Справа № 826/20395/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10 березня 2016 року 16 год. 30 хв. № 826/20395/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду міста Києва в особі заступника голови Апеляційного суду міста Києва Глиняного Віктора Петровича про визнання протиправними дій.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли позови ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Апеляційного суду міста Києва в особі заступника голови Апеляційного суду міста Києва Глиняного Віктора Петровича (далі - відповідач) про:

1) визнання протиправними дій щодо направлення на адресу Шевченківського районного суду міста Києва листа від 20 серпня 2015 року №37862 із доданою до нього апеляцією позивача з додатками до неї (далі - справа №826/20395/15);

2) визнання протиправними дій щодо направлення на адресу Шевченківського районного суду міста Києва листа від 23 липня 2015 року №34418/2015 із доданою до нього апеляцією позивача з додатками до неї (далі - справа №826/20397/15).

В обґрунтування позовів зазначено, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства не розподілено апеляційні скарги позивача для розгляду колегією суддів, а перенаправлено їх на адресу Шевченківського районного суду міста Києва, чим порушено законні права та інтереси позивача.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративних справах №826/20395/15 та №826/20397/15, які призначено до розгляду у судовому засіданні.

У подальшому, відповідною ухвалою суду об'єднано в одне провадження справу №826/20395/15 та справу №826/20395/15, об'єднаній адміністративній справі присвоєно загальний №826/20395/15 (далі - справа).

Під час переходу до розгляду справи по суті позивач підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах.

Представник відповідача у відповідні судові засідання не прибув, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, через канцелярію до суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

У подальшому, до суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2012 року кримінальну справу №2670/19559/2012 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

13 липня 2015 року позивачем надіслано відповідачу апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2012 року у справі №2670/19559/2012.

При цьому, зазначена вище апеляційна скарга позивача супровідним листом від 23 липня 2015 року вих. №34418/2015 відповідачем направлена до Шевченківського районного суду міста Києва.

Крім того, 14 серпня 2015 року позивачем повторно подано до відповідача апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2012 року у справі №2670/19559/2012.

При цьому, зазначена вище апеляційна скарга позивача супровідним листом від 20 серпня 2015 року №37862 направлена відповідачем до Шевченківського районного суду міста Києва.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Відповідно до п. 15 перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з .ч.ч. 1, 2, 5 ст. 349 Кримінально-процесуального кодексу України, апеляція, за винятком випадків, передбачених частиною п'ятою цієї статті, подається через суд, який постановив вирок, ухвалу чи постанову. До апеляції прокурора і захисника додається стільки її копій, щоб їх можна було вручити всім учасникам судового розгляду, інтересів яких стосується апеляція.

Якщо апеляція подана у встановлені частиною третьою цієї статті строки безпосередньо до суду апеляційної інстанції, він надсилає її до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених статтями 350 і 351 цього Кодексу.

Апеляція на ухвалу чи постанову судді, винесену в порядку, передбаченому статтями 52-5, 165-2, 165-3, 177, 205, 462, 463 цього Кодексу, подається безпосередньо до апеляційного суду у строки, встановлені у цих статтях, і розглядається за правилами, встановленими статтею 382 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2 та 2.2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №30 від 26 листопада 2010 року, вхідна кореспонденція, в тому числі процесуальні документи, приймається і опрацьовується користувачами автоматизованої системи, яким надано доступ до автоматизованої системи відповідно до їх функціональних обов'язків, і реєструється в автоматизованій системі в день її надходження. У разі неможливості з об'єктивних причин здійснити реєстрацію вхідної кореспонденції в день її надходження така кореспонденція реєструється в автоматизованій системі в термін, визначений у розпорядженні керівника апарату суду, із зазначенням причин встановлення такого терміну. Реєстрація клопотань щодо негласних слідчих (розшукових) дій в автоматизованій системі здійснюється у встановленому чинним законодавством порядку без розкриття відомостей про особу, стосовно якої заплановано проведення негласної слідчої (розшукової) дії, та виду цієї слідчої дії. На кожний вхідний, у тому числі процесуальний, документ в автоматизованій системі створюється реєстраційна картка, яка містить інформацію щодо реквізитів та руху документа. Особливості заповнення реєстраційної картки визначаються відповідними інструкціями з діловодства. До реєстраційної картки може додаватися копія оригіналу паперового документу у вигляді вкладеного цифрового файла. Дата реєстрації та вхідний номер документа, що складається з номера за порядком у відповідному році та року реєстрації, формуються автоматизованою системою автоматично.

Згідно з п.п. 2.9, 2.12 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №173 від 17 грудня 2013 року, реєстрація процесуальних та непроцесуальних документів здійснюється шляхом внесення до АСДС інформації та даних, передбачених Положенням про АСДС та іншими нормативно-правовими актами.

У разі реєстрації непроцесуальних документів до АСДС вносяться дані про термін виконання, якщо такий установлено документом або законодавством.

Під час реєстрації документів, що надійшли у відповідь на звернення суду, робиться відповідне посилання на вихідний номер документа суду.

На першому аркуші вхідного документа у правому нижньому куті або вільному від тексту місці проставляється реєстраційний штамп (реєстраційна позначка), в якому зазначаються дата реєстрації, реєстраційний номер (та за необхідності - найменування суду) і підпис особи, яка здійснила реєстрацію документа, а в разі необхідності - і час подання документа.

У разі реєстрації вхідного документа шляхом штрих-кодування дата та номер реєстрації формуються АСДС автоматично і підпис особи, яка здійснила реєстрацію документа, не ставиться.

У ході судового розгляду справи судом встановлено, постановою Апеляційного суду міста Києва від 08 листопада 2015 року у справі №11/796/261/15 прийнято до розгляду апеляційну скаргу позивача на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2012 року.

Таким чином, посилання позивача на те, що апеляційні скарги на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2012 року у справі №2670/19559/2012 подана в порядку ч. 5 ст. 349 Кримінально-процесуального кодексу України, а саме на постанову прийняту відповідно до ст.ст. 165-2 та 165-3 щодо обрання запобіжного заходу/продовження строку тримання під вартою, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Як вже було встановлено вище судом, відповідачем супровідними листами від 23 липня 2015 року вих. №34418/2015 та від 20 серпня 2015 року №37862 апеляційні скарги позивача на постанову Шевченківського районного суду міста Києва, на виконання вимог Кримінально-процесуального кодексу України, направлена до суду першої інстанції.

При цьому, згідно з постановою Апеляційного суду міста Києва від 08 листопада 2015 року у справі №11/796/261/15 після надходження до Апеляційного суду міста Києва контрольного провадження за апеляцією позивача від 14 серпня 2015 року на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2012 року було проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями та за результатами розгляду вказаної скарги позивачу відмовлено у прийнятті скарги до провадження у зв'язку з тим, що постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2012 року оскарженню не підлягає.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що в порушення вимог статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України позивачем апеляційні скарги на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2012 року у справі №2670/19559/2012 подані безпосередньо до суду апеляційної інстанції, суд вважає відсутніми підстави для висновку щодо протиправності дій відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Апеляційного суду міста Києва в особі заступника голови Апеляційного суду міста Києва Глиняного Віктора Петровича про визнання протиправними дій є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Копії постанови направити сторонам (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин