Справа № 815/1188/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1188/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Мороз А.П.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Південьсантехмонтаж» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Південьсантехмонтаж» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 01.03.2016 р. № НОМЕР_2 від 01.03.2016 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача, зокрема зазначив, що висновки Акту перевірки, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення є не обгрунтованими, а податкові повідомлення-рішення від 01.03.2016 р. № НОМЕР_1, № підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, оскільки винесені незаконно.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав завялені позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог у судовому засіданні заперечувала в повному обсязі, посилаючись на те, що в ході перевірки з боку позивача були встановлені порушення, які знайшли відображення в акті перевірки, що підтверджується фактичними обставинами, а тому оскаржувані рішення є законними.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на виконання ухвали Приморського районного суду від 09.10.2015 та постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 від 01.07.2015 щодо проведення позапланової документальної перевірки TOB "Південьсантехмонтаж" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з TOB "ІВАНКІВ-БУД" (), TOB "ГРІН СІСТЕМС" (), TOB "РЕК-МОНТАЖ" (), TOB "ІРБУДСТРАХ" (), TOB "ПРИМОРГРУП" (), TOB "БК "БРАЙТОН ХОЛ" (), TOB "БУДСЕРВІС ТАЙМ" (), TOB "М1БОК" (), TOB "ТЛК-ГРУП" , "ОСОБА_4 ЮНГОН" (), TOB "ЕКСПО-ПАСАЖ" 38689898, TOB "КОНСТАНТЕР ГРУП" (), TOB "ЛАТУСТРЕЙД" (), TOB "ІНТЕРІЯ ЛТД" () за період 01.01.2014 по 30.09.2015, на підставі наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 20.01.2016 № 47 проведено позапланову виїзну документальну перевірку TOB "Південьсантехмонтаж" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з переліченими контрагентами.

На підставі вказаної перевірки був складений акт від 16.02.2016 року № 846/15-53-22-03/34994344, яким встановлено порушення:

- п.138.2. ст. 138, пп. 139.1.9., п.139.1, ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 1 980 269 грн.;

- п.198.1, 198.2, п.198.3 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 3 052 335 грн., в тому числі березень 2014 - 179 635 грн., квітень 2014 - 124 122 грн., травень 2014 - 90 101 грн., червень 2014 - 170 200 грн., липень 2014 в сумі 110 965 грн.. серпень 2014 - 160 517 грн., вересень 2014 -114 959 грн., листопад 2014 - 270394 грн., грудень 2014 -736493 грн., лютий 2015 - 84 183 грн., березень 2015- 253 987 грн., травень 2015 - 756 779 грн., та завищено від'ємне значення різниці між сумою податквого зобов'язання та сумою податкового кредиту (рядок 19 Податкових декларацій з податку на додану вартість) в сумі 254 000 грн., в тому числі: за листопад 2014 року в сумі 103345 грн., за грудень 2014 в сумі 10891 грн., квітень 2015 в сумі 139764 грн. (т. 1 а/с. 27-53).

На підставі встановлених порушень прийняті податкові повідомлення - рішення ДПІ у Приморському районі ГУ ДФС в Одеській області від 01.03.2016 р. № НОМЕР_2 від 01.03.2016 р. № НОМЕР_1 ( т. 1 а/с. 12-13).

Податковий орган у акті перевірки щодо повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 встановлено їх завищення на суму 11 001 495 грн. відобразив наступне.

Перевіркою, відображених у рядку 05 Декларацій «Витрати операційної діяльності» показників за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 у загальній сумі 19 090 439 грн. встановлено, що на формування цього показника мало вплив придбання будівельних матеріалів, будівельних робіт та послуг.

Перевірка відображеного показника за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 у загальній сумі 19 090 439 грн. проведен на підставі документів (Додаток 4 до акту перевірки): договорів купівлі-продажу, актів виконаних робіт та послуг КБ-2, КБ-3, прибуткових та видаткових накладних, банківських виписок, які перевірено суцільним порядком, та регістрів бухгалтерського обліку: журнали-ордери по рахункам бухгалтерського обліку 631, 90, 92, 79, встановлено завищення в сумі 11 001 495 грн., задекларованих TOB «ПІВДЕНЬСАНТЕХМОНТАЖ» показників у рядку 05 Декларації.

На виконання ухвали від 09.10.2015 р. Приморського районного суду м. Одеси, в межах кримінальної справи № 0000086, щодо проведення позапланової документальної перевірки TOB «Південьсантехмонтаж» () були встановлені та перевірені взаємовідносини за період 01.01.2014 по 31.12.2014 з TOB "ІВАНКІВ-БУД" (), TOB ТРІН СІСТЕМС" (), TOB "РЕК-МОНТАЖ" (), TOB "ІРБУДСТРАХ" (), TOB "ПРИМОРГРУП" (), TOB "БК "БРАЙТОН ХОЛ" (), TOB "БУДСЕРВІС ТАЙМ" (), TOB "МІБОК" (), TOB "ТЛК-ГРУП" (), "ОСОБА_4 ЮНІОН" (), TOB "ЕКСПО-ПАСАЖ" (), TOB "КОНСТАНТЕР ГРУП" (), TOB "ЛАТУСТРЕЙД" (), TOB "ІНТЕРІЯ ЛТД" ().

Крім того, у акті перевірки відображено, що відповідно до ухвали суду від 09.10.2015 по справі № 522/20991/15-к «Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси Кушніренко Ю.С., при секретарі Радецькій Г.Д., за участю старшого слідчого з ОВС першого ВКР СУФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5, розглянувши клопотання слідчого, погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6, призначив позапланову документальну перевірку суб'єкта господарювання, в рамках кримінального провадження за №0000086 від 11.03.2015 відносно службових осіб TOB «Приморстрой», за ознаками складу злочину передбаченого ч.5 ст.191 КК України, відносно службових осіб ПП «Сеал Строй» за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та відносно службових осіб TOB «Південьсантехмонтаж», за ознаками складу злочину передбаченого ч.5 ст.191 та ч.3 ст.212 КК України.

З викладеного вбачається, що слідчим управлінням ФР ГУ ДФС в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 11.03.2015 р. відносно службових осіб TOB «Південьсантехмонтаж», за ознаками складу злочину передбаченого ч.5 ст. 191 та ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи TOB «Південьсантехмонтаж» у період 2013-2014 років у м. Одесі, шляхом здійснення фінансових безтоварних операцій з підприємствам, що мають ознаки «фіктивності», зокрема з TOB «Інтерія ЛТД» (код ЄДР 38018040), TOB «Брайтон Хол» (код ЄДР 39238873), TOB «Будсервіс Тайм» (код ЄДР 39193005), TOB «Будпромтех Плюс» (код ЄДР 39350248), TOB «Грін Сістемс» (код ЄДР 39361181) та TOB «Мібок» (код ЄДР 39331775), умисно ухилились від сплати податків на загальну суму 4 716 012 грн.

Встановлено, що TOB «Південьсантехмонтаж» являється генпідрядником об'єкту ЖК «ОСОБА_7 XXI». Таким чином усі роботи, які нібито виконувалися підприємствами з ознаками «фіктивності», а саме: TOB «Інтерія ЛТД», TOB «Брайтон Хол», TOB «Будсервіс Тайм», TOB «Будпромтех Плюс», TOB «Грін Сістемс» та TOB «Мібок», були виконані для ЖК «ОСОБА_7 XXI» власними силами TOB «Південьсантехмонтаж».

Відповідно до постанови Генеральної прокуратури від 01.07.2015 щодо проведення перевірки TOB «Південьсантехмонтаж» () по взаємовідносинах з TOB "ІВАНКІВ-БУД" (), «Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000259 від 10.04.2014, за фактами розкрадання держаних коштів службовими особами ПАТ «Укртрансгаз» HAK «Нафтогаз України» у період 2010-2014 роки, шляхом організації закупівель товарів, робіт та послуг у підконтрольних підприємствах за значно завищеними цінами, чим спричинили збитки державі на суму понад 650 млн. грн., за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.

З метою встановлення підприємств (керівників, засновників, фактичних власників), які здійснювали фінансово - господарську діяльність з ПАТ «Укртрансгаз» і задіяні у схемі мінімізації доходів, формуванні податкового кредиту з метою ухилення від сплати податків та переведенні незаконно отриманих від ПАТ «Укртрансгаз» HAK «Нафтогаз Україна» коштів з безготівкових у готівку органом досудового розслідування надано доручення співробітникам оперативного управління ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві.

На виконання доручення встановлено, що службові особи ПАТ «Укртрансгаз» HAK «Нафтогаз України» () протягом 2014 року здійснювало продаж товарів (послуг) TOB «Транс-Газ Бюро» ().

Згідно проведеного аналізу та поданих декларацій з ПДВ встановлено, що в подальшому TOB «Транс-Газ Бюро» здійснювало продаж товарів (послуг) підприємствам з ознаками фіктивності, а саме: TOB «Цитадель-Альянс» (), знаходиться на податковому обліку в Вишгородському ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з 17.09.2014, податкова адреса: Київська область, м. Вишневе, вул. Шолуденка, буд. 14, засновником та директором якого рахується ОСОБА_8, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Поточні рахунки відкрито в: AT «Банк Велес» та ПАТ «Діамантбанк» (сума операції 76,7 млн.) та TOB «Скай Макс» (), знаходиться на податковому обліку в Вишгородському ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з 17.09.2014, податкова адреса: Київська область, м. Вишневе, вул. Шолуденка, буд. 14, засновником та директором якого рахується ОСОБА_9 (і.п.н. НОМЕР_3). Поточні рахунки відкрито в: AT «Банк Велес» та ПАТ «Діамантбанк» » (сума операції 66,6 млн.). В ході аналізу встановлено, що TOB «Цитадель-Альянс» та TOB «Скай Макс» входять до складу підприємств, які задіяні в схемі по незаконному формуванню податкового кредиту та валових витрат, для мінімізації об'єктів оподаткування, з метою ухилення від сплати податків до державного бюджету.

Встановлено, що в подальшому грошові кошти від TOB «Цитадель- Альянс» та TOB «Скай Макс», які співпрацювали з TOB «Транс-Газ Бюро» (), були перераховані на підприємство TOB «Металпром Україна» (, AT «Банк Белее»), з метою переведення безготівкових коштів в готівку.

В ході досудового розслідування встановлено одного із основних вигодонабувачів транзитно-конвертаційної групи, а саме: TOB «ПІВДЕНЬСАНТЕХМОНТАЖ» (), яке перебуває на податковому обліку у Приморському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області, формувало податковий кредит за рахунок TOB «ІВАНКІВ-БУД» ().

Також, в ході аналізу Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що рахунок від імені TOB «ІВАНКІВ-БУД» () для TOB «ПІВДЕНЬСАНТЕХМОНТАЖ» () видано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за підписом ОСОБА_10

Матеріалами досудового розслідування встановлено, що з 04.10.2014 по теперішній час засновником, директором та головним бухгалтером рахунок TOB «ІВАНКІВ-БУД» () значився ОСОБА_10. Під час допиту в якості свідка ОСОБА_10 повідомив про непричетність до фінансово-господарської діяльності TOB «ІВАНКІВ-БУД» ()».

ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві у відповідності до п. 74.2 ст.74 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) зібрано податкову інформацію щодо неможливості проведення зустрічної звірки TOB «ЛАТУСТРЕИД» (далі - суб'єкт господарювання), код за по взаємовідносинах з контрагентами за липень 2014 року (довідка від 22.09.2014 №1/22-08).

ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, складено акт неможливості проведення зустріної звірки від 03.07.2014 р. № 1546/26-59-22-13/38865645 TOB "ЕКСПО-ПАСАЖ" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період 01.05.2014 по 31.05.2014.

ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві у відповідності до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України зібрано податкову інформацію щодо неможливості проведення зустрічної звірки (назва юридичної особи, у якого необхідно провести зустрічну звірку TOB „Будсервіс Тайм" (далі - TOB „Будсервіс Тайм"), код за по взаємовідносинам з контрагентами - прстачальниками 21.10.2014 № 5292/7/26-50-22-08.

Крім того, ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві отримано службову записку від ОДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві (вхідний від 10.10.2014р. за №890), в якій зазначено, що "...за результатами здійснених заходів встановлено, що гр. ОСОБА_11, яка значиться керівником TOB „Будсервіс Тайм", допитана в якості свідка зазначила, що жодного відношення до реєстрації та здійснення господарської діяльності на вказаному вище СГД не має. TOB "Будсервіс Тайм" створене без мети займатися господарською діяльністю, за результатами чого відкрито кримінальне провадження №0000192, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2ст. 205 КК України... ".

Вишгородською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області зібрано податкову інформацію відносно TOB «Грін Сістемс» () 26.01.2015 №6 /7/10-08-22-01/39361181.

ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області зібрано податкову інформацію відносно TOB «Мібок» (код за ) 23.01.2015 №20/21-03-22-04/39331775.

ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві у відповідності до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України зібрано податкову інформацію щодо неможливості проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Брайтон Хол" () по взаємовідносинам з контрагентами за серпень, вересень, жовтень 2014 № 537/7/26-50-22-07 від 27.11.2014 р.

Враховуючи те, що у зазначених підприємств, відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, то операції не є господарською діяльністю підприємства, в розумінні п. п. 14.1.36 Податкового Кодексу України, із змінами та доповненнями, господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отже, зробити висновки про реальність (товарність) господарських операцій з одержання (придбання)/поставки (продажу) товарів/послуг у відповідно до положень частини першої ст.264 Господарського кодексу України, абзацу другого ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також пп. 14.1.36 Податкового кодексу України неможливо.

Оскільки відсутній факт формування активу (товару, послуги), як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок власного виробництва або реального придбання у інших суб'єктів господарювання. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п'ятого статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Крім того, податковий орган у акті перевірки відобразив, що TOB «ПІВДЕНЬСАНТЕХМОНТАЖ» (Підрядник) - укладено договори з підприємствами - субпідрядниками, які детально наведені у додатку 2.1 до акту перевірки.

За умовами вказаних договорів субпідрядники зобов'язується виконати будівельно-монтажні роботи та придбати будівельні матеріали.

До перевірки було надано типові акти приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), в актах виконаних робіт відсутні номера актів (детально наведено у додатках 2.2) та видаткові накладні щодо придбання матеріалів (детально наведено у додатках 2.3, 2,4).

Податковий орган стверджує, що підприємством не надано документу, якій би підтверджував знаходження на будівельному майданчику працівників чи посадових осіб субпідрядників та здійснення ними будь-якої будівельно - монтажної діяльності не надано.

Таким чином, податковий первинні документи які мають дефект змісту та походження, та відповідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом і Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88. зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили та є не належні та не допустимі для встановлення реальності вчинення господарських операцій.

Акти приймання виконаних будівельних робіт та видаткові накладні щодо придбання матеріалів, не можуть бути визначені як форма первинних документів з обліку в будівництві, в наслідок того, що не доводить використання трудових ресурсів та відповідно - надання таких людино-потужних робіт постачальниками, оскільки відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, мають ознаки проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру та враховуючи, що основними постачальниками товарів та послуг.

Таким чином в порушення п.138.2. ст. 138, пп. 139.1.9., п.139.1, ст.. 139 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями в редакції, чинній на період господарських відносин) «Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу», «..витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку», підприємством TOB «ПІВДЕНЬСАНТЕХМОНТАЖ» завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік всього у сумі 11 001 495 грн.

Перевіркою, відображених у рядку 06 Декларацій «Інші витрати (сума рядків 06.1 - 06.6)» показників за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 у загальній сумі 243 280 грн. не встановлено відображення операцій з TOB "ІВАНКІВ-БУД", TOB "ГРІН СІСТЕМС", TOB "РЕК-МОНТАЖ", TOB "ІРБУДСТРАХ", TOB "ПРИМОРГРУП", TOB "БК "БРАЙТОН ХОЛ", TOB "БУДСЕРВІС ТАЙМ", TOB "МІБОК", TOB "ТЖ-ГРУП", "ОСОБА_4 ЮНІОН", TOB "ЕКСПО-ПАСАЖ", TOB "КОНСТАНТЕР ГРУП", TOB "ЛАТУСТРЕЙД", TOB "ІНТЕРІЯ ЛТД" - операції відображено по рядку 05 Декларацій «Витрати операційної діяльності».

Щодо податкового кредиту, податковий орган у акті перевірки відобразив наступне.

За період 01.01.2014 року по 31.05.2015 року TOB «ПІВДЕНЬСАНТЕХМОНТАЖ» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 10 715 732 грн.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період 01.01.2014 року по 31.05.2015 року встановлено його завищення в сумі 3 306 335 грн., в тому числі березень 2014 - 179 635 грн., квітень 2014 - 124 122 грн., травень 2014 - 90 101 грн., червень 2014 - 170 200 грн., липень 2014 в сумі 110 965 грн., серпень 2014 -160 517 грн., вересень 2014 -114 959 грн., листопад 2014 - 373 739 грн., грудень 2014 - 747 384 грн., лютий 2015 -84 183 грн., березень 2015- 253 987 грн., квітень 2015 -116 913 грн., травень 2015 - 779 630 грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1 - 16.3) за період 01.01.2014 року по 31.05.2015 встановлено:

1) Перевіркою відображених у рядку 10.1 (колонка Б) Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з податком на додану Вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які: підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» показників за період 01.01.2014 року по 31.05.2015 у загальній сумі 10 331 445 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з придбання будівельних робіт.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період 01.01.2014 року по 31.05.2015 на підставі документів: договори на поставку товарів та послуг; акти наданих послуг; банківські виписки, рахунків-фактур; податкових накладних та реєстрів до них; банківських виписок та регістрів бухгалтерського обліку; журнали-ордери по рахункам бухгалтерського обліку 64, 631, 311, встановлено завищення задекларованих ТОВ «ПІВДЕНЬСАНТЕХМОНТАЖ» показників у рядку 10.1 (колонка Б) Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою» в сумі 3 306 335 грн., в тому числі березень 2014 - 179 635 грн., квітень 2014 - 124 122 грн., травень 2014 - 90 101 грн., червень 2014- 170 200 грн., липень 2014 в сумі 110 965 грн., серпень 2014 - 160 517 грн., вересень 2014 -114 959 грн., листопад 2014 - 373 739 грн., грудень 2014 - 747 384 грн., лютий 2015 - 84 183 грн., березень 2015- 253 987 грн., квітень 2015 -116 913 грн., травень 2015 - 779 630 грн.

У зв'язку з неможливістю підтвердити зв'язок придбаних послуг з господарською діяльністю встановлено порушення п.198.1, 198.2, п.198.3, Податкового кодексу України, а саме: завищення податкового кредиту на суму 3 306 335 грн., в тому числі березень 2014 - 179 635 грн., квітень 2014 - 124 122 грн., травень 2014 - 90 101 грн., червень 2014 - 170 200 грн., липень 2014 в сумі 110 965 грн., серпень 2014 - 160 517 грн., вересень 2014 -114 959 грн., листопад 2014 - 373 739 грн., грудень 2014 - 747 384 грн., лютий 2015 - 84 183 грн., березень 2015- 253 987 грн., квітень 2015 -116 913 грн., травень 2015 -779 630 грн.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та спирається на доводи, які підтверджені доказами, що містяться у матеріалах справи.

По перше: реальність вчинення господарської операції, що підтверджується первинними документами, які містяться у матеріалах справи;

По друге: згідно чинного цивільного та податкового законодавства України, висновки про неможливість здійснення контрагентами TOB "ІВАНКІВ-БУД" (), TOB ТРІН СІСТЕМС" (), TOB "РЕК-МОНТАЖ" (), TOB "ІРБУДСТРАХ" (), TOB "ПРИМОРГРУП" (), TOB "БК "БРАЙТОН ХОЛ" (), TOB "БУДСЕРВІС ТАЙМ" (), TOB "МІБОК" (), TOB "ТЛК-ГРУП" (), "ОСОБА_4 ЮНІОН" (), TOB "ЕКСПО-ПАСАЖ" (), TOB "КОНСТАНТЕР ГРУП" (), TOB "ЛАТУСТРЕЙД" (), TOB "ІНТЕРІЯ ЛТД" () фінансово господарських операцій з іншими субєктами господарювання, не можуть бути підставою для висновків про неможливість здійснення господарських операцій за правочинами, укладеними між позивачем та його безпосередніми контрагентами.

По третє: контрагенти ТОВ «ПІВДЕНЬСАНТЕХМОНТАЖ» на момент взаємовідносин були зареєстровані, як платники ПДВ, перебували у « 0» стані платник податків за основним місцем обліку.

В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" позивач та його контрагент є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом Податкового кодексу України позивач та контрагент позивача є окремими платниками податків. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно достатті 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

По четверте: діючим податковим законодавством податковий орган не наділений правом визнавати дані, які відображаються субєктами підприємницької діяльності недійсними;

По пяте: наявність або відсутність матеріально технічної бази у контрагента господарюючого субєкта не є передумовою для визначення господарської компетенції останнього і не впливає на вирішення питання про наявність наміру сторін щодо реального настання правових наслідків, обумовлених правочинами (Ухвала ВАСУ від 04.03.2014 р. по справі № К/9991/27474/12).

Суд, дослідивши структуру спірних правовідносин, підстави їх виникнення та відповідність приписам чинного податкового законодавства, вважає за необхідне прийняти зазначені доводи, як такі, що є обґрунтованими та доведеними у встановленому законом порядку, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку (ч. 5 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно наведених норм підставою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними), що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції та підтверджують факт їх виконання.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України (постанова від 27.03.2012 року №21-737во10) надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Крім того, практика Європейського суду суттєво впливає на змістове наповнення принципів, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколах до неї.

Так, у своїх висновках Суд неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише на умовах, передбачених законом, а п. 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію законів. Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах Амюр проти Франції, Колишній король Греції та інші проти Греції та Малама проти Греції).

Водночас ст.1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "ОСОБА_5 дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини").

Поряд з цим, слід відмітити, що принцип захисту легітимних очікувань також належить до принципів, що розвивалися судовою практикою Європейського суду з метою контролю за здійсненням влади так, щоб не допустити свавілля та зловживань, з метою захисту від можливих порушень з боку публічної адміністрації, в першу чергу, при реалізації державними органами та посадовими особами дискреційних повноважень.

В контексті зазначеного, слід наголосити, що податковий орган при виконанні покладених на нього повноважень зобов'язаний діяти на підставі, у межах та у спосіб визначений чинним законодавством України. Не зважаючи на той факт, що Податковим кодексом України встановлене право контролюючого органу на здійснення перевірок (документальних, невиїзних, виїзних, планових та позапланових перевірок), суд наголошує, що у той же час, контролюючий орган позбавлений права на відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень, які не мають підтвердження доказами.

Оскільки до обов'язків платника податків законом віднесено ведення в установленому порядку обліку доходів і витрат, складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; виконання законних вимог контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписування актів (довідки) про проведення перевірки (пп. 16.1.2, 16.1.8 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України), то є очевидним, що він (платник податків) має легітимне очікування на реалізацію свого майнового права, в даному випадку, на гарантоване державою право щодо формування податкового кредиту та зважаючи на відсутність факту заниження податкових зобов'язань при відсутності будь-яких порушень з боку платника податків.

Зважаючи на зазначене, суд наголошує, що податковим органом за відображеним порушенням у акті перевірки від 16.02.2016 року № 846/15-53-22-03/34994344 позапланової документальної перевірки TOB «Південьсантехмонтаж» (), були встановлені та перевірені взаємовідносини за період 01.01.2014 по 31.12.2014 з TOB "ІВАНКІВ-БУД" (), TOB ТРІН СІСТЕМС" (), TOB "РЕК-МОНТАЖ" (), TOB "ІРБУДСТРАХ" (), TOB "ПРИМОРГРУП" (), TOB "БК "БРАЙТОН ХОЛ" (), TOB "БУДСЕРВІС ТАЙМ" (), TOB "МІБОК" (), TOB "ТЛК-ГРУП" (), "ОСОБА_4 ЮНІОН" (), TOB "ЕКСПО-ПАСАЖ" (), TOB "КОНСТАНТЕР ГРУП" (), TOB "ЛАТУСТРЕЙД" (), TOB "ІНТЕРІЯ ЛТД" (), не викладено зміст порушення платником податків фінансово-господарської діяльності у розумінні приписів ПК України, як і не були зазначені докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Податковий орган у акті перевірки посилається на наявність ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2015 по справі № 522/20991/15-к, наявність кримінального провадження за №0000086 від 11.03.2015 р. відносно службових осіб TOB «Приморстрой», за ознаками складу злочину передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, відносно службових осіб ПП «Сеал Строй» за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та відносно службових осіб TOB «Південьсантехмонтаж», за ознаками складу злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 212 КК України та кримінального провадженні № 0000259 від 10.04.2014, за фактами розкрадання держаних коштів службовими особами ПАТ «Укртрансгаз» HAK «Нафтогаз України» у період 2010-2014 роки, шляхом організації закупівель товарів, робіт та послуг у підконтрольних підприємствах за значно завищеними цінами, чим спричинили збитки державі на суму понад 650 млн. грн., за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України.

Суд критично ставиться до вказаного. Як зазначено у ч.4 ст.72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Водночас особливістю преюдиційних обставин, передбачених частиною четвертою статті 72 КАС України, є їх обов'язковість для суду, що розглядає справу.

Диспозиція наведеної правової норми, на відміну від норми частини першої статті 72 КАС України, прямо вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок.

Разом із тим розглядувана норма встановлює межі обов'язковості зазначених різновидів судових рішень для адміністративного суду, що розглядає конкретну адміністративну справу.

Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов'язковою для адміністративного суду.

З урахуванням викладеного, суд не приймає доводи податкового органу щодо наявності кримінального провадження за №0000086 від 11.03.2015 р., кримінального провадженні № 0000259 від 10.04.2014 р., які ніби - то доводять порушення позивачем приписів ПК України, оскільки відповідачем не надано в якості доказу вироку в цих кримінальних провадженнях, який набрав законної сили.

При цьому слід звернути увагу, що приписами ч. 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлена обов'язковість висновків, викладених у постановах Верховного суду України, для всіх субєктів вдадних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить відповідну норму права.

Так, 27 січня 2016 року Верховним Судом України прийнята постанова по справі № 4842/11/2670, яка містить висновок, що за умови невстановлення наявності замкнутої схеми руху коштів товариство не може зазнавати негативних наслідків діянь інших осіб.

Крім цього, суд також критично ставиться до доводів податкового органу, що підставою для не визнання господарських операцій між позивачем та його контрагентами є пояснення свідків, надані слідчому у рамках кримінальних проваджень.

Верховним Судом України в постанові від 30.11.2015 року (справа № 5-219кс15) вствновлено: переконатись чи були зізнавальні показання добровільними зобов'язаний суд.

Оскільки такі показання не перевірялись судом (вирок податковим органом не наданий), вони не можуть вважатись належними та допустимими доказами в даній справі.

Щодо ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2015 по справі №522/20991/15-к, то слід вказати наступне.

Вказана ухвала не є вироком та не має преюдиційного значення в даній адміністративній справі. З її змісту не вбачається, що при досудовому розслідуванні досліджувались та брались до уваги господарські операції з позивачем за спірні періоди. В ухвалі не має посилань на здійснення фіктивної підприємницької діяльності у господарських операціях із позивачем. Як роз'яснив Вищий адміністративний суд України листом від 14.11.2012 року № 2379/12/13-12 «Щодо застосування статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України», обставини, встановлені в інших процесуальних актах у кримінальних справах чи справах про адміністративні проступки (наприклад, у постанові про закриття кримінальної справи), не можуть розглядатися як обов'язкові відповідно до частини четвертої статті 72 КАС України.

Також суд критично відноситься до посилань контролюючого органу в акті перевірки на Акт ДПІ у Шевченківському районі від 22.09.2014 №1/22-08 щодо неможливості проведення зустрічної звірки TOB «ЛАТУСТРЕИД» (код за ) по взаємовідносинах з контрагентами за липень 2014 року; акт ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, щодо неможливості проведення зустрічної звірки від 03.07.2014 р. № 1546/26-59-22-13/38865645 TOB "ЕКСПО-ПАСАЖ" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період 01.05.2014 по 31.05.2014; акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві щодо неможливості проведення зустрічної звірки TOB „Будсервіс Тайм" () по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками 21.10.2014 № 5292/7/26-50-22-08; акт Вишгородською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області відносно TOB «Грін Сістемс» () 26.01.2015 № 6/7/10-08-22-01/39361181; акт ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області щодо податкової інформації відносно TOB «Мібок» (код за ) 23.01.2015 №20/21-03-22-04/39331775;акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо неможливості проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Брайтон Хол" (() по взаємовідносинам з контрагентами за серпень, вересень, жовтень 2014 № 537/7/26-50-22-07 від 27.11.2014 р.

Зустрічна звірка може бути проведена податковим органом у разі наявності у його розпорядженні первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит податкового органу, адже за своєю правовою суттю зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється з метою документального підтвердження господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків (пункти 1, 2 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1232; підпункт 4.4 пункту 4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених Наказом Державної податкової адміністрації України 22.04.11 № 236).

Таким чином, відсутність у розпорядженні податкового органу первинних документів бухгалтерського обліку однозначно унеможливлює проведення зустрічної звірки та відповідно формування будь-яких висновків, крім висновку про неможливість проведення такої зустрічної звірки.

