Справа № 444/700/16-а
Суддя: Мартинишин Я. М.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/700/16-а
Провадження № 2-а/444/38/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повна)

12 травня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Грабівського М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про порушення митних правил №0687/20910/16 від 25.03.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови №0687/20910/16 в справі про порушення митних правил від 25.03.2016 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що в оскаржуваній постанові Львівської митниці ДФС України вказано, що 17.07.2014 року близько 09 год. 27 хв.через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», VIN НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, в митному режимі «транзит» . Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 01.03.2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. Також заступник начальника Львівської митниці ДФС дійшов висновку, що відсутні будь-які обставини непереборної сили у відповідності до вимог ст.460 МК України. Під час ввезення зазначеного автомобіля на митну територію України ним у якості митного режиму було обрано тимчасове ввезення , та відповідно подано до митного контролю паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Таким чином вважає, що вищевказаний транспортний засіб було ввезено в режимі тимчасового ввезення з дотриманням вимог чинного законодавства , а тому висновки відповідача про те, що зазначений автомобіль було ввезено в режимі транзит є безпідставним.

Окрім того вважає, що Державною митною службою при притягненні його до відповідальності не дотримані вимоги КпАП України а саме, щодо строку протягом якого він може бути притягнутий до відповідальності.

Також вважає що наданий час існують обставини непереборної сили що відповідно до ст..460 МК України унеможливлюють притягнення його до адміністративної відповідальності.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати постанову №0687/20910/16 в справі про порушення митних правил від 25.03.2016 року у визнанні ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладенню адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8 500,00 грн. протиправною та скасувати її.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Додатково повідомив, що відповідає дійсності той факт, що у даному автомобілі вийшов з ладу двигун та коробка передач . Однак, щодо факту поломки транспортного засобу не звернувся до митних органів та не надав підтверджуючих данних факту документів. Станом на сьогоднішній день транспортний засіб непоремонтований оскільки у нього не має коштів на ремонт. Окрім того термін «транзит» чи «тимчасове ввезення» вищевказаного транспортного засобу він не розуміє . Просить позов задоволити.

Представник відповідача за довіреністю Грабівський М.Б., щодо позову заперечив додатково подав до суду письмові заперечення, які знаходяться в матеріалах справи. Додатково пояснив, що в ході перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 17.07.2014 року близько 09 год. 27 хв через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», VIN НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 в митному режимі «транзит». Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор » та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 01.03.2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. У день складення протоколу про порушення митних правил жодних документів, які підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб не надав та з приводу поломки зазначеного транспортного засобу гр. ОСОБА_1 на митницю не звертався. У своїх поясненнях гр.ОСОБА_1 зазначив, що не вивіз в установлений законодавством термін автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_1 тому, що в даному транспортному засобі вийшов з ладу двигун та коробка передач. Не відремонтував даний транспортний засіб через брак коштів на ремонт. Даний транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_1 на даний час знаходиться на власному подвір»ї гр.ОСОБА_1 за адресою вул.Шевченка, 52, с.Замок Жовківського району Львівської області. Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст.460 МК України, гр. ОСОБА_1 на момент складання протоколу про порушення митних правил, до митного контролю не надав. Таким чином гр. ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу комерційного призначення більше, ніж на 10 діб.

Додатково надав заперечення, щодо твердження позивача про те, що транспортний засіб не міг бути поміщений у митний режим «транзит» , зважаючи на вимоги ст..ст.92-94 МК України, (якими передбачені загальні умови помішення товарів у митний режим «транзит»), то позивач, намагається застосувати до спірних правовідносин норми закону, які їх регулюють, оскільки особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування (якими власне і є автомобіль марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», VIN НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 зважаючи на наведене вище) з метою транзиту через митну територію України визначені ст.381 МК України, яка не встановлює жодних додаткових вимог для транспортних засобів, постійно зареєстрованих у відповідних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом й цих вимог позивач в повному обсязі дотримався під час ввезення транспортного засобу в режимі «транзит». Окрім того позивач власноручно у своїх писаних поясненнях зазначив «що ввіз даний транспортний засіб саме в режимі транзит».

В своїх поясненнях наданих під час складання протоколу позивач як на підставу не вивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу посилається на факт його поломки.

Наведена причина порушення терміну доставки не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності.

Щодо твердження позивача про пропуск строку притягнення його до відповідальності, то таке є безпідставним , оскільки Листом Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року №22-34-1465 роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'зані з тривалим, неперервним невиконанням обов»язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов»язків, або притягнення винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності).Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов»язків.

Враховуючи викладене, вважаємо, що ст.467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише контактує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст.ст.469,477-485 МК України. Окрім того листом Міндоходів Україн від 30.08.2013 року № 16666/7/99-99-24-03-09-17 було роз»яснено, що обгрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст.95 МК України строк) не пізніше , ніж через 6 місців з дня виявлення .

А тому враховуючи наведені роз»яснення , вважає що порушення передбачене ч.3 ст.470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст..95 МК України строк) не пізніше , ніж через 6 місяців з дня виявлення.

Щодо твердження позивача про те, що вказаний транспортний засіб є ТЗ комерційного використання, то таке є безпідставним , оскільки позивач не подав до митниці жодних документів про платне перевезення осіб чи комерційне перевезення вантажів. А тому, транспортний засіб марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», VIN НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 є транспортним засобом особистого користування та повністю відповідає визначенню такого, наведеному в п.60 ч.1 ст.4 МК України.

Враховуючи вищевикладене представник відповідача за довіреністю вважає, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить суд, керуючись нормами Митного кодексу України, та ст.ст.159, 160, 162 КАС України, відмовити гр. ОСОБА_1, у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд приходить до наступного висновку.

З копії протоколу про порушення митних правил № 0687/20910/16 від 01.03.2016 року, складеного державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС Кізім Н.М вбачається, що такий складено на ОСОБА_1 за порушення ним митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК Кодексу України, а саме, перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб. В ході перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 17.07.2014 року близько 09 год. 27 хв через митний пост «Рава-Руська» Львіської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», VIN НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 в митному режимі «транзит». Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 01/03/2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. В протоколі вказано, що 01.03.2016 року ОСОБА_1 з'явився для надання пояснень в управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС за адресою м.Львів, вул. Городоцька, 369. Станом на 25.03.2016 року жодних документів, які підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб він не надав та з приводу поломки зазначеного транспортного засобу гр. ОСОБА_1 на митницю не звертався. Таким чином гр. ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу комерційного призначення більше, ніж на 10 діб.

З копії постанови в справі про порушення митних правил № 0687/20910/16 від 25.03.2016 р., винесеної заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченком Михайлом Івановичем вбачається, що громадянина України ОСОБА_1, визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 701 МК України. На громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8 500,00 гривень України.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно норм ч.5 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Відповідно до ч.3 ст.481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що транспортний засіб, керований гр. ОСОБА_1 є товаром, і на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 481 МК України, оскільки згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України під терміном «товар» розуміються будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що перемішується лініями електропередачі. Таким чином поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Згідно вимог ч. 6 ст. 379 МК України, яка чітко передбачає, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Дана норма так само відносить транспорті засоби особистого користування (тимчасове ввезення яких громадянами власне і врегульоване ст. 380 МК України, до якої відсилає вказана норма) до товарів, проте визначає особливості встановлення строків їх тимчасового ввезення.

Статтею 380 МК України передбачено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України.

В своїй позовній заяві позивач зазначає про те, що транспортний засіб не міг бути поміщений у митний режим «транзит», зважаючи на вимоги ст.ст.92-94 МК України , (якими передбачені загальні умови поміщення товарів у митний режим «транзит»), то позивач, намагається застосувати до спірних правовідносин норми закону, які їх не регулюють, оскільки особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування (якими власне і є автомобіль марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», VIN НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 зважаючи на наведене вище) з метою транзиту через митну територію України визначені ст.381 МК України, яка не встановлює жодних додаткових вимог для транспортних засобів, постійно зареєстрованих у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом й цих вимог позивач в повному обсязі не дотримався під час ввезення транспортного засобу в режимі «транзит».

Так відповідно до ч.1 ст.381 МК України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспорті засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

В своїх письмових поясненнях гр. ОСОБА_1 стверджує той факт, що в даному транспортному засобі вийшов з ладу двигун та коробка передач. Не відремонтував даний транспортний засіб через брак коштів на ремонт. В той же час, позивач не надає жодного належного та допустимого доказу. Транспортний засіб, при даних умовах ввезений позивачем, був пропущений на митну територію України у митному режимі «транзит», що підтверджується витягом із АСМО «Інспектор-2006», митна ж декларація, зважаючи на вимоги ч.1 ст.381 МК України не підлягає оформленню та посилання на відсутність такої суперечить вищенаведеним вимогам законодавства.

Окрім того, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що в своїх власноручно написаних поясненнях позивач зазначив що ввіз даний транспортний засіб саме в режимі транзит.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. ОСОБА_1 не надав ні суду, ні митниці.

Більше того, згідно ч.1 ст.192 МК України обов'язок термінового повідомлення найближчого митного органу про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місце знаходження товарів і транспортного засобу покладається на перевізника у випадку, якщо він не зміг прибути до митного органу призначення.

Однак всупереч зазначеним вимогам позивач до митниці із заявою про відповідні події не звертався.

Відповідно до ст. 34 КпАП України обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Статтею 35 КпАП України встановлено, що обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп'яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.

Суд прийшов до переконання, що митницею було з'ясовано чи є обставини, які пом'якшують або обтяжують відповідальність гр.ОСОБА_1М оскільки в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 25.03.2016 року зазначено, що позивач протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.481 МК України, не притягувався.

Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто гр.ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

З наведених обставин суд вважає, що позивач не навів належних та достатніх доказів своєї невинуватості у вчиненні правопорушення митних правил, або малозначимості вчинення такого порушення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 7-14,71, 86, 158 - 163, 167 КАС України, суд -,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про порушення митних правил №0687/20910/16 від 25.03.2016 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Я. М. Мартинишин