Справа № 759/2058/16-а
Суддя: Ластовка Н. Д.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві молодшого лейтенанта поліції Коваль А.О., Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві молодшого лейтенанта поліції Коваль А.О., Управління патрульної поліції у м. Києві з вимогою про скасування постанови Серії ЕАА № 000594 від 03.01.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки його зупинка була вимушеною, він є інвалідом з дитинства 2 групи з 1993 року на захворювання цукрового діабету 1 типу, інсулінозалежний варіант, та рухаючись за кермом відчув про наступ приступу, який супроводжується втратою свідомості, а тому увімкнув поворот, припаркувався в дорожньому кармані, однак незважаючи на очевидний стан його поганого самопочуття, інспектор поліції склав протокол про адміністративне правопорушення відносно нього.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої підтримав адміністративний позов в повному обсязі, просив його задовольнити та розглядати справу без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, відому з матеріалів справи, причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи суду не надавали.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03.01.2016 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві молодшим лейтенантом поліції Ковалем А.О. складено постанову Серії ЕАА № 000594 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та постановлено накласти на нього адміністративне стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень. (а.с. 10)

Позивач вказав, що 03.01.2016 року приблизно о 16 год. 15 хв. він рухався на автомобілі Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Перемоги в м. Києві разом зі своєю дружиною та сином, за станом здоров'я почував себе добре, проте не доїжджаючи до метро Житомирська він відчув тривожний стан здоров'я, а оскільки є інвалідом з дитинства 2 групи, має захворювання цукрового діабет, 1 типу, інсулінозалежний варіант, що супроводжується приступом діабету з наслідками втрати свідомості, йому довелося здійснити зупинку, яку було здійснено шляхом увімкнення правого повороту та зупинки в кінці дорожнього карману, проте на нього було складено прокол про адміністративне правопорушення за порушення ч. 1 ст. 122 КпАП України, незважаючи на очевидний стан його самопочуття.

Позивач вказав також, що адміністративне правопорушення він не скоював, що здійснюючи зупинку він дотримувався всіх правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.18 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ст. 20 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Як убачається з матеріалів справи, а саме з довідки з лікарні від 11.01.2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку з діагнозом цукровий діабет 1 типу, важкою формою зі схильністю до гіпоглекімічних станів, стадія субкомпенсації, знаходиться на інсулнотерапії, є інвалідом 2 групи. (а.с. 14).

Крім того, судом встановлено, що 03.01.2016 року був зареєстрований виклик до ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, пр.-т Перемоги, 134, та здійснений виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги за № 1565, після чого пацієнту був встановлений попередній діагноз «Гіпертензивна дисциркулятона енцефалопатія. Цукровий діабет 1 тип». (а.с. 15)

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік обставин, які підлягають обов'язковій перевірці зі сторони адміністративного суду в справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинене позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає недоведеним.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах заявлених позовних вимог, проаналізувавши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що постанова в справі про адміністративне правопорушення Серії ЕАА № 000594 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, з постановлення накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень, яка складена інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві молодшим лейтенантом поліції Ковалем А.О. є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки як встановлено, позивачем була здійснена зупинка транспортного засобу в стані крайньої необхідності, що відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає адміністративній відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві молодшого лейтенанта поліції Коваля А.О., Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.55 Конституції України, ст. ст. 7, 18, 20, 222, 251, 255, 256, 268, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 10, 11, 70, 71, 159, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві молодшого лейтенанта поліції Коваль А.О., Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову Серії ЕАА № 000594 від 03.01.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, складену інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві молодшим лейтенантом поліції Ковалем А.О. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у 10-ти денний термін з дня отримання копії постанови.

С у д д я :