Справа № 2а-4757/09/2670   
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2011-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

11 березня 2011 року № 2а-4757/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів під головуванням судді Келеберда В. І., судді Маруліна Л. О., Кротюк В. О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
до Президента України Кабінету Міністрів України
провизнання неправомірними та скасування деяких положень Постанови №45 від 13.02.09р. та Указу №1234,
Обставини справи:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернулись до суду з вимогами про визнання неправомірними та скасування абз. 2 пункту 2 та абз. 16 пункту 2 Указу Президента України № 1234 від 18.12.2007р. та про визнання неправомірним та скасування положення абз. 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45.

Ухвалою суду від 09.12.2010 задоволено клопотання позивачів та залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Президента України Кабінету Міністрів України в частині вимог про визнання неправомірним та скасування положення абз. 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45.

Ухвалою суду 09.12.2010 об'єднано до спільного розгляду і вирішення адміністративні справи № 2а-4757/09/2670 та 2а-4811/09/2670 за позовом ОСОБА_6 до тих же відповідачів з тими ж позовними вимогами.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 клопотали про розгляд справи без їхньої участі.

02.02.2011 відповідач 1 Президент України, явку свого повноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду. Письмових заперечень до суду не направили.

Представник відповідача 2 Кабінету Міністрів України проти позовних вимог заперечував та заявляв клопотання про пропущення позивачами строку звернення до суду.

02.02.2011 в судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності розгляду справи в порядку письмового провадження.

Позивачі проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечували.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку ОСОБА_2, ОСОБА_6 та відповідача 1, повідомлених належним чином про місце, дату та час судового розгляду, а також з огляду на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, предметом адміністративного позову є вимоги про визнання неправомірними та скасування абз. 2 пункту 2 та абз. 16 пункту 2 Указу Президента України № 1234 від 18.12.2007р. та в частині вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_6, крім цього й абз. 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45

Згідно п. 4 Указу Президента України Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності від 10.06.1997 № 503/97 нормативно-правові акти набирають чинності через десять днів з дня їх офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні.

Змістом офіційного опублікування є фактичне доведення змісту таких актів до усього населення України.

Пунктом 3 оскаржуваного Указу передбачено, що цей Указ набирає чинності з 01.01.2008.

Указ Президента України Про внесення зміни до Указу Президента України від 14 квітня 1999 року N 379 та визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України № 1234 від 18.12.2007 опубліковано в Офіційному віснику Президента України, 2007, N 38 (21.12.2007) та Офіційному віснику України, 2007, N 97 (29.12.2007).

Оскаржувана постанова не визначає іншого порядку набрання чинності та офіційно опублікована в газеті Урядовий кур'єр випуск 20 лютого 2008 та в Офіційному віснику України, 2008, N12 25 лютого 2008 року, відповідно набрала законної сили 20 лютого 2008 року.

Позивачі за своїм правовим статусом є тими особами, на яких розповсюджується дія оскаржуваних актів. При цьому такого статусу вони набули задовго до ухвалення та набрання чинності оскаржуваними актами.

Аналіз викладеного свідчить, що з 01.01.2008 та 20.02.2008 позивачам мало бути відомо про наявність оскаржуваних актів, якими на думку позивачів порушено їх права та інтереси.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 06.07.2006 чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулись до суду протягом 2009 року. Згідно штемпеля вхідної кореспонденції Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2 звернувся до суду 06.02.2009.

Інші позивачі - ОСОБА_3 звернувся до суду 16.03.2009, ОСОБА_1 звернувся до суду 14.05.2009, ОСОБА_6 звернувся до суду 15.05.2009, ОСОБА_4 звернувся до суду 27.07.2009, ОСОБА_5 звернувся до суду 10.08.2009. Клопотання про поновлення строку звернення до суду позивачами подано не було.

При зверненні позивачів до суду з вищенаведеною вимогою, позивачами пропущено річний строк передбачений ст. 99 КАС України, оскільки позивачі звернулися до суду більше ніж через рік з моменту, коли дізналися чи мали були б дізнатися про порушення їхніх прав оскаржуваними актами.

Чинною на час вчинення даної процесуальної дії, а саме на 09.02.2011 є ст. 100 КАС України в редакції від 07.07.2010. Згідно якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що позивачами пропущено строк звернення до суду, відсутність клопотань про поновлення строку, суд приходить до висновку про доцільність застосування наслідків пропуску строку звернення до суду та залишення адміністративного позову без розгляду.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання нечинним абз. 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45, суд взяв до уваги відсутність предмета оскарження на час прийняття судового рішення, оскільки з 21.04.2010 року абз.5. п.5 зазначеної постанови викладено в іншій редакції і не містить змісту викладеного позивачем, крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2009 року № 2а-2004/09/2670 визнано незаконними частини 4, 5 п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 року "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393". Така постанова набула законної сили 28.09.2010 року. У названій справі судом здійснювалось розміщення оголошення про вирішення такого позову в порядку ч.4 ст.171 КАС України та за правилами ч.6 цієї статті вважається що усі заінтересовані особи, у тому числі й ОСОБА_2, належним чином повідомлені про судовий розгляд, проте він не скористався можливістю вступу у розгляд справи.

Відповідно до ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями ст. ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Залишити адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки встановленні ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо ухвалу не буде оскаржено. Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, що визначені ст..ст.185-187 КАС України

Головуючий суддя В. І. Келеберда

Суддя Л. О. Маруліна

ОСОБА_7