Справа № 803/320/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року Справа № 803/320/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

за участю представника позивача Крючкова В.О., Киричук Т.В.,

представника відповідача Кузьменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Ковельське лісове господарство» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Ковельське лісове господарство» (далі - ДП «Ковельське ЛГ», підприємство, позивач) звернулось з позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ, відповідач), в якому просить визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21 січня 2016 року: №, яким нараховано суму грошового зобов'язання за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» в розмірі 106 804грн.15коп. - повністю; № - в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань)» на суму основного платежу в розмірі 149 964грн. та штрафних санкцій в розмірі 74 981грн. 50 копійок; № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» на суму основного платежу в розмірі 180 436 грн. та штрафних санкцій в розмірі 90 217грн. 90 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновки викладені в акті перевірки від 12.01.2016 року № 9/03-20-22-02/00991539 про те, що компанія-нерезидент «Zortex Business LLP» не може виступати належним одержувачем товарів від позивача, оскільки з 15.07.2014 року виключена з реєстру компаній є безпідставними. Підприємство зазначає, що базовим законодавством у сфері корпоративного права Великої Британії є акт про компанії 2006 року, який передбачає процедуру ліквідації компанії, у результаті якої робиться помітка про те, що компанія ліквідована/закрита («closed»), а також процедуру виключення із реєстру інформації про компанію («dissolved»). Виключення компанії з реєстру можливе як за ініціативою реєстратора (коли компанія не надає підтвердження про свою діяльність), та і за заявою самої компанії (ст. 1003 акта). При зміні юридичної адреси (зареєстрованого офісу) компанії з Англії на Шотландію, така компанія виключається з реєстру компанії, що знаходиться в Англії та включається до реєстру компаній, що введеться у Шотландії і у такому випадку не здійснюється ліквідація компанії. Позивач вважає, що податковий орган довільно розтлумачив норми права Сполученого Королівства та прирівняв поняття «dissolved» до «closed», на підставі чого зробив висновок про те, що компанія «Zortex Business LLP», United Kingdom є ліквідованою. В той же час помилковість висновку податкового органу додатково підтверджується листом компанії «Zortex Business LLP» від 27.04.2015. Позивач зазначає, що факт виконання господарських операцій із вищевказаним іноземним контрагентом повністю підтверджується первинним документами бухгалтерського та податкового обліку, а доводи Ковельської ОДПІ суперечать вимогам Закону України «Про міжнародне приватне право». Крім того, ДП «Ковельське ЛГ» посилається на необґрунтованість висновків контролюючого органу щодо безтоварності операцій з ПП «Алекспром» з придбання скляної тари, мотивуючи тим, що кожен платник податків самостійно відповідає за ведення податкового обліку і позивач не може нести відповідальності за вказаного контрагента, в тому числі й з огляду на реальність проведених господарських операцій, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. З огляду на наведене позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення в частині донарахування підприємству грошових зобов'язань по взаємовідносинах з двома контрагентами - «Zortex Business LLP» та ПП «Алекспром» - відповідачем прийняті безпідставно, тому просить суд їх скасувати.

В судових засіданнях представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові (уточненій його редакції на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху - а.с. 113-130) та додаткових письмових поясненнях від 13.05.2016 року, просили їх задовольнити).

В поданих суду запереченнях та в судових засіданнях представники Ковельської ОДПІ адміністративний позов не визнали, просив в його задоволенні відмовити з тих підстав, що ДФС України отримано лист від Міністерства закордонних справ України про те, що фірму контрагента позивача ліквідовано 15.07.2014 року державним реєстратором Великобританії, оскільки компанія була недіючою. Оскільки фірму «Zortex Businesss LLP» виключено з реєстру компаній шляхом розпуску 15.07.2014 року, митні декларації про поставку їй товарно-матеріальних цінностей після вказаної дати містять недостовірні відомості, а отримані кошти від іншої компанії в цей період вважаються безповоротною фінансовою допомогою, іншими доходами. Крім того, представником відповідача зазначено, що зустрічною звіркою ПП «Алекспром» не підтверджено реальність здійснення господарських взаємовідносин з контрагентами-покупцями, в тому числі й з ДП «Ковельське лісове господарство», з огляду на неможливість придбання будь-якого товару у єдиного контрагента-продавця - ТзОВ «Каліон»

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного.

З 25.11.2015 року по 06.01.2016 року працівниками Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області проведено планову виїзну перевірку Державного підприємства «Ковельське лісове господарство» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року, про що складено акт перевірки від 12.01.2016 року №9/03-20-22-02/00991539.

Перевіркою встановлено ряд порушень ДП «Ковельське ЛГ», в тому числі й наступні:

- п.п.14.1.27, п.п.14.1.36, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, пп.135.5.15 п.135.5 ст.135, пп.138.1.1 п.138.1 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 237 438грн., в тому числі: за 2013 рік на 9 084грн., за 2014 рік на 228 354грн.;

- п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року №138, Закон України «Про управління об'єктами державної власності», п.153.3 ст.153 ПК України, в результаті чого занижено відрахування чистого прибутку на загальну суму 197 466грн., в тому числі: за 2013 рік - 7 171грн., за 2014 рік - 190 295грн.;

- ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із врахуванням вимог Постанови Правління НБУ від 12.05.2014 року №270;

- ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та п.2.7 «Положення про валютний контроль» в частині порушення порядку декларування валютних цінностей, а саме: подання недостовірної інформації, що відображена в Деклараціях про валютні цінності, доходи та майно станом на 01.10.2014 року та 01.01.2015 року.

На підставі акту перевірки від 12.01.2016 року №9/03-20-22-02/00991539 Ковельською ОДПІ були прийняті оспорювані позивачем податкові повідомлення-рішення від 21 січня 2016 року: №, яким нараховано суму грошового зобов'язання за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» в розмірі 106 804грн.15коп.; №, відповідно до якого збільшено суми грошового зобов'язання за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань)» на 296 199грн., в тому числі за основним платежем - 197 466грн., за штрафними санкціями - 98 733грн.; № - про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» на 356 157грн., в тому числі за основним платежем - 237 438грн., за штрафними санкціями - 118 719грн.

Позивач вважає висновки контролюючого органу в частині порушення підприємством податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах з: 1) ПП «Алекспром» в 2013 році, внаслідок чого було донараховано грошові зобов'язання податковими повідомленнями-рішеннями від 21.01.2016 року № за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань)» в розмірі 10 756грн.50коп. (7 171грн. основного платежу, 3 585грн.50коп. штрафних санкцій), № за платежем «податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» в розмірі 13 626грн. (9 084грн. основного платежу, 4 542грн. штрафних санкцій) та 2) «Zortex Businesss LLP» в 2014 році, внаслідок чого нараховано пеню за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 21.01.2016 року в розмірі 106 804грн.15коп., а також грошові зобов'язання податковими повідомленнями-рішеннями від 21.01.2016 року № за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань)» в розмірі 214 189грн.50коп. (142 793грн. основного платежу, 71 396грн.50коп. штрафних санкцій), № за платежем «податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» в розмірі 257 028грн. (171 352грн. основного платежу, 85 676грн. штрафних санкцій) - неправомірними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

Таким чином, встановленню судом підлягали обставини проведення господарських операцій з двома контрагентами - ПП «Алекспром» в 2013 році та «Zortex Businesss LLP» в 2014 році.

1. По взаємовідносинах з ПП «Алекспром» суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Висновки акту перевірки від 12.01.2016 року №9/03-20-22-02/00991539 щодо нереальності операції з придбання позивачем товару (скляної тари) в ПП «Алекспром» базуються на обставинах, зафіксованих в акті перевірки, складеному ДПІ в Деснянському районі міста Києва про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Алекспром» щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «Каліон» за період з квітня по червень 2013 року (номер та дата на копії акту, що був наданий відповідачем на вимогу суду відсутні - а.с.214-219)

