Справа № 813/1170/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року № 813/1170/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.

секретар судового засідання Бігун Н.Т.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції , у якому позивач просить визнати протиправними дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Макарова Ю.Ю. при прийнятті постанов про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2016 р ВП №49738168, ВП №49738157; скасувати постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Макарова Ю.Ю. при прийнятті постанов про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2016 р ВП №49738168, ВП №49738157.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постанова Львівського окружного адміністративного суду від 06.10.2014 р у справі №813/5278/14 не виконана, а отже підстав, передбачених законодавством, для закінчення виконавчих проваджень немає. Крім того зазначив, що ухвала ЛОАС від 03.03.2016 року за наслідками судового контролю за виконанням судового рішення не може вважатись виконанням судового рішення, оскільки суд не розглядав виконання судового рішення як складову виконання,а як декларативну норму права та судове рішення не набрало законної сили.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав наведених у позовній заяві, просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом надати письмові заперечення не скористався.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.10.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівського обласного центру медико - соціальної експертизи Обласна МСЕК № 3 про визнання протиправними дій, скасування частково акту огляду, зобов'язання переглянути рішення, задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано акт огляду Львівської обласної медико-соціальної експертизи Обласної МСЕК № 3 серії 10ААВ № 705700 від 17.07.2014 року в частині причини інвалідності - загальне захворювання; зобов'язано Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Обласну МСЕК № 3 переглянути рішення в частині причини інвалідності ОСОБА_1; визнано протиправним і скасовано акт огляду Львівської обласної медико-соціальної експертизи Обласної МСЕК №3 серії 10ААВ №705700 від 17.07.2014 року в частині встановлення інвалідності ОСОБА_1 на строк до 1 липня 2016 року з датою чергового переогляду - 11.06.2016 року; зобов'язано Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Обласну МСЕК № 3 переглянути рішення в частині встановлення строку інвалідності, шляхом перегляду ОСОБА_1 групи інвалідності без строку переогляду. Зобов'язано Львівський обласний центр медико - соціальної експертизи Обласну МСЕК №3 подати суду у місячний строк звіт про виконання даної постанови суду після набрання такою законної сили.

На підставі виконавчих листів від 06.10.2014 у справі №813/5287/14 відкриті виконавчі провадження ВП №49738168, ВП №49738157.

24.03.2016 року відповідачем по виконавчих провадженнях №49738168 та № 49738157 прийнято постанови про закінчення виконавчих проваджень.

Як вбачається з оскаржуваних постанов підставою для закінчення спірних проваджень слугувало надання боржником ухвали за наслідками судового контролю за виконанням судового рішення Львівського окружного адміністративного суду №813/5278/14 від 03.03.2016 року про прийняття звіту №76 від 26.02.2016 року, що до виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 06.10.2014 р у справі №813/5278/14.

Позивач, не погодившись з діями та постановами державного виконавця, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачений обов`язок державного виконавця здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 1 статті 75 вищезазначеного Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню зокрема у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що підставою для закінчення спірних проваджень слугувало надання боржником ухвали за наслідками судового контролю за виконанням судового рішення Львівського окружного адміністративного суду №813/5278/14 від 03.03.2016 року про прийняття звіту №76 від 26.02.2016 року, що до виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 06.10.2014 р у справі №813/5278/14.

Зі змісту ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 року у справі №813/5278/14 вбачається, те що суд прийшов до висновку при прийняття звіту Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Обласної МСЕК №3 №76 від 26.02.2016 року про виконання постанови ЛОАС від 06.10.2014 р у справі №813/5278/14.

Проте, вказана ухвала не може бути доказом виконання рішення суду, оскільки в ній йдеться тільки про прийняття звіту у справі № 815/5278/14.

Отже, з викладеного вбачається, що у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанов про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд приходить до висновку, що державним виконавцем при винесені оскаржуваних постанов про закінчення виконавчого провадження були порушені вимоги ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем не зазначено, які дії були нею проведенні у відповідності до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», які дії вчинив боржник по виконанню рішення суду та на підставі яких саме висновків державний виконавець дійшов висновку про можливість закінчення виконавчого провадження.

Зазначене свідчить, що державний виконавець не вжив всіх заходів, необхідних для виконання рішення в повному обсязі: не переконався у фактичному виконанні судового рішення та передчасно виніс постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Закріплений у частині 2 статті 11 КАС України принцип диспозитивності полягає у тому, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи встановлені обставини та враховуючи положення чинного законодавства, суд вважає, що право позивача порушено та підлягає судовому захисту.

Відповідно до статті 162 КАС України у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, враховуючи, що державним виконавцем не вжито необхідних заходів щодо повного виконання судового рішення, державним виконавцем не надано жодної оцінки діям боржника щодо виконання рішення суду, в той час, як останнім рішення суду виконано на власний розсуд без дотримання вимог виконавчих документів та відповідно зобов'язальної частини судового рішення, суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови про закінчення виконавчого провадження є такі, що винесені необґрунтовано, без дотримання вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання протиправних дій державного виконавця при їх винесенні та вказані постанови підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Макарова Ю.Ю. при прийнятті постанов про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2016 р ВП №49738168, ВП №49738157.

Скасувати постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Макарова Ю.Ю. при прийнятті постанов про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2016 р ВП №49738168, ВП №49738157.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 16 травня 2016 року.

Суддя Сакалош В.М.