Справа № 815/1373/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1373/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участі:

представника позивача - Балахтіна І.В., (за довіреністю),

представника відповідача - Стоянова Г.В., (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом малого приватного підприємства «ГОРІЗОНТ» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, суд -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Малого приватного підприємства «ГОРІЗОНТ» до Одеської митниці ДФС, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060006/2015/000045/2 від 01.10.2015 року;

- визнати протиправним та скасувати оформлену Одеською митницею ДФС картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00076 від 01.10.2015 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що не погоджується з рішенням Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів 500060006/2015/000045/2 від 01.10.2015 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00076 від 01.10.2015 року, вважає вищевказане рішення протиправним, прийнятим без достатніх підстав та таким, що підлягає скасуванню враховуючи наступне.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, на підтвердження числового значення митної вартості товару МПП «ГОРІЗОНТ» надано Одеській митниці ДФС:

- контракт №UK2015-1006 від 10 червня 2015 року. Пунктом 2.1. контракту визначено, що вартість контракту складає 490000,00 доларів США. Відповідно, поставки товару здійснюється в межах вартості контракту;

- інвойс № 0110066 від 16 вересня 2015 року. Згідно вказаного інвойсу, вартість партії товарів, що поставлялась МПП «ГОРІЗОНТ», становить 29367,44 доларів США;

- експортна митна декларація № 15410300ЕХ055075 від 18 вересня 2015 року. Згідно вказаної декларації митна вартість товару, що поставлялась МПП «ГОРІЗОНТ», становить 29367,44 доларів США;

- прайс-лист UNMAK ISITMA SISTEMOLERI MAKINA SANAYI VE TIC. AS. від 05 вересня 2015 року. Із змісту даного листа чітко вбачається порядок формування митної вартості товару і визначення її у розмірі 29367,44 доларів США.

- калькуляція від 11 вересня 2015 року.

Відтак, на думку позивача, МПП «ГОРІЗОНТ» надано всі необхідні документи для митного оформлення імпортованого товару, що передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи належним чином ідентифікували оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, які підтверджують ціну товарів, що підлягає сплаті на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору (операції) згідно з вимогами ч.4, та ч.5 ст. 58 МК України.

Отже, вказує позивач, в розпорядженні Одеської митниці знаходились всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що підлягала сплаті за ці товари.

Документи, що були надані МПП «ГОРІЗОНТ» до Одеської митниці ДФС на підтвердження вартості товару, на думку позивача, є достатніми та обґрунтованими для підтвердження задекларованої вартості товару за першим методом. Коригуючи вартість, Одеська митниця ДФС не порівнювала схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Доказів здійснення такого порівняння не було надано. Обґрунтованих мотивів відмови або неможливості в застосуванні першого методу митним органом не наведено, а коригуванням вартості товару здійснено за кілограм помножену на загальну вагу товару, без врахування комплектації, типу, розміру, властивостей кожної позиції товару.

При коригуванні митної вартості імпортованого МПП «ГОРІЗОНТ» товару, орган доходів і зборів, зазначає позивач в адміністративному позові, в порушення ст. 57 МК України не мав права для застосування резервного методу визначення митної вартості без застосування послідовно визначених законом методів.

Стосовно розбіжностей, які виявлено Одеською митницею ДФС у наданих МПП «ГОРІЗОНТ» документах, позивач стверджує, що оригінал пакувального листа від 16 вересня 2015 року надавався Одеській митниці для митного оформлення товарів. В свою чергу щодо умов поставки, зазначених у довідці ТОВ «ПРАЙМ СТАР ШИППІНГ» №08/18-15 від 18 серпня 2015 року, то позивач зазначає, що у зв'язку із помилкою ТОВ «ПРАЙМ СТАР ШИППІНГ» у зазначенні умов поставки, до Одеської митниці ДФС надано довідку ТОВ «ПРАЙМ СТАР ШИППІНГ» про транспортні витрати № 29/09-15 від 29 вересня 2015 року, а також рахунок на оплату № 104 від 02 жовтня 2015 року та платіжне доручення № 565 від 08 жовтня 2015 року, що підтверджують здійснення МПП «ГОРІЗОНТ» фактичної оплати наданих послуг.

При цьому, щодо відсутності посилання на зовнішньоекономічний контракт від 10.06.2015 року № UK2015-100 в експортній декларації відправника від 18.09.2015 року №5410300ЕХ055075 у позовній заяві зазначено, що експортна митна декларація готується та надається митними органами Турецької Республіки, а не безпосередньо продавцем товарів. В експортній декларації зазначений інвойс № 0110066 від 16.09.2015 року, зазначена кількість та вага товару, а також його вартість - 29367,44 доларів США. Це, на думку позивача, достатні відомості для ідентифікації даної поставки.

Щодо порядку здійснення передоплати за контрактом № UK2015-1006 від 10 червня 2015 року, то, вказує позивач, як зазначено у банківському платіжному документі від 14.09.2015 року, оплата у сумі 13000 доларів США здійснена на підставі проформи інвойсу від 31.08.2015 року. Загальна вартість, згідно якої, становить 26871,77 доларів США, що є 50% від вартості товару. Цього було достатньо продавцю для випуску товару на адресу МПП «ГОРІЗОНТ».

Окрім цього, позивач звертає увагу на те, що на його думку, рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості № 500060006/2015/000045/2 від 01 жовтня 2015 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00076 від 01 жовтня 2015 року містить значні неточності, а саме: у рішенні та картці не вірно зазначено номер митної декларації, поданої МПП «ГОРІЗОНТ»: замість «№500060006/2015/008515» зазначено «№500060006/2015/008368».

Разом з цим, з посиланням на положення ч.8 ст.55 Митного кодексу України, позивач вказує, що ТОВ «ГОРІЗОН» листом вих. №22/12-1 від 22.12.2015, вхід. №9937/10-29 від 23.12.2015 року надало до Одеської митниці ДФС додаткові документи, а саме: копію довідки ТОВ «ПРАЙМ СТАР ШИППІНГ» про транспортні витрати № 29/09-15 від 29 вересня 2015 року; копію рахунку на оплату № 104 від 02.10.2015 року; копію Платіжного доручення № 565 від 08.10.2015 року, а також відповідні пояснення для підтвердження заявленої митної вартості товарів за митною декларацією № 500060006/2015/008515 у розмірі 29367,44 доларів США, однак відповідач все одно вказав на те, що підстав у визнанні заявленої митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500060006/2015/000045/2 від 01.10.2015 року немає.

Також ТОВ «ГОРІЗОНТ» у своєму адміністративному позові зазначає, що окрім того, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 500060006/2015/00076 від 01.10.2015 є такою, що оформлена безпідставно та протиправно, але й з порушенням вимог щодо її оформлення.

З огляду на вищенаведене, позивач вважає, що рішення про корегування митної вартості товарів №500060006/2015/000045/2 від 01.10.2015 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00076 від 01.10.2015 року прийняті безпідставно, протиправно та підлягають скасуванню

Відповідач надав до суду заперечення на адміністративний позов (т.1 а.с.82-95), в яких зазначив, що для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці ДФС разом із митною декларацією (МД) №500060006/2016/008368 від 30.09.2015 року уповноваженою особою декларанта (ПП «Оріта Транс Шиппінг») подані: інвойс від 16.09.2015 року №0110066, зовнішньоекономічний договір (контракт), від 10.06.2015 року №UK2015-1006, експортна декларація країни відправника від 18.09.2015 року №15410300EX055075 та інші документи.

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що під час митного контролю товарів за митною декларацією (МД) № 500060006/2016/008368 від 30.09.2015 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв'язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою 54 Митного кодексу України - прийняття рішення про коригування митної вартості.

Також під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 500060006/2016/008368 від 30.09.2015 було встановлено, що подані ТОВ «ГОРІЗОНТ» документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини, на думку відповідача, виключають можливість перевірки органом доходів та зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст.54 Митного кодексу України та обумовлювали необхідність запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього кодексу додаткові документи та відомості.

01 жовтня 2015 року, на письмове повідомлення позивача про необхідність надання додаткових документів на підтвердження митної вартості, представником уповноваженої особи декларанта ПП «Орбіта Транс Шипінг» ОСОБА_3 додатково надані документи в яких, вказує відповідач, наявні розбіжності, а саме згідно з пунктом 3.2а зовнішньоекономічного договору від 10.06.2015 року №UK2015-10006 оплата продукції здійснюється у порядку 50% передоплати товару, що повинно складати за даною поставою 14683,72 USD, однак у банківському платіжному документі від 14.09.2015 року б/н зазначена сума оплати 13000 USD, що складає 44%.

Таким чином, надані позивачем додаткові документи не усували виявлених розбіжностей.

Оскільки в документах, які надавались позивачем та його представниками до Одеської митниці ДФС разом із митною декларацією (МД) №5006006/2016/008368 від 30.09.2015 року містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а додатково наданими документами числові значення складових митної вартості товарів підтверджені не були, то зазначені обставини, вказує відповідач, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів та зборів у митному оформленні товарів за виявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

У свої запереченнях відповідач зазначає, що з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, з урахуванням інформації, яка наявна в органі доходів та зборів, між декларантом та Одеською митницею ДФС була проведена консультація за результатом проведення якої було обрано метод визначення митної вартості - резервний.

Так, за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) встановлено, що рівень митної вартості схожих товарів (застосовано обґрунтовану гнучкість у резервному методі), митне оформлення яких вже було здійснено є більшим - 1,75 USD за кг нетто (митна декларація №500060001/2015/004093 від 12.06.2015 року), ніж заявлена декларантом - 1,24255 USD за кг нетто.

У зв'язку із вищенаведеним та у відповідності до ч.2 ст.55 Митного кодексу України прийнято рішення про коригування митної вартості №500060006/2015/000045/2 від 01.10.2015 року.

Товар, який надійшов на адресу позивача, зазначає відповідач у запереченнях на адміністративний позов, було випущено у вільний обіг за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, - обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України за митною декларацією від 02.10.2015 року № 500060006/2015/008515.

У відповідь на лист позивача від 22.12.2015 року №22/12-1 щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією від 02.10.2015 року № 500060006/2015/008515, Одеська митниця листом №4145/10/15-70-61 від 28.12.2015 року повідомила позивача про те, що після аналізу додатково наданих документів встановлено, що зазначені документи не усувають розбіжностей, що були виявлені під час здійснення перевірки і митної вартості товарів, зокрема, відсутня інформація щодо обчислення складових митної вартості товарів, що були фактично сплачені або підлягають сплаті за цей товар, згідно положень розділу III Митного кодексу України, Інкотермс-2010 та інших нормативних актів.

Враховуючи викладене, вказує відповідач, Одеська митниця ДФС не має підстав для визнання заявленої митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 01.10.2015 № 500060006/2015/000045/2.

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях до адміністративного позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Як з'ясовано судом, «UNMAK ISITMA SISTEMPLERI MAKINA SANAYI VE TIC. AS.» (Туреччина) як продавцем з однієї сторони та МПП «ГОРІЗОНТ» (Україна) як покупцем з іншої сторони укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) від 10.06.2015 року № UK2015-1006 (т.1 а.с.28-30).

Згідно п.1.1. вказаного зовнішньоекономічного договору (контракту), продавець продає, а покупець купляє на умовах EXW, AFYON/ТУРЕЧЧИНА на умовах INKOTERMS 2010 сталеві панельні радіатори, рушникосушки, котли і бойлери.

Мале приватне підприємство «ГОРІЗОНТ» для здійснення митного оформлення товару «радіатори панельні, несекційні для центрального опалення з неелектричним нагрівом, виготовлені зі сплаву на основі заліза (вироб з чорних металів) та не комбіновані з іншими матеріалами, зовні мають лакофарбоване покриття на основі складних поліефірів та епоксидів. Всього 1022 шт. Торгова марка UNMAK. Виробник UNMAK ISITMAN SISTEMLERI MAK SAN VE TIC A.S. Країна виробника TR» до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію (МД) №500060006/2015/008515 (т.1 а.с.26-27).

На підтвердження митної вартості товару декларантом позивача надано інвойс від 16.09.2015 року №0110066 (т.1 а.с.31) з якого вбачається, що поставка товару здійснювалась на умовах EXW, AFYON/ТУРЕЧЧИНА, INKOTERMS 2010; 29367,44 доларів США/1022 ШТ.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару, зазначеної у МД, декларантом позивача разом із декларацією подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від10.06.2015 року № UK2015-1006, експортна декларація від 18 вересня 2015 року № 15410300ЕХ055075 та інші документи, перелічені в графі 44 МД.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, митним органом в результаті спрацювання АСАУР форм митного контролю 105,106 (можливе заниження митної вартості товару) та з огляду на наявні документи виявлено розбіжності у поданих до митного оформлення документах, а саме:

- у п.4.4 зовнішньоекономічного контракті від 10.06.2015 року № UK2015-1006 до товаросупровідних документів має бути доданий оригінал пакувального листа, який відсутній у графі 44 МД №50060006/2015/008368 від 30.09.2015 року;

- умови поставки, які зазначені у довідці про транспортні витрати від 18.08.2015 №08/18-15 : «EXW СТАМБУЛ-ОДЕСА» відрізняються від умов поставки, які зазначені у інвойсі від 16.09.2015 року №0110066, наданої МД, п.1.1 контракту від 10.06.2015 № UK2015-1006, а саме «EXW, AFYON»;

- у експортній декларації відправника від 18.09.2015 року №15410300EX055075 немає посилання на зовнішньоекономічний контракт від 10.06.2015 року № UK2015-1006, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку.

На підставі положень ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

- виписки з бухгалтерської документації;

- копію митної декларації країни відправника (з перекладом на українську мову відповідно до ст. 254 Митного кодексу України);

- висновки експертних організацій про вартість та якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

На зазначену вимогу митниці про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом позивача 01.10.2015 року надано наступні документи:

- банківський платіжний документ від 14 вересня 2015 року №б/н;

- висновок експерта (цінова довідка) від 01 жовтня 2015 року № 20-01/10-2015;

- проформа інвойсу від 31 серпня 2015 року №б/н;

- оборотно-сальдова відомість від 30.03.2015 року;

- переклад декларації № 15410300ЕХ055075 від 01 жовтня 2015 року.

- лист ОСОБА_3 б/н від 01.10.2015 року щодо неможливості надання інших запитуваних документів щодо підтвердження митної вартості товару.

При цьому, відповідачем зазначено, що в наданих документах наявні розбіжності, а саме згідно п.3.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.06.2015 року № UK2015-1006 оплата продукції здійснюється у порядку 50% передоплати товару, що повинно складати за даною поставкою 14683,72 доларів США, однак, у банківському платіжному документі від 14.09.2015 року №б/н сума сплати 13000 доларів США, що складає 44%.

За результатами перевірки митної декларації відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів 5006006/2015/000045/2 від 01.10.2015 року (т.1 а.с.15-16) в якому, зокрема зазначено, що відповідно до п.2 ст.58 МК України, у випадку, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 ст. 58 МК України застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч. 1 ст 57 МК України. В органі доходів та зборів відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому, відповідно до ст.ст. 59-60 МК України, неможливо застосувати метод з ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до п.1 ст. 64 МК України, у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58-63 МК України, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами та положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз ЄАІС Міндоходів та встановлено, що по товару №1 рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим-1,75 USD за кг нетто (митна декларація №500060001/2015/004093 від 12.06.2015 року), ніж заявлена декларантом 1,24255 USD за кг. нетто.

На підставі спірного рішення про коригування митної вартості товарів, митним органом декларанту видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № 500060006/2015/00076 (т.1 а.с. 24-25) із наступних причин: так як митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митна вартість оцінюваних товарів буде визначено з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості 5006006/2015/000045/2 від 01.10.2015 року, за результатами проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - резервний.

22 грудня 2015 року, позивач звернувся до Одеської митниці ДФС України з листом №22/12-1 в якому просив скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060006/2015/000045/2 від 01.10.2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00076 від 01.10.2015 року (т.1 а.с. 57-61).

У відповідь на вищевказаний лист, відповідач на адресу МПП «ГОІЗОНТ» надіслав лист в якому повідомив останнього, що митний орган не має підстав у визнанні заявленої митної вартості товарі та скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів від 01.10.2015 №500060006/2015/000045/2 (т.1 а.с.63-65)

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

У постанові від 01.10.2013 року у справі № 21 354а13 Верховний Суд України дійшов висновків, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, вказує далі Верховний Суд України, митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Як зазначалось вище, в рішенні про коригування митної вартості товарів 5006006/2015/000045/2 від 01.10.2015 року встановлено, що по товару №1 рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим-1,75 USD за кг нетто (митна декларація №500060001/2015/004093 від 12.06.2015 року), ніж заявлена декларантом 1,24255 USD за кг. нетто. З огляду на що, митна вартість оцінюваних товарів була визначена за резервним методом.

Вказані доводи відповідача суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Частина друга статті 64 МК України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті (при застосуванні резервного методу), повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Відповідно до частини першої статті 33 МК України інформаційні ресурси митних органів складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Їх використання для здійснення митного контролю обумовлене МК України.

Проте, за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості Одеською митницею у графі 33 спірного рішення, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до статті 58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Обов'язковою умовою правомірності дій митниці щодо застосування резервного методу визначення митної вартості товарів є дотримання встановленої законом процедури, зокрема, проведення консультацій та обґрунтування неможливості застосування попередніх п'яти методів визначення митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України у справі від 22.10.2013 року ( справа № 21-326а13) від 21 листопада 2011 року (справа № 21-222а11) від 06 лютого 2012 року (справи №№ 21-418а11, 21-375а11, 21-365а11), 26 червня 2012 року (справа № 21-172а12).

Обґрунтовуючи неможливість застосування методу визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3), відповідач зазначає,що він до даних правовідносин не може застосовуватись у зв'язку із відсутністю даних стосовно схожих, складових компоненту товару, однак , відповідач при коригуванні митної вартості товарів фактично використовує третій метод .

Суд вважає, що митним органом було порушено послідовність застосування методів визначення митної вартості та надані позивачем документи оцінені митним органом неналежним чином.

Відповідно до ст. 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Так, відповідно до митної декларації №500060001/2015/004093 від 12.06.2015 року (т.1 а.с.112-113), митне оформлення здійснювалось по наступному товару: стальні радіатори типу STA NDART TУ 22 (панель/конвектор/конвектор/панель) несекційні, виготовлено зі сплаву на основі заліза (виріб з чорних металів), пофарбовані порошковою фарбою, для систем водяного центрального опалення житлових приміщень, з неелектричним нагрівом. В комплексі з радіатором входить: кріпильні консолі, повітро випускний клапан і ключ до нього, заглушка, дюпеля. Всього 1456 шт. Торгова марка «D LUX». Виробник «OD RATO». Країна виробника Туреччина, ТR.

В свою чергу, мале приватне підприємство «ГОРІЗОНТ» до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію (МД) №500060006/2015/008515 від 02.10.2015 року для здійснення митного оформлення товару: радіатори панельні, несекційні для центрального опалення з неелектричним нагрівом, виготовлені зі сплаву на основі заліза (вироб з чорних металів) та не комбіновані з іншими матеріалами, зовні мають лакофарбоване покриття на основі складних поліефірів та епоксидів. Всього 1022 шт. Торгова марка UNMAK. Виробник UNMAK ISITMAN SISTEMLERI MAK SAN VE TIC A.S. Країна виробника TR.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що висновок відповідача про те, що по товару №1 рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим-1,75 USD за кг нетто (митна декларація №500060001/2015/004093 від 12.06.2015 року), ніж заявлена декларантом 1,24255 USD за кг. нетто - є хибним, оскільки вказані товари не відповідають вимогам щодо подібності (аналогічності), які визначені ст. 60 МК України, а також вимозі щодо часу експорту товарів.

В ході судового розгляду справи, відповідачем правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, не спростована, а об'єктивна неможливість застосування першого методу не доведена.

Згідно ч.7 ст.54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як встановлено судом, митним органом порушено послідовність обрання методів визначення митної вартості товарі; митна декларація №500060001/2015/004093 від 12.06.2015 року, на підставі якої відповідачем зроблено висновок, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не може враховуватись при використанні третього методу визначення митної вартості товарів; подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а митним органом не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару, а тому суд дійшов висновку про безпідставну відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митним органом митної вартості товару із застосуванням резервного методу визначення такої вартості.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що МПП «ГОРІЗОНТ» на підтвердження сплати судового збору при подачі адміністративного позову надано платіжне доручення №173 від 24.09.2016 року на суму 1378, 00 та платіжне доручення №188 від 06.04.2016 року на суму 1378,00грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці ДФС судовий збір у розмірі 2756,00 грн. (1378,00+1378,00).

Керуючись ст.ст.11, 69-71, 76, 79, 86, 94, 158-163,КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов малого приватного підприємства «ГОРІЗОНТ» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060006/2015/000045/2 від 01.10.2015 року;

Визнати протиправним та скасувати оформлену Одеською митницею ДФС картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00076 від 01.10.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці ДФС (вул. Гайдара, 21-А, м. Одеса, 65078, ) на користь малого приватного підприємства «ГОРІЗОНТ» (вул. Сегедська, 1/3, м. Одеса, 65009, ) судовий збір у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 16 травня 2016 року.

Суддя Вовченко O.A.

.