Справа № 343/2305/15а,2а/0343/230/15
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Справа № 876/872/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О.,Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду Нідермаєра Володимира Степановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову № 216/1009/04-43/2015 від 29 жовтня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.ч.4, 5 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), згідно якої на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн та закрити провадження по справі, у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2015 позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржило Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі - УДАБІ в Івано-Франківській області). Апеляційну скаргу мотивує тим, що позивач порушила вимоги п.1, ч.1, ч.4 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме : здійснила капітальний ремонт веранди (виконані роботи по влаштуванні фундаменту, вимуровані стіни, здійснено перекриття) без повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Крім того, ОСОБА_1 була присутня при проведенні позапланової перевірки, надавала свої пояснення та доводи, жодних зауважень щодо її оформлення не було, тому її права згідно ст.268 КУпАП не були порушенні. У зв'язку із цим, просить скасувати постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2015 та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що відповідно до акту перевірки від 20.10.2015 головним інспектором будівельного нагляду Нідермаєром В.С. у присутності позивача, відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011, на підставі заяви ОСОБА_3 було проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва - капітальний ремонт веранди за адресою : АДРЕСА_1.

За результатами перевірки встановлено, що у 2015 році позивач здійснила капітальний ремонт веранди (зовнішній фундамент вмурованої стіни, влаштоване перекриття) на неприватизованій земельній ділянці без повідомлення про початок виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою, чим порушила вимоги п.1, 4.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За наслідками перевірки відносно ОСОБА_1 було складено протокол від 20.10.2015 у справі про адміністративне правопорушення, яким виявлено порушення п.1, 4.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", які полягали в тому, що у 2015 році здійснено капітальний ремонт веранди (зовнішній фундамент вмурованої стіни, влаштоване перекриття) без повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Приписом від 20.10.2015 ОСОБА_1 було зобов'язано до 20.01.2016 отримати право на виконання будівельних робіт з капітального ремонту веранди.

29.10.2015 головним інспектором будівельного нагляду Нідермаєром В.С. за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, акт перевірки від 20.10.2015, протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2015, припис від 20.10.2015, було винесено постанову № 216/1009/04-43/2015 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 4 250 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було порушено норми законодавства у сфері містобудівної діяльності, держаних будівельних норм, стандартів і правил.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності, що спрямовано на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Частинами 1 та 2 статті 41 Закону № 3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.4 ст.41 Закону № 3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури визначено Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (далі - Порядок).

Так, за приписами п.7 Порядку, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Статтею 34 Закону № 3038-VI визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після : 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Також, цією статтею визначено, що реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до містобудівної документації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності, може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Згідно з п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 127 від 24.05.2011, при виявленні об'єктів, які відповідно до цієї Інструкції вважаються об'єктами самочинного будівництва, суб'єкт господарювання зобов'язаний повідомити про це органи державного архітектурно-будівельного контролю, а для квартир багатоквартирних житлових будинків, одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків, гуртожитків - також місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування за формою згідно з додатком 19.

Не належить до самочинного будівництва для громадських та виробничих будівель (приміщень) : перепланування, пов'язані зі зміною загальної, основної та допоміжної площі за рахунок демонтування та влаштування перегородок (без порушення несучих конструкцій); збільшення або зменшення площі за рахунок демонтування чи влаштування перегородок (без порушення несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін; збільшення або зменшення площі за рахунок демонтування печей, грубок, камінів (без перекривання вентиляційних шахт, димоходів); зведення на земельній ділянці тимчасових господарських будівель та споруд, навісів, альтанок, тамбурів, терас, веранд, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, воріт, хвірток, відкритих басейнів та із накриттям полегшеної конструкції, погребів, ганків тощо; зміна призначень невиробничих приміщень; улаштування чи закриття віконних або дверних прорізів у внутрішніх не капітальних стінах; перестановка обладнання в межах призначення приміщень; влаштування допоміжних приміщень санвузлів, душових, ванних; заміна матеріалу частини стін без збільшення розміру фундаменту; засклення балконів і лоджій, крім будинків, що занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Пунктами 25, 27 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за № 912/19650, яким затверджено "Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються", встановлено перелік об'єктів будівництва для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, до яких, зокрема, віднесені :

- реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення;

- реставрація, капітальний ремонт будівель і споруд та перепланування приміщень.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку отримання містобудівних умов та обмежень законодавством не передбачено, на що відповідач при проведенні позапланової перевірки та прийнятті оскарженої постанови про притягнення позивача до юридичної відповідальності уваги не звернув.

Крім того, згідно світлокопії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 до переліку приміщень та споруд входить веранда, загальною площею 2,1 кв.м. Наведене узгоджується і з даними копії технічного паспортом на згаданий вище житловий будинок, виданий на попередніх власників 31.05.1977, де в переліку приміщень також вказана ця веранда. Окрім цього, в графі "самовільні забудови" наведених технічних паспортів відмітки про такі забудови відсутні, що спростовує твердження відповідача, викладене в запереченні про порушення позивачем ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 при проведенні капітального ремонту не змінювала геометричні розміри веранди, а також розміри та розміщення вікон та дверей, замінено лише матеріали стін веранди, а тому в контексті наведених правових норм, колегія суддів вважає, що остання не порушувала норми законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, а тому її не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності з цього приводу.

Також, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2015 відносно ОСОБА_1, в порушення приписів ст.256 КУпАП, не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення та не зрозуміло вказано нормативний акт, який порушено позивачем, оскільки п.1, 4.1 ст.34 Закону № 3038-VI у даному законі відсутній.

Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за порушення вимог п.1 ч.4 ст.34 Закону № 3038-VI, натомість, відповідачем не доведено наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1

З урахуванням наведеного вище та встановлених судом обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушення вищевказаних норм чинного законодавства з боку позивача та підстав для винесення оскаржуваної постанови, яка підлягає скасуванню у відповідності до ст. 293 КУпАП адміністративне правопорушення закриттю.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводами апеляційної скарги такі висновки не спростовуються, а тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року по справі № 343/2305/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О.Яворський

С.П.Нос

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 17.05.2016.