Справа № 826/7696/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7696/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Ткачук М.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПНС-ГЕМ» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПНС-ГЕМ» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 16.05.2013 р. № , №, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПНС-ГЕМ» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просило:

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС № від 16.05.2013р. та № від 16.05.20013, якими визначено грошові зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 1003 278 грн. (в тому числі за основним платежем - 802 622 грн., за штрафними(фінансовими) санкціями - 200 656 грн.) та грошові зобов'язання з податку на прибуток у загальній сумі 1 053 441грн., в тому числі за основним платежем - 842 753 гри., за штрафними (фінансовими) санкціями - 210 688 грн.).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.10.2013 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.10.2013 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.08.2015 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПНС-ГЕМ» задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.10.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 у справі № 826/7696/13-а скасовано. Справу № 826/7696/13-а направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судом касаційної інстанції зазначено, що під час розгляду справи судам першої та апеляційної інстанції слід було встановити реальне виконання спірних господарських операцій, дослідити досягнення учасниками договору мети його укладення, вжиття податковими органами заходів щодо фіктивного підприємства, зокрема, зняття з податкового обліку, закриття рахунків в установах банків тощо. Судами не встановлено чи були дії узгодженими між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, чи діяв платник податку з належною обачністю й обережністю, чи було йому відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань. Згідно ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2015 року справа №826/7696/13-а була прийнята до провадження суддею Іщуком І.О.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що позивачем не надано суду податкових накладних за договором № 1/72-14-1-12-2182 від 18.06.2012 р., узгодженого кошторису; доказів залучення фахівців відповідної кваліфікації до виконання робіт; доказів їх заселення в готелі «Енерголюкс» ВП ЮУ АЕС; доказів понесення компенсації замовником житлово-готельних послуг з тарифів, що діють на момент поселення; доказів наявності сертифікованих працівників у підрядника як українських так і іноземних. Позивачем не надано суду доказів письмового узгодження з ДП «НАЕК «Енергоатом» залучення субпідрядної організації ТОВ «Трейд-Ком.Ін». Матеріали справи містять лише один акт дефектації від 19.11.2012 р., доказів складання інших актів дефектації суду не надано, що свідчить про те, що роботи не були виконані або виконувалися не в повному обсязі.

Судом встановлено, що ТОВ «Трейд-Ком.Ін» постачало комплектуючі вироби та технічні засоби зарубіжного виробництва з відповідними технічними показниками і сертифікатами для виконання ремонтних робіт на ВП «Южноукраїнська АЕС».

Разом з тим, доказів придбання комплектуючих виробів та технічних засобів зарубіжного виробництва, таких як сертифікати відповідності, митні декларації, які підтверджують поставку товару на територію України із-за кордону матеріали справи не містять. При цьому, позивачем не надано суду сертифікатів відповідності ТУ виробництва, ДСТУ, ГОСТ, які б могли підтвердити зазначене.

Слід зазначити, що вартість договору поставки № 17/07/12-1 від 07.08.2012 р., укладеного з ТОВ «Трейд-Ком.Ін» складає 4 559 132,16 грн., водночас згідно банківської виписки оплата здійснена лише в сумі 454 800,00 грн. (а.с. 27 Том 2). Інших доказів розрахунків, зокрема, поетапних, матеріали справи не містять.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження розрахунків за договорами субпідряду № 5с/02-12 від 29.02.2012 р., № 14с/07-12 від 01.07.2012 р. Позивачем також не надано суду доказів, які б свідчили про те, якими силами та засобами здійснювалося розвантаження товару на складі ВП «Южноукраїнська АЕС». На думку суду першої інстанції, викладене вище, відсутність вищенаведених документів робить неможливою ідентифікацію предмету фактичної поставки та його відповідність предметам договорів, реальність зміни майнового стану платника податків, спорудженням основних фондів, придбання відповідної продукції, понесення інших витрат в процесі здійснення господарської діяльності.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі наказу від 17.04.2013 №273/2290 та повідомлення від 18.04.2013 № 4940/10/22.9-23, виданих ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС, та відповідно до п.79.1, п. 79.2 ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, головним державним податковим ревізором - інспектором відділу особливо важливих перевірок управління податкового контролю ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС, інспектором податкової служби 1 рангу Берьозою Тетяною Михайлівною, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ПНС-ГЕМ» () щодо підтвердження фінансово - господарських операцій по взаємовідносинах з TOB «Трейд-Ком.Ін» (), TOB «Компанія «Мармур ЛТД» () за період 01.01.2010 року по 31.12.2012 року.

Перевіркою встановлено порушення:

1. п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 802 622,00 грн., в тому числі по періодах: за березень 2012 р. на 16 618,00 грн., за липень 2012 р. на 7235,00 грн., за серпень 2012 р. на 645 655,00 грн., за листопад 2012 р. на 27 984,00 грн., за грудень 2012 р. на 105 130,00 грн.

2. пп. 14.1.27 та пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2012 р. на 842 753,00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 24.04.2013 р. № 1220/22-90/19492052 та винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 16.05.2013 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 053 441,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 842 753,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 210 688,00 грн.

- від 16.05.2013 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 003 278,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 802 622,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 200 656,00 грн.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки, ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС надано відповідь від 14.05.2013 р. № 5432/10/22-9-23, яким висновки акту перевірки від 24.04.2013 р. № 1220/22-90/19492052 залишено без змін.

З даного приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає слідуюче.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Пункт 79.1 статті 79 Податкового кодексу України встановлює, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Таким чином, з аналізу наведених норм Податкового кодексу України суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки виникає за умови завчасного надіслання до початку перевірки платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Зазначене узгоджується з правом платника податків бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, закріпленого у підпункті 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, та обов'язком платника податків надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки, що передбачено пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 року у справі №21-425а14, де чітко визначено, що аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

В даному випадку перевірка була законною, оскільки податковим органом було дотримано всіх процедур щодо її проведення, але колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що наданих позивачем первинних документів на підтвердження реальності операцій з TOB «Трейд-Ком.Ін», TOB «Компанія «Мармур ЛТД», виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

В силу ж п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме:

прямих матеріальних витрат;

прямих витрат на оплату праці;

амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;

вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не враховуються при визначенні оподаткованого прибутку.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Правовідносини, що виникають у зв'язку з формуванням платником податку на додану вартість податкового кредиту врегульовано статтею 198 ПК України.

Так, підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З огляду на наведені приписи податкового законодавства, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналогічна правова позиція висловлена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 серпня 2015 року № К/800/10347/14.

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 5 «Порядку заповнення податкової накладної» затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 N 1379, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 р. за №1333/20071, сплачена (нарахована) сума податку на додану вартість у податковій накладній повинна відповідати сумі податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг продавця у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом наведених правових податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПНС-ГЕМ» зареєстровано Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією, взято на податковий облік у ДПІ Шевченківського району м. Києва ДПС. На час проведення перевірки було зареєстровано платником ПДВ.

Основними видами діяльності ТОВ «ПНС-ГЕМ» є:

- пусконаладжувальні роботи електрообладнання підприємств поливано-енергетичного комплексу, промислових підприємств та соціальної сфери;

- електромонтажні роботи електрообладнання, внутрішніх та зовнішніх інженерних мереж, систем, пристроїв та засобів виміру;

- профілактичне сервісне обслуговування електротехнічного обладнання різної складності на протязі всього строку служби по рекомендаціям компаній-виробників.

В ході співпраці, між ТОВ «ПНС-ГЕМ» та ДП «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ВП «Южноукрїанська АЕС» було укладено договір на виконання робіт з реконструкції (відновлення) комунікаційного сервісу елегазових вимикачів 1QM, 2QM Ташлицької ГАЕС від 18.06.2012 № 1/72-14-1-12-2182.

Для проведення реконструкції (відновлення) комунікаційного ресурсу елегазових вимикачів 1QM, 2QM Ташлицької ГАЕС необхідно було придбати комплектуючі матеріали зарубіжного виробництва, які б мали відповідну сертифікацію.

На підтвердження передачі обладнання від ТОВ «ПНС-ГЕМ» до НАЕК «Енергоатом» позивачем надано акти приймання-передачі обладнання та матеріалів (а.с. 113-116 Том 1). На підтвердження розрахунків позивачем надано банківські виписки (а.с. 23-30 Том 2).

Як вбачається з пояснень позивача, ТОВ «Трейд-Ком.Ін» запропонували свої послуги позивачу із поставки комплектуючих виробів та технічних засобів зарубіжного виробництва з відповідними технічними показниками і сертифікатами для виконання ремонтних робіт на ВП «Южноукраїнська АЕС».

Даний вид послуг входить в сферу діяльності позивача, у зв'язку із чим ТОВ «Трейд-Ком.Ін» уклало із ТОВ «ПНС-ГЕМ» договори поставки комплектуючих № 17/07/12-1 від 07.08.2012 та № 01/10/12-2 від 01.10.2012 р. Виробник обладнання -АВВ Switzerland Ltd., Швейцарія.

Відповідно до п. 3.1 договорів поставка обладнання здійснюється на умовах DDP автотранспортом постачальника за адресою: Україна, м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, ЮУВ ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК Енергоатом» у відповідності до правил ІНКОТЕРМС-2010.

Відповідно до п. 3.3 договорів, разом з обладнанням постачальник надає покупцю товарну накладну, податкову накладну, документ, що підтверджує якість товару. При отриманні обладнання в повному обсязі постачальник зобов'язаний надати оригінали документів (заводу-виробника), які підтверджують якість поставленого обладнання. При постачанні частин обладнання від кількості вказаного в документі про якість, постачальник надає копію документа про якість, завірену мокрою печаткою вантажоодержувача, вказаного в документі про якість, з вказівкою в них обладнання, що поставляється.

Відповідно до п. 3.5 договорів приймання обладнання по якості та кількості здійснюється згідно із вимогами діючих в Україні (Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю)» (1966-П-7), затверджених постановою Держарбітражу при Раді Міністрів України.

До вказаних договорів сторонами підписано Специфікації зведених цін обладнання (а.с.65, 68 Том 1), видаткові накладні, податкові накладні (а.с. 69-82 Том 1).

У зв'язку із великим обсягом робіт, ТОВ «ПНС-ГЕМ» було залучено субпідрядну організацію ТОВ «Мармур ЛТД».

Так, ТОВ «ПНС-ГЕМ» (генпідрядник) та ТОВ «Мармур ЛТД» (субпідрядник) укладено договори субпідряду № 5с/02-12 від 29.02.2012 р., № 14с/07-12 від 01.07.2012 р., відповідно до умов яких генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов'язується виконати будівельні роботи при улаштуванні зовнішнього електропостачання садибних (індивідуальних) житлових будинків ж.м. «Осокорки» (с.Гнідин).

На виконання умов вказаних договорів позивачем надано суду довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, податкові накладні (а.с. 54-61 Том 1).

ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» здійснює господарську діяльність на підставі ліцензії (серія АВ №601054), виданої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві. Товариство зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців.

З TOB «Трейд-Ком.Ін» Позивач укладав договори поставки від 07.08.2012 року №17/07/12-1 та від 01.10.2012 року №01/10/12-2.

Колегія суддів зауважує, що податковий орган, посилаючись на неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів позивача, дійшов до висновку неправомірності включення позивачем певних сум за угодами з такими контрагентами до складу податкового кредиту, суд зазначає наступне.

З даним твердженням не погодився суд першої інстанції, суд апеляційної інстанції, також, вважає дану обставину такою, що не впливає на внесення відповідних сум до податкового кредиту.

Як вбачається, висновки Відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Трейд-Ком.Ін» зроблені з огляду на акт від 16.04.2013 р. № 1383/22-3/37701861 ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Трейд-Ком.Ін» щодо підтвердження господарських взаємовідносин з контрагентами за лютий 2012 - січень 2013 року, якою встановлено відсутність товариства за місцезнаходженням. Зокрема, згідно висновку спеціаліста від 12.04.2013 р. № 20, отриманого ГВПМ ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС, щодо почеркознавчої експертизи документів ТОВ «Трейд-Ком.Ін» встановлено, що підписи від імені директора ТОВ «Трейд-Ком.Ін» гр. ОСОБА_4 на наступних документах: довіреність від 11.12.2012 р., заяви за формою №1-ОПП від 12.12.2012 р. на 3 аркушах виконані однією особою, а підпис від імені директора ТОВ «Трейд-Ком.Ін» гр. ОСОБА_4 на листі ТОВ «Трейд-Ком.Ін» від 12.12.2012 р. на 1 аркуші виконаний іншою особою.

ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС отримано акт від 15.03.2013 р. № 1008/22-3/37701861 ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Трейд-Ком.Ін» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за лютий 2012-січень 2013 року від 16.04.2013 р. № 1383/22-3/37701861.

Відповідно до ІБД «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», інформація яких використана під час перевірки стан платника ТОВ «Трейд-Ком.Ін» місцезнаходження не встановлено.

ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС отримано акт від 25.01.2013 р. № 354/22-3/37701861 ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Трейд-Ком.Ін» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за березень-червень 2012 року.

Перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям за березень - червень 2012 року в розумінні п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України.

Висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» зроблені з огляду на наступне.

ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС отримано акт 01.03.2013 № 429/22.3-17/37889288 ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» щодо підтвердження господарських взаємовідносин із постачальниками та покупцями за період з 01.01.2012 по 30.10.2012 від 01.03.2013 № 429/22.3-17/37889288. Відповідно до вказаного акту стан платника ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей.

Працівниками ГВПМ ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС складено Довідку про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків від 02.11.2012 № 7176/7/07-09, у відповідності до якої місцезнаходження ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» не встановлено. В ході аналізу податкової звітності встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Загальна чисельність працюючих на ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», відповідно до даних 1-ДФ, склала 1 особа. Свідоцтво платника ПДВ № 200022098 анульоване 09.01.2013 р.

З урахуванням наведеного, контролюючий орган дійшов висновку про відсутність реальності господарських операцій між ТОВ «ПНС-ГЕМ» та ТОВ «Трейд-Ком.Ін», ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», а наслідком податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, з огляду на що у ТОВ «ПНС-ГЕМ» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 цього Кодексу платникам податків надано право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), надані контролюючими органами податкові консультації.

Диспозиція цієї статті передбачає оскарження: дій службової особи контролюючого органу, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу; дій щодо проведення перевірки без установлених законом підстав та/або з порушенням вимог чинного законодавства тощо.

Відповідно до п. 4.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 № 236, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.

Висновки податкового органу про порушення позивачем вимог чинного законодавства України, сформовані на підставі аналізу акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів позивача, також на переконання колегії суддів. Як суду першої інстанції, є необґрунтованими, оскільки результати аналізу фінансово-господарської діяльності контрагента, відповідно до вимог податкового законодавства України, не можуть бути підставами для застосування санкцій щодо позивача.

Крім цього, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України»).

Отже, системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 27.10.2015 у справі № 826/661/14 (№ 21-1539а15).

Вищий адміністративний суд України в своєму листі від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 звернув увагу судів на те, що належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідно до умов п. 2.9 договору № 1/72-14-1-12-2182 від 18.06.2012 р., укладеного з ДП «НАЕК «Енергоатом», підрядник (ТОВ «ПНС-ГЕМ») розміщує прикомандирований персонал в гуртожитках і в готелі «Енерголюкс» ВП ЮУ АЕС з подальшою компенсацією замовником житлово-готельних послуг з тарифів, що діють на момент поселення.

Відповідно до п. 2.10 цього ж договору перелік придбаних матеріально-технічних ресурсів надається підрядником за підписом керівника і головного бухгалтера з додатком копій документів, підтверджуючих їх придбання та ціну.

Відповідно до п. 7.1 договору № 1/72-14-1-12-2182 від 18.06.2012 р. залучення до виконання робіт робочої сили в достатній кількості і з відповідною кваліфікацією є обов'язком підрядника. За узгодженням із замовником допускається залучати до виконання робіт субпідрядні організації, що мають відповідні ліцензії.

Підрядник повинен залучати до виконання робіт на охоронній території АЕС за договором осіб, які мають допуск до особливих робіт відповідно до вимог Закону України «Про використання ядерної енергії і радіаційної безпеки», постанови Кабінету Міністрів України № 1471 від 25.12.1997 р. (п. 7.3 договору).

Відповідно до технічної специфікації до названого договору (а.с. 71 Том 2) всі ремонті роботи будуть виконуватися сертифікованими працівниками підрядника, які пройшли навчання на підприємствах та під керівництвом шеф-інженерів компанії АВВ, мають дипломи та досвід виконання договорів із супроводження монтажу або ремонту елегазового обладнання.

Об'єми виконання відновлювальних робіт на кожній конкретній одиниці обладнання регламентуються актом - дефектації (узгодженого замовником).

Основною звітною документацією є акт дефектації, акт здачі-приймання робіт, формуляри вимірювань до та після реконструкції та інша, у відповідності з ГКД 34.20.661-2003 «Правила організації технічного обслуговування та ремонту обладнання, будівель і споруд електростанцій та мереж».

Позивачем на підтвердження виконання вказаного вище договору надано:

Протокол угоди про ціну договору (додаток №1 до договору №1 від 18.06.2012 року №1/72-14-1-12-2182) і розрахунок договірної ціни;

Загальні технічні умови на виконання робіт з реконструкції (відновлення) комутаційного ресурсу елегазових вимикачів 1QM, 2QM Ташлицької ГАЕС;

Графік виробництва робіт;

Акти здачі-прийняття виконаних робіт по договору №№1/72-14-1-12-2182 від 18.06.2012 року, підписаний належними особами;

Податкові накладні (т. 3, а.с. 20-29);

Товаро-транспортні накладні;

Наказ про встановлення посадових окладів працівникам від 02.07.2012 року №62/2;

Квитанції, які підтверджують проживання працівників в готелі;

Відносно працівників, що залучалися до робіт на об'єкті ВП «Южноукраїнська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», ТОВ «ПНС-ГЕМ» надає відносно іноземних спеціалістів - Договір субпідряду №377 від 06.08.2012 року з ТОВ «АВВ ЛТД» та відносно своїх спеціалістів штатний розклад ТОВ «ПНС-ГЕМ» за 2 півріччя 2012 року, табелі використання робочого часу.

Щодо посилань суду першої інстанції на те, якими силами та засобами здійснювалося розвантаження товару на складі ВП «Южноукраїнська АЕС», колегія суддів зауважує, що відповідно до п.3.1 договорів поставка обладнання здійснюється на умовах DDP автотранспором постачальника за адресою: Україна, м. Южноукраїнськ, Миколаївської області. ЮУВ ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК Енергоатом» у відповідності до правил ІНКОТЕРМС-2010, адже у відповідності до умов DDP правил ІНКОТЕРМС-2010 всі обов'язки по завантаженню, поставці та розвантаженню товару покладаються на Постачальника.

Посилання суду першої інстанції на відсутність у справі письмового узгоджений і ДП «НАЕК «Енергоатом» залучення субпідрядної організації TOB «Трейд-Ком.Ін», однак, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів звертає увагу, що TOB «Трейд-Ком.Ін» ніколи не було таким підрядником і всі його взаємовідносини з TOB «ПНС-ГЕМ» звелися до поставки товару (обладнання), який потім TOB «ПНС-ГЕМ» використано на об'єкті ДП «НАЕК «Енергоатом».

Слід зазначити, що ВП «Южноукраїнська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» не було контрагентом Позивача, за епізодом відносин з котрим TOB «ПНС-ГЕМ» було донараховано податкові зобов'язання та штрафи Відповідачем оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Саме тому Позивачем в розрізі правовідносин з даним суб'єктом господарювання б ло надано документацію, яка б свідчила про використання товару, поставленого TOB «Трейд-Ком.Ін» а не самі послуги, надані даному суб'єкту господарювання разом з товаром

Щодо відсутності певний документів, пов'язаних з правовідносинами ТОВ «ПНС-ГЕМ» та ТОВ «Компанія «Мармур», колегія суддів зазначає наступне.

Проектна документація передавалася Замовником - TOB «Служба технічного контролю» у оригінальних примірниках з вимогою наступного повернення. Тому і використана TOB «Компанія «Мармур» проектна документація була повернена кінцевому замовникові - TOB «Служба технічного контролю».

Акти приймання робіт між TOB «ПНС-ГЕМ» та TOB «Компанія «Мармур» і банківські виписки щодо розрахунків з контрагентами надавались Позивачем до суду при першиму розгляді справи, але, оскільки суд першої інстанції зауважив про їх відсутність, TOB «ПНС-ГЕМ» надає вказану документацію, також, в додатках до даної апеляційної скарги.

Зокрема, на підтвердження реальності операцій з ТОВ «Мармур ЛТД» надано:

Довідку про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2012 року;

Акт приймання виконаних робіт за липень 2012 року;

Довідку про вартість виконаних робіт та витрати за березень 2012 року;

Акт приймання виконаних робіт за березень 2012 року;

Податкові накладні;

Виписки по рахунках.

На підтвердження відносин з TOB «Трейд-Ком.Ін» надано:

Специфікацію зведених цін;

Видаткові накладні;

Податкові накладні, з підтвердження їх внесення до ЄРПН;

Товарно-транспортні накладні.

Отже, проаналізувавши докази, наявні в матеріалах справи, вислухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ТОВ «ПНС-ГЕМ» надано всі належні первинні документи для підтвердження своїх господарських відносин з вище згаданими товариствами, тому доводи органу державної податкової служби не свідчать про наявність обставин, які унеможливлюють підтвердження права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість позивачу, у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішенні прийняті податковим органом без достатніх підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, не враховано всі обставини справи, тому існують підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 203, 205, 207, 254, 265 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПНС-ГЕМ» на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2016 року - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2016 року - скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПНС-ГЕМ» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 16.05.2013 р. № , № - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС № від 16.05.2013р. та № від 16.05.20013, якими визначено грошові зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 1003 278 грн. (в тому числі за основним платежем - 802 622 грн., за штрафними(фінансовими) санкціями - 200 656 грн.) та грошові зобов'язання з податку на прибуток у загальній сумі 1 053 441грн., в тому числі за основним платежем - 842 753 гри., за штрафними (фінансовими) санкціями - 210 688 грн.).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.