Справа № 802/562/16-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

м. Вінниця

16 травня 2016 р. Справа № 802/562/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Когутницького Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_3

до державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Євгена Вячеславовича

про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до державного нотаріуса Вінницької районної нотаріальної контори Когутницького Євгена Вячеславовича про визнання протиправним та скасування рішення.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 було відмовлено у державній реєстрації права на нерухоме майно, яке, як вказує позивач, по праву належало йому, як власнику майнових паїв, що в процесі реформування аграрного сектора економіки шляхом проведення розпаювання майна та перейшло йому.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував та зазначав на законності прийнятого рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши адміністративну справу та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності суд встановив наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представник позивача 12.04.2016 року звернувся до державного нотаріуса Вінницької районної нотаріальної контори Когутницького Є.В. із заявою про проведення державної реєстрації права власності на нежитловий будинок по АДРЕСА_1.

За результатами розгляду вказаної заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку подав ОСОБА_1, що діяв на підставі довіреності посвідченої секретарем виконкому Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області для проведення державної реєстрації права власності вказаної будівлі - було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації.

Когутницький Є.В. встановив, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначаються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частиною 1 статті 2 вказаного Закону передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Абзацом 2 частини 1 статті 9 Закону передбачено, що у випадку, передбаченому вказаним Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.7 ст. 16 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених вказаним Законом.

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог вказаного Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно до рішення відповідача - державного нотаріуса Вінницької районної нотаріальної контори Когутницького Є.В., що позивачем подано копію акту прийому-передачі майнових паїв пайщикам в натурі (а.с.5) від 12.07.2004 року не завірену у встановленому законом порядку. 14.04.2016 року заявником було додано до заяви оригінал акту прийому передачі майнових паїв пайщикам в натурі від 12.07.2004 року. З даного акту не можливо встановити склад майна, оскільки не зазначено його адресу. На поданому акті відсутня печатка про його затвердження та відсутні три підписи членів комісії. У наданому свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновому сертифікаті) серії №200920 (а.с.7), виданого Степанівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 12.06.2013 року містяться виправлення та описки. Акт прийому передачі датований 15.07.2004 року, а свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) - 12.06.2013 року.

Вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав визначені статтею 22 Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", тобто документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Електронні документи, подані для проведення державної реєстрації прав, оформляються згідно з вимогами, встановленими цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Відповідальність за відповідність електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, оригіналам таких документів у паперовій формі у разі подання заяви в електронній формі несе особа, яка виготовила електронні копії документів.

Суд зазначає, що привести документи у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом належного посвідчення копій документів, крім нотаріальних органів, засвідчувати копії документів відповідно до Указу Президії Верховної Ради УРСР від 4 серпня 1983 року "Про порядок видачі та засвідчення копій підприємствами, установами, організаціями копій документів, що стосуються прав громадян", який діє в Україні відповідно до статті 3 Закону України "Про правонаступництво України", як такий що не суперечить законодавству України, мають право державні та громадські організації, установи, підприємства на прохання громадян. Ці документи повинні виходити від цих підприємств організацій та установ і стосуватися прав та законних інтересів громадян, які звернулися з таким проханням. Вірність копії документа засвідчується підписом керівника чи уповноваженої на те службовою особою та печаткою. На копії зазначається дата її видачі та робиться відмітка, що оригінал знаходиться на цьому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до п.13 Порядку визначення розмірів майнових членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" від 28 лютого 2001 р. №177 зазначено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за разком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Однією з підстав відмови у державній реєстрації прав власності державним нотаріусом є наявність незастережних виправлень в свідоцтві про право власності на майновий пай члена кооперативного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату).

В статті 47 Закону України "Про нотаріат" вказано, що для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.

Слід зазначити, що вказаний перелік стосується вчинення всіх без винятку нотаріальних дій і будь-яких документів, що подаються для їх вчинення. Невідповідність документа вимогам чинного законодавства може полягати, наприклад, у наявності порушень, допущених при його складанні (внесення записів, що не підлягають занесенню до даного документа), складення документа не за встановленою формою тощо. При вчиненні нотаріальної дії нотаріус повинен ознайомитися зі змістом документів, що йому подаються. Правова оцінка поданих документів здійснюється нотаріусом на власний розсуд.

Дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства або організації чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитане як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене.

Проведення реєстрації права власності відбувається при наданні особою належним чином оформленого пакету документів. Дані дії можливо здійснити привівши документи у відповідність до вимог чинного законодавства.

Порядок посвідчення копій документів, крім нотаріальних органів, та видачі документів передбачено відповідно до Указу Президії Верховної Ради УРСР від 4 серпня 1983 року "Про порядок видачі та засвідчення копій підприємствами, установами, організаціями копій документів, що стосуються прав громадян", який діє в Україні відповідно до статті 3 Закону України "Про правонаступництво України", як такий що не суперечить законодавству України, мають право державні та громадські організації, установи, підприємства на прохання громадян. Ці документи повинні виходити від цих підприємств організацій та установ і стосуватися прав та законних інтересів громадян, які звернулися з таким проханням. Вірність копії документа засвідчується підписом керівника чи уповноваженої на те службовою особою та печаткою. На копії зазначається дата її видачі та робиться відмітка, що оригінал знаходиться на цьому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно абзаців першого та четвертого п.1 Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про порядок видачі і засвідчення підприємствами, установами й організаціями копій документів, що стосуються прав громадян" встановлено, що державні і громадські підприємства, установи й організації видають за заявами громадян копії документів, які виходять від цих підприємств, установ і організацій, якщо такі копії необхідні для вирішення питань, що стосуються прав і законних інтересів громадян, які звернулися до них. Копії документів видаються на бланках підприємств, установ і організацій. Вірність копії документа засвідчується підписом керівника або уповноваженої на те службової особи і печаткою. На копії зазначається дата її видачі і робиться відмітка про те, що оригінал документа знаходиться в даному підприємстві, установі, організації.

Відповідно до п. 5.27 Вимог ДСТУ 4163-2003 "Вимоги до оформлення документів", які затверджено наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 7 квітня 2003 р. відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії .

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи не спростовують обставин, які викладені відповідачем. А відповідач в свою чергу довів, що оскаржуване рішення прийняте на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні. Відтак, у задоволені адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Євгена Вячеславович про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Копія вірна:

Суддя: