Справа № 163/1738/15-а,2-а/163/38/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Справа № 876/8455/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання протиправною відмови у пеперахунку пенсії за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 31 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 30.03.2015 року звернувся до Любомльського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 54, 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням заробітної плати в сумі 186 крб., отриманої за дні роботи в зоні відчуження 1986 року відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.04.2015 року.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 31 липня 2015 року позов задоволено повністю. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії протиправною. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної йому пенсії відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням заробітної плати в сумі 186 крб., отриманої ним за дні роботи в зоні відчуження з 16 вересня 1986 року по 21 вересня 1986 року, починаючи з 01 квітня 2015 року, з врахуванням проведених виплат.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що судом першої інстанції неправильно та неповною мірою встановлено обставини у справі та неправильно застосовано норми права. В апеляційній скарзі зазначено, що судом не було взято до уваги, що за відсутності даних про оплату праці позивачу в зоні відчуження, розрахунок пенсії проведено лише з врахуванням пунктів 11-12 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Виходячи з вищевикладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представники сторін у судове засідання не зявились.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, про що свідчить посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1-ої категорії, серії А №160715 с, та вкладка до нього, виданих 04.06.2008 року Волинською обласною державною адміністрацією (а.с.3).

З довідки до акта огляду МСЕК серії ВЛН № 005929 від 27.05.2008 року та довідки за аналогічною серією, номером та датою, виданих Волинським обласним бюро медико-соціальної експертизи, вбачається, що ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності довічно, причиною якої є захворювання, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зі ступенем втрати працездатності на 80 відсотків (а.с. 4).

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Любомльському районі та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності, що настала внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Загальний стаж ОСОБА_1 для обчислення пенсії становить 26 років 2 місяці 6 днів, в тому числі за період перебування на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС з 16.09.1986 року по 21.09.1986 року (6 днів).

З довідок: Опачицької сільської ради Чорнобильського району за 1986 рік; Шацького ремонтно-транспортного підприємства за січень 1993 року №2; колгоспу імені 1-го Травня Опачицької сільської ради Чорнобильського району видно, що у період з 16 по 21 вересня 1986 року ОСОБА_1 працював на посаді водія автомашини № 87-20 ВНИ в закритій 30-ти кілометровій зоні по перевезенню майна населення, евакуйованого у звязку з аварією на Чорнобильській АЕС (а.с. 6, 7).

Згідно довідки колгоспу імені 1-го Травня Опачицької сільської ради Чорнобильського району, оплата праці ОСОБА_1 за роботу шофером автомашини № 87-20 ВНИ у 30-ти кілометровій зоні відчуження з 16 по 21 вересня 1986 року, здійснювалась згідно постанови ОСОБА_2 Міністрів СРСР у 2-х кратному розмірі з виставленням платіжної вимоги на рахунок 110 (а.с. 7).

ОСОБА_1 04 січня 1993 року Шацьким ремонтно-транспортним підприємством видано довідку під № 2 за підписами керуючого ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4 про те, що на підставі Постанови Уряду від 07.05.1986 року № 524-155 та від 05.06.1986 року № 665-195 оплата праці за виконання ним вантажних перевезень по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в с. Опачичі, Опачицької сільської ради Чорнобильського району Київської області з 16 вересня 1986 року по 21 вересня 1986 року проводилась в двократному розмірі в сумі 186 крб. 00 коп. по платіжній відомості № 2 за вересень 1986 року. При цьому, дана довідка містить виправлення/перекреслення з «жовтня» на «вересень» (а.с. 7).

У пояснюючій записці бухгалтер Шацького РТП ОСОБА_4, яка працювала на даному підприємстві у період з 1988 року по 2004 роки, вказала, що у вищевказаній довідці допущена механічна помилка. Фактично заробітна плата ОСОБА_1 була нарахована за вересень місяць по особовому рахунку в сумі 272 крб. 72 коп., в тому числі по дорожніх листах з 16.09.1986 року по 21.09.1986 року оплата проведена у двохкратному розмірі в сумі 186 крб. 00 коп. по платіжній відомості № 2 за вересень 1986 року (а.с. 8).

ОСОБА_3, який у період з травня 1986 року по 1992 рік обіймав посаду заступника керуючого РТП по транспорту та ОСОБА_2, яка з 1970 року по 1992 рік працювала бухгалтером Шацького РТП, у своїх пояснюючих записках зазначили, що на виконання розпорядження Волинського облсільгоспуправління, у вересні 1986 року від їх підприємства були направлені два автомобілі марки «ГАЗ-53А» під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в розпорядження Житомирського обкому партії в комісію по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи перевезенню домашнього майна евакуйованого населення (а.с. 8, 9).

Згідно довідки про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_1, виданої Шацьким РТП у травні 2005 року за № 43, сума заробітку позивача у вересні склала 0,00273, в тому числі чорнобильські 0,00186 (а.с. 17).

З довідки Шацького РТП від 23.11.2008 року № 34 також слідує, що ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження с. Опачичі, Опачицької сільської ради Чорнобильського району Київської області з 16.09.1986 року по 21.09.1986 року по місцю роботи Шацьке ремонтно-транспортне підприємство на посаді водія, по відомості № 2 за жовтень 1986 року виплачена заробітна плата в сумі 186 крб. з урахуванням коефіцієнта 2, відповідно до постанови ОСОБА_2 Міністрів УРСР Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (а.с. 18).

За результатами проведеної головним спеціалістом відділу з призначення пенсій управління ПФУ у Шацькому районі ОСОБА_6 перевірки довідки Шацького РТП від 23.11.2008 року № 34 встановлено, що у відомостях нарахування заробітної плати по Шацькому ремонтно-транспортному підприємству на ОСОБА_1 за вересень 1986 року нарахована заробітна плата в сумі всього 272,77, а за жовтень 1986 року - 257,12, з них: 94,50 по шляхових листках, 22,95 наряди. Інші документи, які б підтверджували роботу та оплату праці в зоні відчуження на підприємстві відсутні, тому перевірити стаж та заробітну плату за дні роботи в зоні немає можливості, про що головним спеціалістом було складено акт від 26.01.2012 року (а.с. 19-25).

З наведених підстав відповідачем проведено розрахунок пенсії позивача без врахування заробітної плати в зоні відчуження та з врахуванням пунктів 11-12 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та станом на 01.04.2015 року розмір пенсії позивача становив 2419,95 грн., в тому числі: 1518,40 грн. основний розмір, 379,60 грн. додаткова пенсія інваліду ІІ групи, 521,95 грн. щомісячна державна адресна допомога інвалідам з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС.

Під час проведення 25.09.2012 року тим же представником управління ПФУ у Шацькому районі ОСОБА_6 зустрічної перевірки правильності видачі довідки про заробіток та стаж роботи при оформленні пенсії позивачу, встановлено, що розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 проведено відповідно до довідки, виданої Опачицькою сільською радою про роботу в 30-ти кілометровій зоні за 6 днів із шестигодинним робочим днем, у заробітну плату за вересень 1986 року по відомостях нарахування заробітної плати враховано 87 крб. збережена середня заробітна плата за основним місцем роботи та 186 крб. за роботу в 30-ти кілометровій зоні (а.с. 10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відмові управління Пенсійного Фонду України в Любомльському районі від 09.04.2015 року за №08/Л-01 констатовані факти та недоліки, які за своєю суттю фактично мають формальний підхід та не перешкоджають здійсненню позивачу перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон) визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно вимог ч. 4 ст. 57 Закону, порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку, заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи. У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачу пенсія нараховується, виходячи з пунктів 11, 12, 13 вказаного Порядку, а саме: основний розмір пенсії - з обрахунку 160 відсотків прожиткового мінімуму (1518,40 грн.), додаткова пенсія інваліду ІІ групи у визначеному законодавцем розмірі 379,60 грн. та щомісячна державна адресна допомога інвалідам з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС у сумі, що не досягає 255 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно вимог ст. 15 Закону, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

07 травня 1986 року ЦК КПРС, Президією Верховної ОСОБА_2 СРСР, ОСОБА_2 Міністрів СРСР та ВЦРПС було прийнято постанову за № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції», дію якої також було розповсюджено на керівників підприємств та організацій, яким надано право проводити оплату праці працівникам, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеній до 100 відсотків тарифній ставці і посадових окладах.

Рада Міністрів СРСР та Всесоюзна центральна рада професійних спілок своєю постановою № 665-195 від 05.06.1986 року «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, занятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та попередження забруднення навколишнього середовища» передбачили, що за робітниками, направленими в порядку переведення для виконання робіт, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередження забруднення навколишнього середовища, зберігається середня заробітна плата. Оплата праці робітників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, проводиться відповідно у чотирьох, трьох та двократному розмірах, понад середньомісячної заробітної плати, виходячи із тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Враховуючи зазначені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розрахунок заробітної плати для нарахування пенсії видає саме підприємство, де працювала особа, а не будь-який інший орган, в тому числі орган місцевого самоврядування за місцем роботи працівника у зоні відчуження.

Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідь Комунальної установи «Макарівський районний трудовий архів» від 24.12.2013 року № 5878/04 на запит відповідача, у якій зазначено, що в документах архівного фонду «Колективне сільськогосподарське підприємство ім. 1 Травня с. Козичанка Макарівського району Київської області» відомостей про роботу і заробітну плату ОСОБА_1 за період з 16.09.1986 року по 21.09.1986 року не виявлено, не може спростовувати факти того, що позивачу у встановленому законодавством порядку уже встановлена інвалідність внаслідок захворювання, повязаного саме з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Також суд вірно зазначив, що відповідачем в основу своєї відмови щодо перерахунку позивачу пенсії покладено лише акт зустрічної перевірки відомості нарахування заробітної плати по Шацькому РТП за 1986 рік від 26.01.2012 року та залишено поза увагою акт по факту аналогічної перевірки від 25.09.2012 року, у якому встановлено, що позивачу за 6 днів роботи в 30-ти кілометровій зоні у вересні 1986 року нараховано 186 крб.

Оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у місті покладено обов'язок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд першої інстанції правильно вважав за необхідне зобов'язати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Любомльському районі Волинської області.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любомильському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 31 липня 2015 року у справі № 163/1738/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_7

Повний текст виготовлено 17 травня 2016 року.