Фактично в даному акті наведено витяг з іншого акту перевірки, складеного ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 23.10.2013 року №607/26-54-2206-38323098, яким констатовано неможливість встановити місцезнаходження ТзОВ «Каліон», відсутність інформації щодо чисельності працюючих, наявності основних засобів на балансі даного товариства тощо та зроблено висновок про відсутність фактів реального здійснення господарських операцій з контрагентами постачальниками та покупцями, та підставі витягу з вищевказаного акту перевірки від 23.10.2013 року, ДПІ в Деснянському районі міста Києва в свою чергу констатовано здійснення ПП «Алекспром» в період з квітня по червень 2013 року сумнівних фінансово-господарських операцій, що мають ознаки нікчемних правочинів, що не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Таким чином, відповідачем зроблений висновок в акті перевірки від 12.01.2016 року №9/03-20-22-02/00991539 про порушення ДП «Ковельське ЛГ» пп.пп. 14.1.27, 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138 Податкового Кодексу України.

Однак, суд не погоджується з такими висновками Ковельської ОДПІ.

16 квітня 2013 року ДП «Ковельське ЛГ» на підставі усної домовленості придбало в ПП «Алекспром» скляні банки в кількості 15 312 штук на суму 50 529грн.60коп., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000106 від 16.04.2013 року та податковою накладною від 16.04.2013 року №26.

Відповідно до п.14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України ((в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Податковим органом не було проведено аналізу наявних у ДП «Ковельське ЛГ» первинних бухгалтерських документів, які підтверджують реальність проведеної між ДП «Ковельське ЛГ» та ПП «Алекспром» господарської операції і відповідно правомірність відображення ДП «Ковельське ЛГ» за цією господарською операцією витрат, хоча, вказані документи були надані під час проведення перевірки. Так, зокрема, контролюючим органом в акті перевірки зафіксовано, що згідно журналу обліку довіреностей на отримання ТМЦ по ДП «Ковельське ЛГ» на отримання товарів виписано довіреність №146 від 16.04.2013 року, а перевезення товарів вантажним автомобілем, що належить підприємцю ОСОБА_1 підтверджено товарно-транспортною накладною від 16.04.2013 року №РН-0000106.

Оплата за придбаний товар здійснена позивачем в безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок ПП «Алекспром» коштів за придбану продукцію.

Крім того, позивачем також надавались як під час проведення перевірки, так і в якості додатків до адміністративного позову документи, що підтверджують подальшу реалізацію продукції, що виготовлялась ДП «Ковельське ЛГ» - березовий сік, та була розфасована в придбані у ПП «Алекспром» скляні банки.

Усі зазначені документи були пред'явлені при проведенні перевірки та жодних зауважень до них податковим органом не висловлено.

Враховуючи викладене суд вважає, що господарська операція між контрагентами відбулася і поставку товару було здійснено в повному об'ємі, що підтверджується фактичними обставинами по справі.

Одночасно, суд не бере до уваги посилання відповідача про те, що у контрагента-постачальника відсутні матеріальні та трудові ресурси, оскільки відповідачем не подано доказів на підтвердження таких обставин та нікчемності укладених правочинів, а висновки Ковельської ОДПІ фактично ґрунтуються на висновках, викладених в акті перевірки, складеному ДПІ в Деснянському районі міста Києва про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Алекспром» щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «Каліон» за період з квітня по червень 2013 року, без фактичного з'ясування контролюючим органом реального здійснення фінансово-господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом.

Отже, на думку суду, з урахуванням встановлених обставин справи, позивачем дотримані умови формування витрат по операціях з придбання товарів у ПП «Алекспром», а висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

2. З приводу правовідносин позивача із «Zortex Business LLP» суд зазначає наступне.

Як свідчить акт перевірки від 12.01.2016 року №9/03-20-22-02/00991539, контролюючий орган встановив, зокрема, здійснення позивачем протягом 2013-2014 років зовнішньоекономічних операцій із фірмою-нерезидентом «Zortex Business LLP» (Великобританія). Ковельська ОДПІ зазначає, що фірма «Zortex Business LLP» згідно з інформацією, викладеною на офіційному інтернет-сайті Великобританії, ліквідована з 15.07.2014 року. Вказані обставини також підтверджуються листом Міністерства закордонних справ України.

На переконання відповідача, кошти в сумі 76 240 доларів США, що надійшли від вищевказаної фірми-нерезидента в рахунок оплати за поставлений товар в період з 15.07.2014 року по 31.12.2014 року, не можуть бути зараховані як оплата за поставлений товар, а відтак зазначені кошти, що в гривневому еквіваленті становить 951 952грн.98коп. повинні були бути відображені підприємством в складі інших доходів, які призвели до зростання власного капіталу за звітний податковий період на підставі пп.135.5.15 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137 ПК України. Вказані обставини, на думку податкового органу, свідчать про заниження ДП «Ковельське ЛГ» доходів в розмірі 76 240 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 951 952грн.98коп., порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті та недотримання порядку декларування валютних цінностей.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.09.2013 року між ДП «Ковельське ЛГ» як продавцем та фірмою «Zortex Business LLP» (Великобританія) укладено зовнішньоекономічний контракт №Z-2013/KO, предметом якого є поставка на умовах CPT, Одеса (згідно правил Інкотермс 2010) пиловника соснового в кількості 1000 м.куб. Загальна сума контракту становить 75 000 доларів США. Платежі за поставлену партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського перерахунку на валютний рахунок продавця. Всі витрати і збори щодо здійснення перерахунку валюти, пов'язані з виконанням даного контракту на території покупця оплачуються покупцем, на території продавця - продавцем. Поставка товару здійснюється залізничним транспортом. Відвантаження товару здійснюється продавцем на умовах СРТ за відповідними реквізитами. Строк поставки - з 04.09.2013 року до 31.12.2013 року. Зміни і доповнення до даного контракту дійсні тільки у тому випадку, якщо зафіксовані в письмовій формі і підписані сторонами. Після підписання контракту всі попередні переговори і переписка втрачають силу. Всі доповнення, які передані засобами факсимільного зв'язку дійсні при наявності однієї оригінальної печатки. Термін дії контракту - до 31.12.2013 року (Т.1 а.с.139-140).

До вказаного контракту вносились зміни і доповнення від 30.12.2013 року (доповнення №1), від 28.02.2014 року (доповнення №2), від 31.03.2014 року (доповнення №3), від 15.05.2014 року (доповнення №4), від 15.07.2015 року (доповнення №№ 7, 8) - продовжено строк дії контракту до 31.12.2014 року, від 14.10.2014 року (доповнення №9), від 24.10.2014 року (доповнення №10) - визначено, що оплату по контракту може проводити компанія «Interline Management L.P.» (Великобританія).

На виконання умов даного контракту позивачем протягом 2013-2014 років здійснювались поставки деревини, що підтверджується рахунками-фактурами, вантажними митними деклараціями (ВМД) та накладними для вивезення товару водним транспортом. Оплата за придбану деревину проведена шляхом перерахування на рахунки позивача у банках іноземної валюти.

Таким чином, досліджені судом первинні документи повністю підтверджують факт здійснення господарських операцій між ДП «Ковельське ЛГ» та фірмою «Zortex Business LLP» щодо поставки деревини протягом 2013-2014 років згідно укладеного №Z-2013/KO від 04.09.2013 року.

Суд не приймає до уваги твердження Ковельської ОДПІ про те, що сума отриманих коштів від даного нерезидента в період з 15.07.2014 року по 31.12.2014 року в рахунок оплати за поставлений товар в розмірі 76 240 доларів США (951 952грн.98коп.) є «іншими доходами», а тому повинна бути віднесена до доходів позивача за 2014 рік, з огляду на наступне.

Відповідно до п.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з п.135.1 ст.135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пунктом 135.2 статті 135 ПК України передбачено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.211 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що ввезення товарів на митну територію України, вивезення товарів за межі митної території України - це сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку, відповідно до Митного кодексу України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» експорт (експорт товарів) - це продаж товарів українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб'єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України.

У відповідності до статті 82 Митного кодексу України експорт (остаточне вивезення) це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов'язань щодо їх зворотного ввезення.

Частиною 1 статті 246 Митного кодексу України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Приписами частини 1 статті 248 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Згідно з п.137.10 ст.137 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Відповідно до пп.135.5.15 п.135.5 ст.135 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до визначення доходів та їх складу включають інші доходи платника податку за звітний податковий період.

Єдиною підставою для висновків податкового органу про заниження позивачем доходу за 2014 рік на загальну суму «іншого доходу» (безповоротної фінансової допомоги) 951 952грн.98коп. стало те, що компанія «Zortex Business LLP» з 15.07.2014 року ліквідована. При цьому підставою для таких висновків слугували інформація офіційного сайту Великобританії - Companies House, розміщеного за інтернет-адресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, та лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 року №630/17-200-490.

Однак, такі висновки відповідача суд вважає передчасними, з огляду на наступне.

Так, статтею 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних суді.

Згідно зі частинами 1, 2 статті 25 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про міжнародне приватне право» цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

За змістом підпункту 14.1.122. пункту 14.1. статті 14 ПК України нерезиденти - це: а) іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва інших держав і міжнародних організацій в Україні; в) фізичні особи, які не є резидентами України.

Згідно з пунктом 103.4 статті 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Підпунктом (і) пункту 1 статті 3 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 (набрала чинності 11.08.1993) термін "компетентний орган" означає, у відношенні Сполученого Королівства, Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України, Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Відповідно до частини 1 статті 4 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, для цілей цієї Конвенції термін "резидент однієї Договірної Держави" означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Згідно з пунктом 103.5 статті 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Проаналізувавши наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 №630/17-200-490 як на безумовний доказ ліквідації компанії «Zortex Business LLP» є необґрунтованими.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься лист фірми «Zortex Business LLP» від 27.04.2015 (Т.2 а.с.231-232), у якому вказано, що згідно Протоколу зборів партнерів Компанії «Zortex Business LLP» від 14.07.2014 відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Обєднане Королівство Великобританія з Англії: WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландію: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom. Також про наявність діючої компанії «Zortex Business LLP» з адресою розташування в Шотландії свідчить і інформація, викладена на офіційному сайті Великобританії - Companies House (http://wck2.companieshouse.gov.uk).

При цьому, судом не взято до уваги твердження відповідача, що протокол позачергових зборів партнерів «Zortex Business LLP» від 14.07.2014 року про перереєстрацію компанії з Англії до Шотландії не може бути взятий до уваги з тих підстав, що містить відтиск печатки з реєстраційним номером компанії SO305036, який був наданий перереєстрованій компанії лише у вересні 2014 року, а на момент проведення таких позачергових зборів партнерів компанії її реєстраційний номер був - ОС370510, оскільки наявність відтиску печатки із номером SO305036 вбачається лише з перекладу даного протоколу зборів, вчиненого Бюро перекладів ДП «Інтурс-сервіс» (Т.2 а.с.168) і відсутній на копії протоколу англійською мовою та його нотаріально засвідченого перекладу (Т.2 а.с. 190-193). Крім того, посилання представника відповідача на факт реєстрації компаній «Eighth Holding CO.» та «Private Asset Group Limited» засновниками компанії «Zortex Business LLP» лише 30.09.2014 року, а відтак неможливість даних компаній брати участь в позачергових зборах партнерів 14.07.2014 року, судом також до уваги не приймається, оскільки протоколом позачергових зборів партнерів від 14.07.2014 року лише констатовано приєднання компаній «Eighth Holding CO.» та «Private Asset Group Limited» до партнерства, а 30.09.2014 року - дата уповноваження даних компаній (призначення офіційно уповноваженими учасниками «Zortex Business LLP»).

Таким чином, висновок податкового органу про реалізацію деревини невстановленим особам, спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Водночас надана суду первинна документація підтверджує факт господарських відносин позивача із фірмою «Zortex Business LLP». Про правомірність взаємовідносин із компанією «Zortex Business LLP» свідчить й те, що після 15.07.2014 року дану компанію обслуговували іноземні банки, а митні органи України після виконання усіх належних митних процедур здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Митна служба України без жодних заперечень здійснювала митне оформлення вантажів для компанії «Zortex Business LLP» як до, так і після 15.07.2014 року, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями ВМД.

За таких обставин суд зазначає, що твердження відповідача про ліквідацію «Zortex Business LLP», не знайшли своє підтвердження в ході з'ясування обставин у справі по суті. Як наслідок, кошти в розмірі 951 952грн.98коп. відповідачем безпідставно були кваліфіковані як отримані позивачем інші доходи (безповоротну фінансову допомогу), а тому доводи контролюючого органу про заниження позивачем доходів за 2014 рік на вказану суму є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року № 138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» відповідно до Закону України «Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів», а також державних підприємств «Міжнародний державний центр «Артек» і «Український дитячий центр «Молода гвардія») до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі:

30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень;

15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Пунктами 2, 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року №138, передбачено, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Враховуючи те, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу щодо суми іншого отриманого доходу по фірмі «Zortex Business LLP» за 2014 рік, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, про що зазначено вище, не може вважатись обґрунтованим і збільшення суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) та застосування штрафних (фінансових) санкцій за вказаним платежем.

Згідно з положенням ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності.

Частиною 1 статті 4 цього Закону передбачено відповідальність за порушення резидентами строків, передбачених ст.1 Закону, у формі пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Крім того, статтею 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» передбачено обов'язок резидентів задекларувати у Національному банку України валютні цінності та інше майно, яке перебуває за межами України. Водночас відповідальність за недекларування таких валютних цінностей передбачена статтею 16 цього Декрету.

Враховуючи надану вище оцінку висновкам контролюючого органу щодо ліквідації фірми «Zortex Business LLP», які судом визнані необґрунтованими, суд не може погодитись з висновками контролюючого органу щодо недотримання позивачем термінів розрахунків з нерезидентом та порушення порядку декларування валютних цінностей.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Ковельська ОДПІ не довела правомірність своїх висновків щодо ліквідації фірми «Zortex Business LLP», відтак донарахування ДП «Ковельське ЛГ» грошових зобов'язань за операціями із вказаним контрагентом є протиправним.

За вказаних обставин адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Ковельської ОДПІ від 21 січня 2016 року: № - повністю; № - в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань)» на суму основного платежу в розмірі 149 964грн. та штрафних санкцій в розмірі 74 981грн. 50 копійок; № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» на суму основного платежу в розмірі 180 436 грн. та штрафних санкцій в розмірі 90 217грн. 90 коп.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання даного позову ДП «Ковельське ЛГ» сплатило судовий збір у розмірі 11 388 грн. згідно платіжного доручення від 16.03.2016 року №6958.

Разом з тим, враховуючи розмір позовних вимог, до сплати підлягав судовий збір в розмірі 9 036грн.05коп.

Враховуючи наведене суд вважає, що на користь позивача слід присудити судовий збір в розмірі 9 036грн.05коп. відповідно до задоволених позовних вимог, а сума надмірно сплаченого судового збору в розмірі 2 351грн.95коп. може бути повернута позивачу з Державного бюджету у випадку звернення з відповідним клопотанням до суду на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 21 січня 2016 року: № - повністю; № - в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх організацій) на суму основного платежу в розмірі 149 964грн. (сто сорок дев'ять дев'ятсот шістдесят чотири гривні) та штрафних санкцій в розмірі 74 981грн. (сімдесят чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят одна гривня) 50 копійок; № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на суму основного платежу в розмірі 180 436 грн. (сто вісімдесят тисяч чотириста тридцять шість гривень) та штрафних санкцій в розмірі 90 217грн. (дев'яносто тисяч двісті сімнадцять гривень) 90 копійок.

Присудити на користь Державного підприємства «Ковельське лісове господарство» за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в розмірі 9 036 (дев'ять тисяч тридцять шість) гривень 05 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 18 травня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Дмитрук