Справа № 263/5510/16-а
Суддя: Томілін О. М.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2а/263/131/2016
№263/5510/16а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши у місті Маріуполі в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м.Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

29.04.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Жовтневої ОДПІ м.Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АА № 204315 від 15 квітня 2016 року відносно нього за ч.1 ст. 165-1 КУпАП у зв'язку з несвоєчасним поданням звітності по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015 р., по граничному строку подання звіту 09 лютого 2016 року, фактично звіт подано 19.02.2016р., чим порушено п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Вважав зазначену постанову незаконною, оскільки вказаний звіт ним було подано 19.02.2016р. лише з запізненням на 9 днів та сплачено штрафні санкції в розмірі 170грн. Вважає, що має місце повторне притягнення до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, а також, що допущене ним правопорушення є малозначним (затримка подання звіту на 9 днів за умови повної сплати платежів до бюджету, відсутність вимоги контролюючого органу про сплату недоїмки).

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також надали заяву про розгляд справи в їх відсутність та письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що оскаржувана постанова була винесена законно та обґрунтовано на підставі складеного адміністративного протоколу, тому підстав для її скасування немає.

Враховуючи вищевикладене судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що заступником начальника Жовтневої ОДПІ м.Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області 15 квітня 2016 року винесена постанова серії АА № 204315 про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 165-1 КУпАП до штрафу в розмірі 510 грн. у зв'язку з порушенням останнім п.4 ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», згідно якої ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець, несвоєчасно подав звітність по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015 р., по граничному строку подання звіту 09 лютого 2016 року, фактично звіт подано 19.02.2016р.

Зазначену вище постанову було винесено представником відповідача 15 квітня 2016 року за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 808234 від 05 квітня 2016 року.

Сторонами не заперечується той факт, що ОСОБА_1 сплатив платежі по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015 р.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 234-2 КУпАП встановлено, що органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163 13), порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163 15), ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164 1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 165 1), порушенням порядку припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (частини третя - сьома статті 166 6), перешкоджанням уповноваженим особам органів доходів і зборів у проведенні перевірок (стаття 188 23). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Згідно з ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявні або відсутні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не з'ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, тобто чи є склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 Зокрема, не з'ясована суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення (вина, мотив і мета поведінки правопорушника).

Суд, дослідивши докази наявні у справі, які підтверджують сумлінне відношення позивача до сплати ЄСВ, приходить до висновку про відсутність в діях позивача суб'єктивної сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги, що в діях (бездіяльності) позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити частково, а постанову Серії АА № 204315 від 15 квітня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Відповідно до ч.2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, за приписами КАС України у суду відсутнє право закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, що обумовлює відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

На підставі ст. 19 Конституції України, керуючись ст. ст. 2, 8-11, 88, 116, 159, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Серії АА № 204315 від 15 квітня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.М.Томілін