Справа № 463/4141/15-а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Справа № 876/11911/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Кулик Т.Б.

представника відповідача Панчишина Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 19.11.2015 року в справі №463/4141/15-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про перерахунок пенсії, -

встановив:

Позивач 26.08.2015 року звернулася в суд із позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова, в якій просив визнати рішення відповідача про відмову в проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону «Про державну службу» протиправним та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням інших видів виплат, що не включені до середньомісячного заробітку державного службовця, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії, щомісячні індексації та інші виплати, на які нараховано та утримано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, починаючи з 12.04.2012 року; стягнути з відповідача судові витрати.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 19.11.2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального права, а тому просить задовольнити позов повністю.

У судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги заперечив за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_2 - перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова. Пенсію їй було призначено за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу».

Позивач звернулася із заявою до управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про перерахунок їй пенсії із врахування сум виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації.

На це звернення позивачу була надана відповідь від 05.08.2015 року про відсутність підстав для проведення такого перерахунку.

Так, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на суми матеріальної допомоги, допомоги на соціально-побутові потреби нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 1 січня 2011 року - єдиний внесок.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Також, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому необхідно врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Судом встановлено, що позивач в 2010 - 2012 роках отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, на всі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що УПФУ в Личаківському районі м. Львова неправомірно не врахувало позивачу при призначенні пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати.

Дана позиція узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Колегія суддів не бере до уваги покликання відповідача на те, що у відповідності до ст.37 Закону України «Про державну службу», з 01.01.2015 року пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% від середньомісячної заробітної плати, оскільки, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, апеляційний суд виходить із того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відтак, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення її пенсії.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення та задовольняючи позов, слід застосувати вимоги ч.2 ст.99, ст. 100 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ст.100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заявляла клопотання про поновлення строку звернення до суду, а тому позовні вимоги за період з 12.04.2012р. по 25.02.2015р. слід залишити без розгляду.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 19.11.2015 року в справі №463/4141/15-а скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про зобов'язання проведення перерахунку пенсії - задовольнити.

Адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 12.04.2012р. по 25.02.2015р. - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії державного службовця ОСОБА_2 з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги для оздоровлення, індексації заробітної плати. Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова від 05.08.2015 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону «Про державну службу» протиправним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі міста Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати, починаючи з 26.02.2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 160,78 грн. (сто шістдесят грн. 78 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

Шавель Р.М.

Повний текст постанови складено 16.05.2016 року.