Справа № 817/3476/15
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"16" травня 2016 р. Справа № 817/3476/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

сторін та їх представників: позивача - ОСОБА_3:

представника позивача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" лютого 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Акціонерний банк "Капітал" Щадних Олександра Леонідовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду позовом, в якому просить визнати протиправними дії та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" Ільчука Олександра Петровича при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом позивача та визнання договорів банківського вкладу від 11.03.2015 року №1/30/3m/0117, від 30.03.2015 року №1/30/2m/0023 нікчемними, зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" Щадних О.Л. включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за вказаними договорам банківського вкладу, зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників та вчинити усі необхідні дії щодо здійснення відшкодування останній в межах гарантованої суми за вкладами за вказаними договорам банківського вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2016 позов задовольнити частково.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" Ільчука Олександра Петровича при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_3 та визнання договорів банківського вкладу від 11.03.2015 року №1/30/3m/0117, від 30.03.2015 року №1/30/2m/0023 нікчемними.

Скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" Ільчука Олександра Петровича щодо розгляду вимог про відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_3 та визнання договорів банківського вкладу від 11.03.2015 року №1/30/3m/0117, від 30.03.2015 року №1/30/2m/0023 нікчемними.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" Щадних Олександра Леонідовича включити ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за договорами банківського вкладу від 11.03.2015 року №1/30/3m/0117, від 30.03.2015 року №1/30/2m/0023.

Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_3 до загального реєстру вкладників за вкладами за договорами банківського вкладу від 11.03.2015 року №1/30/3m/0117, від 30.03.2015 року №1/30/2m/0023 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права , просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що 11.03.2015 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) (в іноземній валюті - доларах США) №1/30/3m/0117, предметом якого стало прийняття банком від вкладника грошових коштів - вкладу у сумі 5000,00 дол. США строком на 3 місяці з 11.03.2015 року по 11.06.2015 року, з виплатою процентів, які банк зобов'язався повернути вкладнику (а.с. 16-17).

30.03.2015 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) (в національній валюті України - гривні) №1/30/2m/0023, предметом якого стало прийняття банком від вкладника грошових коштів - вкладу у сумі 36700,00 грн. строком на 2 місяці з 30.03.2015 року по 30.05.2015 року, з виплатою процентів, які банк зобов'язався повернути вкладнику (а.с. 18-19).

Постановою Правління Національного банку України від 20.07.2015 року №466/БТ "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "КАПІТАЛ" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.07.2015 року №140 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ", яким запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці, з 21.07.2015 року по 21.10.2015 року, включно, та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Лемеша Миколу Володимировича.

Постановою Правління Національного банку України від 29.10.2015 року №753 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "КАПІТАЛ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29.10.2015 року №195 "Про початок процедури ліквідації ПАТ АКБ "КАПІТАЛ" та делегування повноважень ліквідатора банку", яким розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і делеговано всі повноваження ліквідатора, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - Ільчуку Олександру Павловичу строком на 2 роки, з 30.10.2015 року по 29.10.2017 року, включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2015 року №196 уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змінено і делеговано всі повноваження ліквідатора, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - Щадних Олександру Леонідовичу, починаючи з 02.11.2015 року.

Листами за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ільчука Олександра Павловича, без № та без дати, які ОСОБА_3 отримала 19.09.2015 року, останню повідомлено, що договори вкладів строкового банківського вкладу (депозиту) від 11.03.2015 року №1/30/3m/0117, від 30.03.2015 року №1/30/2m/0023 визнано нікчемними на підставі пункту 9 частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с. 30-32).

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

В даному випадку відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується, враховуючи наступне.

Частиною третьою статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону № 2121-ІІІ передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процессуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16.02.2015 року у справі №826/2043/15.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що даний позов може бути розглянутий за правилами, встановленими КАС України, а тому рішення у цій справі підлягає скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону із закриттям провадження у справі, з роз'ясненням позивачеві про право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

За правилами частини першої статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує судові рішення в апеляційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" лютого 2016 р. скасувати.

Провадження по справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "16" травня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

представник - ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Акціонерний банк "Капітал" Щадних Олександр Леонідович вул.Обсерваторна,10,м.Київ,04053

-Фонд гарантування вкладів фізичних осіб бульвар Т.Шевченка,33 Б,м.Київ,01032

- ,