Справа № 820/292/16
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 р.Справа № 820/292/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Плескач І.С.

представника відповідача Мосійчука Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2016р. по справі № 820/292/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Константа М"

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Константа М" (далі за текстом - ТОВ "Константа М", позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі за текстом - Центральна ОДПІ м. Харкова, відповідач), в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 17.12.2015 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2016 року адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 17.12.2015 року №.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме вимог п.п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що фахівцями ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Константа М" () щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «КОМПАНІЯ КВАДРО-К» () за травень 2015 року.

За результатами перевірки складено акт № 1567/20-30-22-03/37092516 від 01.12.2015 року, в якому зафіксовані порушення п. 44.6 ст. 44, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "Константа М" завищено податковий кредит на суму 427901,60 грн. за період травень 2015 року від здійснення правочинів з ТОВ «КОМПАНІЯ КВАДРО-К», що призвело до завищення від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 427901,60 грн.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 17.12.2015 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 427902,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження позивачем вказаного рішення суб'єкта владних повноважень до Головного управління ДФС у Харківській області, скаргу ТОВ "Константа М" залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив незаконності та необґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначену згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом п.п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою..

Колегією суддів встановлено, що передумовою для віднесення сум ПДВ до податкового кредиту в перевіреному періоді стали господарські операції позивача з ТОВ «КОМПАНІЯ КВАДРО-К» з поставки жмиху соняшникового.

Як вбачається з матеріалів справи, суми податку на додану вартість за податковими накладними виписаними ТОВ «КОМПАНІЯ КВАДРО-К» включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, відображену у реєстрі виданих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за травень 2015 року (а.с. 194-198).

Так, між ТОВ "Константа М" (Покупець) та ТОВ «КОМПАНІЯ КВАДРО-К» (Постачальник) укладено Договір поставки № 05/05-15 від 05.05.2015 року, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується поставити (передати) у власність Покупця товари, вказані в Специфікації, що є невід'ємним додатком до цього договору, а Покупець зобов'язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату. Поставка Товару здійснюється на умовах та в строк, визначений в Специфікації.

Сторони погоджуються при визначенні умов поставки застосовувати офіційні правила тлумачення торговельних термінів INCOTERMS в редакції 2010 року. Факт здійснення поставки засвідчується видатковою накладною на товар, який підписується Сторонами та є невід'ємною частиною цього Договору. Одночасно з Товаром Постачальник зобов'язується передати Покупцю документи, що стосуються Товару та підлягають переданню разом із Товаром, а саме: видаткову накладну, рахунок - фактуру, інші документи, які стосуються поставки Товару. Постачальник зобов'язується надавати Покупцеві податкові накладні, складені в електронній формі, зареєстровані та оформлені (без порушень) згідно з вимогами чинного законодавства. (а.с. 43-47).

На підтвердження виконання умов договору, позивачем до матеріалів справи надано Специфікацію № 1 до Договору поставки № 05/05-15 від 05.05.2015 року, відповідно до якої Продавець зобов'язується передати, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити наступний Товар: жмих соняшниковий, кількість Товару: 490 т.+-10%, ціна за 1 тонну Товару складає 5160,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%. Продавець зобов'язується передати, а Покупець прийняти вказаний товар не пізніше 30 червня 2015 року, на умовах EXW Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с. Вільхуватка, вул. Кооперативна, 65 згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів INCOTERMS в редакції 2010 року (а.с. 48).

Факт передачі товарно-матеріальних цінностей, а саме жмиху соняшникового (макухи із насіння соняшника) у кількості 497,25 тон підтверджено наданими до суду видатковими накладними, які підписані сторонами та скріплені печатками, а саме: № 108 від 21.05.2015 року, № 109 від 21.05.2015 року, № 110 від 21.05.2015 року, № 111 від 21.05.2015 року, № 112 від 22.05.2015 року, № 113 від 25.05.2015 року, № 114 від 28.05.2015 року, № 115 від 28.05.2015 року, № 116 від 29.05.2015 року, № 117 від 29.05.2015 року, № 118 від 30.05.2015 року, № 119 від 30.05.2015 року, № 121 від 31.05.2015 року (а.с. 50-62).

Податкові накладні були складені в електронному вигляді, що підтверджується витягами з Єдиного реєстру податкових накладних, наявних в матеріалах справи (а.с. 76-105).

Згідно пояснень позивача та умов Договору поставки № 05/05-15 від 05.05.2015 року, товар поставляється на умовах EXW Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с. Вільхуватка, вул. Кооперативна, 65. За вказаною адресою розміщуються виробничі потужності ТОВ «Вільхуватський оліє пресовий завод», який займається виробництвом соняшникової олії. Жмих соняшниковий, який поставлявся в межах вказаного договору, передавався від ТОВ «КОМПАНІЯ КВАДРО-К» до ТОВ "Константа М" на складі ТОВ «Вільхуватський оліє пресовий завод», у зв'язку із чим транспортування товару не відбувалось.

В подальшому TOB "Константа М" вказаний товар, відповідно до договору комісії №19/05 від 19.05.15, укладеного між TOB «КОНСТАНТА М» (в якості Комітента) та TOB «КОМПАНІЯ «ФЛОРА УКРАЇНИ» (в якості Комісіонера), було передано TOB «КОМПАНІЯ «ФЛОРА УКРАЇНИ» для здійснення його реалізації на експорт.

Переданий на реалізацію товар TOB «КОМПАНІЯ «ФЛОРА УКРАЇНИ» було транспортовано до ЗАТ «Дніпровський термінал», м. Херсон на експорт. Під час зважування товару на території терміналу TOB «КОМПАНІЯ «ФЛОРА УКРАЇНИ» було встановлено недостачу товару у кількості 0,25 т., про що останній повідомив TOB "Константа М".

За змістом п.3.10 договору поставки № 05/05-15 від 05.05.2015р. у разі виявлення Покупцем під час приймання (зважування) товару на власній території та/або підчас інших операцій (дій) з отриманим товаром, розбіжностей по кількості (вазі), Покупець повинен повідомити про такий випадок Постачальника, скласти відповідний акт та вжити заходи щодо повернення надлишкового або довантаження недостаючого товару, узгодженому з в Постачальником порядку.

Згідно пояснень позивача, враховуючи умови п.3.10 договору поставки, позивач проінформував TOB «КОМПАНІЯ КВАДРО-К» щодо виникнення розбіжностей у вазі під час зважування товару. Внаслідок встановлення недостачі у кількості 0,25 тон ТОВ «КОМПАНІЯ КВАДРО-К» був складений акт коригування ваги жмиха соняшникового (макухи із насіння соняшнику) до договору поставки № 05/06-15 від 05.05.2015 року (а.с. 49).

Також в матеріалах справи наявні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, виписаних ТОВ «КОМПАНІЯ КВАДРО-К» на ім'я ТОВ "Константа М" (а.с. 106-121).

На підтвердження виконання п. 3 договору поставки № 05/05-15 від 05.05.2015р. щодо якості придбаного товару, позивачем надано до матеріалів справи посвідчення якості № 160 від 21.05.2015р., № 161 від 21.05.2015р., № 162 від 21.05. 2015р., № 163 від 21.05. 2015р., № 164 від 22.05. 2015р., № 165 від 25.05. 2015р., № 166 від 28.05. 2015р., № 167 від 28.05. 2015р., № 168 від 29.05. 2015р., № 169 від 29.05. 2015р., № 170 від 30.05. 2015р., № 171 від 30.05. 2015р., № 172 від 31.05. 2015р.

Суму податку на додану вартість за податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображену у реєстрі виданих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за травень 2015 року (а.с. 194-198).

В наданих позивачем до суду документах наявні необхідні реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зі змісту договору та специфікації вбачається обумовленість сторін щодо предмету поставки, вартості, умови оплати та інші істотні умови договору, які свідчать про укладення договору з метою реального виконання на отримання прибутку.

Отже, формування податкового кредиту обумовлено придбанням товарів з метою їх використання в межах господарської діяльності та реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неправомірності формування податкового кредиту позивача через ненадання до перевірки рахунків-фактури, документів, що підтверджують якість товару, товарно-транспортних документів, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п.п.1.2.п.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за №168/704 (надалі-Положення) встановлено, що записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів. Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції.

Отже, дані податкового обліку платника податків мають бути підтверджені первинними документами бухгалтерського обліку.

Між тим, рахунки - фактури не є тими первинним документами, які підтверджують право на податковий кредит позивача. Вказані документи також не відображають зміст господарських операцій з поставки товару, а лише є додатковими доказами підтвердження обставин придбання товару та реального виконання господарських операцій.

На підтвердження якості придбаного товару позивачем надано до матеріалів справи посвідчення якості.

При цьому, контролюючий орган не позбавлений права на отримання податкової інформації у відповідності до п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, ст. 73 Податкового кодексу України, якщо вважає недостатність наданих позивачем первинних та інших документів під час проведення перевірки.

Щодо наявності транспортної документації, колегія суддів зазначає, що за умовами договору поставки № 05/05-15 товар поставлявся позивачу на умовах EXW за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, с. Вільхуватка, вул. Кооперативна, 65, де знаходяться склади TOB «Вільхуватьский оліє пресовий завод», а тому транспортування товару не відбувалось. В подальшому придбаний товар був переданий позивачем на реалізацію на експорт комісіонеру TOB «КОМПАНІЯ «ФЛОРА УКРАЇНИ», який перевозив товар в м. Херсон для експорту, про що свідчать наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні (а.с. 205-217).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що право позивача на отримання податкового кредиту на суму 427901,60 грн. за період травень 2015 року підтверджене належними доказами, формування а тому висновок відповідача про порушення вимог п. 44.6 ст. 44, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «КОМПАНІЯ КВАДРО-К» та завищення від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 427901,60 грн. є необґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, з урахуванням приписів ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірність податкового повідомлення-рішення від 17.12.2015 року №.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України "Про судовий збір", в редакції після 1 вересня 2015 року податковий орган не звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2016 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 17.12.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 427902,00 грн, тобто звернені до суду вимоги мають майновий характер.

За приписами пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання адміністративного позову майнового характеру юридичною особою судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При поданні апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2016 року апелянту необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 7060,38 грн (427902,00 грн*1,5%*110%).

Відповідно до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь особи, що подала апеляційну скаргу суб'єкта владних повноважень, якому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору в розмірі 7060,38 грн за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2016р. по справі № 820/292/16 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61166, м. Харків, пр. Науки, 9, ) судовий збір у розмірі 7060 грн. 38 коп. (сім тисяч шістдесят гривень 38 копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Макаренко Я.М.
Повний текст ухвали виготовлений 17.05.2016 р.