Справа № 464/8740/15-а
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/8740/15-а
пр.№ 2-а/464/48/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

28 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом в якому просить зобовязати відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова перерахувати та виплачувати призначену їй пенсію відповідно ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 01 травня 2014 року, з урахуванням інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та виплат, повязаних з індексацією заробітної плати), згідно поданої довідки про заробітну плату, якою передбачено складові зарбітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове держане пенсійне страхування, та виплачувати перераховану йому пенсію державного службовця в розмірі 80 % середньомісячного заробітку державного службовця.

В обґрунтування покликається на те, що з 14 лютого 1978 року працювала на посадах державного службовця. Із 14 серпня 2014 року їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак, в порушення вимог закону при призначенні їй пенсії не було враховано матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати. Вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати) відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак, їй було відмовлено у здійснені перерахунку. Вважає такі дії відповідача неправомірними, що суперечать нормам діючого законодавства, та просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії, починаючи з 01.05.2014 року, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати) згідно з поданою довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях. Вказала, що відповідно до Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Постановою КМУ від 30.05.2000р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» не передбачено, що складовими заробітної плати для пенсії державним службовцям є матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, а тому такі не можуть враховуватися при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Оскільки дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії згідно з ст.37 Закону України «Про державну службу» є правомірними і відповідають чинному законодавству, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тому ухвалою судді від 12 травня 2016 року позовні вимоги поза межами строку звернення до адміністративного суду за період з 01 травня 2014 року до 27 квітня 2015 року залишено без розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 14 лютого 1978 року займала посади державного службовця, що підтверджується записами в її трудовій книжці. Починаючи з 09 серпня 2014 року позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, як одержувач пенсії державного службовця відповідно дост.37 Закону України про «Про державну службу».

Позивач зверталася до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» із врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, однак управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова відмовило позивачу у перерахунку пенсії у звязку з тим, що матеріальна допомога є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати у розумінні ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» і Постанови КМУ від 30 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а також з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено можливості для врахування сум, повязаних з індексацією заробітної плати.

Так, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі; за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 даного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати), з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Аналогічна позиція також викладена в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012р. у справі №21-430а11, від 14.05.2013р. у справі №21-125а13, від 28.05.2013р. у справі №21-97а13, від 06.11.2013р. у справі №21-350а13, від 04.03.2014р. у справах №№21-3а14 та 21-14а14, від 03.06.2014р. у справі №21-134а14, від 16.09.2014р. у справі №21-314а14, від 09.06.2015р. №21-243а15.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами)касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Довідкою про складові заробітної плати, підтверджено, що на всі виплати включені в довідку (в тому числі і матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати) нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Таким чином доводи відповідача, про те, що суми матеріальної допомоги, допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не включаються до складу заробітної плати державного службовця і не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставними.

У ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо невключення спірних виплат при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідач, здійснюючи розрахунок розміру пенсії, не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто діяв неправомірно, чим порушив право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, в зв'язку з чим таке право потребує судового захисту.

На підставі ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 70, 71, 86, 99, 158-162 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова перерахувати та виплачувати призначену ОСОБА_2пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 28 квітня 2015 року, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати) згідно з поданими довідками про заробітну плату, якими передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно Закону України «Про державну службу», у розмірі 80% середньомісячного заробітку державного службовця, на який нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий:

Постанова є оригіналом, виготовлена в одному примірнику і зберігається у справі №464/8740/16-а