких дій по означеним земельним ділянкам до Головного управління Державного земельного комітету по земельним ресурсам у м. Києві, до Київської міської філії Центру державного земельного комітету по земельним ресурсам у м. Києві та до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської державної адміністрації (Київської міської ради), а також заборонено будь-якихособам, установам, підприємствам та організаціям вчиняти будь-які дії із визначеною земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 (оформляти право власності, вчиняти будь-які угоди, видавати державні акти на право власності, тощо).

Також до матеріалів справи долучено постанову про визнання речовими доказами, приєднання їх до кримінальної справи та про накладення арешту від 22.10.2012, відповідно до якої слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва молодшого радника юстиції Підлісного О.А., розглянувши матеріали кримінальної справи № 50-6217 встановлено, що ОСОБА_3 та інші невстановлені особи, шахрайським шляхом заволоділи земельними ділянками у м. Києві, належних на праві власності фізичним особам, тому з урахуванням вищевикладеного земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 визнана речовим доказом та накладено обтяження у вигляді арешту на земельну ділянку.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про Службу безпеки України" до повноважень Служби безпеки України відноситься наступне - за постановою слідчого та з санкції відповідного прокурора по нагляду за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності, а у невідкладних випадках - з наступним повідомленням прокурора протягом доби в разі загрози знищення, приховування або втрати предметів чи документів, які можуть бути використані в розкритті та розслідуванні злочинної діяльності, на строк до 10 діб опечатувати архіви, каси, приміщення (за винятком жилих) чи інші сховища, брати їх під охорону, накладати арешт на грошові кошти та інші цінності фізичних та юридичних осіб, вилучати предмети і документи із складанням відповідного акта. Копії акта вручаються громадянину чи представнику підприємства, установи, організації.

Також, з урахуванням листа Слідчого відділу Служби безпеки України у м. Києві від 16.09.2010 № 51/12/4748 надісланого на адресу начальника Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Петруку В.І., відповідно до якого зазначено, що оскільки слідчим відділом УСБ України у м. Києві розслідується кримінальна справа № 1601, яка порушена по факту несанкціонованих дій з інформацією, яка оброблялася в електронно-обчислювальних машинах Київської міської ради, тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України (на момент виникнення спірних правовідносин), тому на підставі викладеного, враховуючи, що відповідна земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 є речовим доказом у справі, для забезпечення всебічності, повноти та об'єктивності дослідження обставин справи, просив виключити надання та отримання кадастрових справ, довідок, будь-якої іншої інформації щодо відповідних земельних ділянок.

Тобто у Київської міської ради були наявні підстави для відмови у наданні інформації ОСОБА_1, стосовно чинності рішення Київської міської ради від 17.09.2009 р. № 241/2310, оскільки листом Служби безпеки України від 16.09.2010 р. № 51/12/4748 відповідача попереджено про виключення надання будь-якої інформації стосовно земельних ділянок на яких накладено арешт слідчим відділом Служби безпеки України.

З урахування вищевикладеного, позовні вимоги, щодо визнання протиправною бездіяльності Київської міської ради, яка полягає у ненаданні публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 14.09.2015, щодо чинності рішення Київської міської ради від 17.09.2009 за № 241/2310 та щодо зобов'язання Київську міську раду надати ОСОБА_1 повну інформацію на запит ОСОБА_1 від 14.09.2015 не підлягають задоволенню, оскільки відповідь надана в межах чинного законодавства і в межах визначених повноваженнями відповідача.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 має бути віднесена до розгляду в порядку визначеному Законом України "Про звернення громадян".

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається із матеріалів справи, листом 22.10.2015 р. позивачу було направлено відповідь (лист № 225-СК-3923) щодо неможливості надання інформації, стосовно чинності рішення Київської міської ради від 17.09.2009 р. № 241/2310.

Частина перша статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 (далі - Правила № 270), визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Відповідно до п. 66 Правил № 270 у разі відправляння згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список, також п. 68 встановлено, що про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів направлення листа від 22.10.2015, яким позивачу було направлено відповідь (лист № 225-СК-3923) щодо неможливості надання інформації, стосовно чинності рішення Київської міської ради від 17.09.2009 р. № 241/2310.

Тому з урахування вищевикладеного, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Київської міської ради, яка полягає у порушенні строку надання інформації за запитом ОСОБА_1 від 14.09.2015, щодо чинності рішення Київської міської ради від 17.09.2009 за № 241/2310, підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів надіслання листа в строк передбачений чинним законодавством.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, позивач довів суду обґрунтованості заявлених ним позовних вимог частково, а саме в частині порушення строку надання відповіді на заяву про отримання інформації, що не були спростовані відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, зважаючи на що, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради, яка полягає у порушенні строку надання інформації за запитом ОСОБА_1 від 14.09.2015, щодо чинності рішення Київської міської ради від 17.09.2009 за № 241/2310

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, установленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська