Справа № 344/2032/15-а,2-а/344/200/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Справа № 876/8521/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови №08/319 від 03.07.2014 року у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2015 року поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про скасування постанови №08/319 від 03.07.2014 року по справі про адміністративне правопорушення відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позовної заяви. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що встановив літній майданчик на приватній земельній ділянці, яка жодним чином не належить до обєкта благоустрою і тим самим не міг порушити пункт 12.10 Правил благоустрою м. Івано-Франківська, а отже і накладати адміністративне стягнення не було у адміністративної Комісії жодних підстав. Крім того, даний майданчик на час складання протоколу та винесення постанови про адміністративне правопорушення не функціонував, а отже не був торговим.

Представники сторін у судове засідання не зявились.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, в межах викладених в ній доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №08/319 від 03.07.2014 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Позивача визнано винним в тому, що він, порушив п. 12.10 Правил благоустрою м. Івано-Франківська, а саме самовільно встановив літній майданчик на вул. Коновальця в м.Івано-Франківську.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про законність такого рішення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Згідно ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1 - 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частинами першою та другою статті 152-1, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1, 189, 189-1, 196, 212-1 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення адміністративної комісії може бути оскаржено у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

При вирішенні спору, суд першої інстанції правильно виходив з вимог пункту 12.10 Правил благоустрою міста Івано-Франківська, затверджених 20.03.2014 року рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, яким передбачено, що на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски, тощо.

Згідно п. 1.4 Положення про розміщення та порядок облаштування літніх торгових майданчиків в м. Івано-Франківську, затвердженого 20.03.2014 року рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі Положення), субєкти господарювання набувають права на розміщення літнього торгового майданчика на підставі і в порядку, передбаченими чинним Законом України «Про благоустрій населених пунктів», а також при наявності витягу з рішення на розміщення та облаштування літнього торгового майданчика на території міста та укладеного договору на право тимчасового користування елементами благоустрою комунальної власності.

Відповідно до п. 2.11 Положення самовільно встановлений - літній торговий майданчик, який використовується без погодження виконавчого комітету міської ради та укладеного договору на право тимчасового користування елементами благоустрою комунальної власності або правоустоновлюючого документу на земельну ділянку, що зафіксовано рейдовою групою, уповноваженим органом виконавчого комітету.

Пунктами 3.2 та 3.5 Положення встановлено, що літні торгові майданчики розміщуються з дотриманням передбачених законодавством норм і правил у межах території. Забороняється розміщувати літні торгові майданчики, зокрема, на земельних ділянках без правових підстав (самовільно встановлені літні торгові майданчики).

Факт порушення позивачем п. 12.10 Правил благоустрою м. Івано-Франківська встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи.

Зокрема, функціонування літнього майданчика (наявність столиків з приборами) зафіксовано фотографіями (а.с. 23-25). Що також спростовує покликання апелянта на те, що даний майданчик на час складання протоколу та винесення постанови про адміністративне правопорушення не функціонував.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до Центру надання адміністративних послуг щодо отримання права на розміщення літнього торгового майданчика, незважаючи на замовлення ним паспорту літнього майданчика (а.с. 30-47).

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, враховуючи наявність порушення, відповідач дійшов вірного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що він встановив літній майданчик на приватній земельній ділянці, яка не належить до обєктів благоустрою, є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки вимогами зазначеного вище Положення визначено вимоги до встановлення літніх торгових майданчиків на території міста незалежно від правового статусу земельної ділянки.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про законність оскаржуваної постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №08/319 від 03.07.2014 року.

Із врахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2015 року у справі № 344/2032/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 17 травня 2016 року.