В акті про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання лише засвідчується факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження або не підтвердження господарських відносин між платниками податків, оскільки додатком 3 до Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок чітко встановлений зразок форми акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, в якому не передбачено необхідність робити висновок щодо реальності (нереальності) вчинення господарських операцій.

Отже, податковий орган не мав визначених законом підстав для формування висновків про нереальність господарських операцій з ТОВ «ПІВДЕНЬСАНТЕХМОНТАЖ»

виключно на підставі вказаних актів "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання" цього контрагента позивача.

Крім того, ні Податковий кодекс України, ні інші законодавчі акти з питань оподаткування не ставлять право позивача на податковий кредит в залежність від дотримання вимог податкового та іншого законодавства іншими суб'єктами господарювання.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь - яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

За таких обставин, суд погоджується з позивачем, що за чинними нормами права будь-яка відповідальність, у т.ч. цивільна, податкова, фінансова носить індивідуальний характер і стосується лише винної особи, через що на ТОВ «Південьсантехмонтаж», не може бути покладено відповідальність за невиконання або неналежне виконання контрагентами обов'язків зі своєчасності, правильності ведення бухгалтерського і податкового обліку та звітності.

Окремо суд зауважує, що відповідачем право позивача на формування податкового кредиту поставлено в залежність від добросовісності його контрагента, що суперечить приписам податкового законодавства. Так, якщо такий контрагент не виконав своїх зобов'язань по належному формуванню первинних документів для підтвердження податкового кредиту або зобов'язання з ПДВ, то це може тягнути відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для зменшення суми податкового кредиту з податку на додану вартість. На переконання суду, своїми рішеннями відповідачем встановлено для позивача додаткові обмеження, що не відповідає повноваженням відповідача, передбаченим Податковим кодексом України та суперечить вимогам статті 19 Конституції України.

При цьому, суд зазначає, що за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 27.01.2016р. № 21-5333а15.

Крім того, в силу абзацу "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг, тому необхідно врахувати п. 198.2 ст. 198 Кодексу, яким встановлено дату виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Також, суд зазначає п. 198.3 ст. 198 Кодексу яким визначається податковий кредит звітного періоду і враховує, що згідно п. 198.6 ст. 198 Кодексу не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Сукупний аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ - дана обставина представником відповідача не оспорювалась.

Також, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Враховуючи вказане, суд дійшов до висновку, що суму податкового кредиту позивач сформував правомірно, оскільки, в судовому засіданні встановлено, що сума ПДВ входить до складу договірної суми, сплаченої контрагента, при наявності належно оформлених податкових накладних.

Факт прийняття послуг підтверджується наявними актами виконаних робіт.

Враховуючи зазначене та досліджені господарські операції, суд прийшов до висновку, що за належних доказів ДПІ у Приморському районі не мала підстав для винесення оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення, оскільки надані позивачем документи до перевірки та суду відповідно до вимог п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, не мають жодних дефектів форми та змісту, а тому є юридично належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту зміни стану майна, зобов'язань і фінансових результатів і, відповідно, реальності проведення даних господарських операцій.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд погоджується із доводами позивача про те, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки - є безпідставними, оскільки фінансово-господарська діяльність суб'єкта господарювання відбувалась на законних підставах, що підтверджує дії платника податку в правовому полі. І тому виключення вищевказаних сум зі складу податкового кредиту, та відповідно визначення суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість - є незаконними.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Приписами ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В свою чергу, рішенням Європейського суду з прав людини, по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (заява №36985/97) встановлено, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Важливою для України з точки зору конкретизації положень щодо презумпції невинуватості є правозастосовна практика ЄСПЛ, яка в нашій державі є джерелом права та має вищу, порівняно національним законодавством, юридичну силу.

Принцип презумпція невинуватості є обовязковим для будь яких субєктів владних повноважень (справа «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Порушення цього принципу може відбуватися шляхом прийняття посадовою особою протиправних рішень.

Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано достатні аргументи та доводи, які свідчать, що останній діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 01.03.2016 р. № НОМЕР_2 від 01.03.2016 р.

Стягнути з державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Південьсантехмонтаж» () суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- платіжним дорученням № 1354 від 18.03.2016 р. у сумі 113 233, 61 грн. (сто тринадцять тисяч двісті тридцять три гривні 61 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

.