Справа № 822/6210/15
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/6210/15

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

12 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

представника позивача - Джурбій В.М., представник на підставі довіреності

представника відповідача - Юрчук Д.А., Деркач О.О., представники на підставі довіреностей

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями "Едпол" до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями «Едпол» звернулось до суду з позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.01.2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скарну в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування поданої скарги апелянт вказав,що зважаючи на те, що сума амортизаційних відрахувань по основних засобах (цілісного майнового комплексу), переданих в тимчасове платне користування ТОВ «Модуль-Україна» та вартість запасних частин, використаних на ремонт вказаних основних засобів, які формують собівартість наданих послуг оренди, перевищує суму доходів від надання послуг оренди даних основних засобів за січень-листопад 2014 року, слід вважати, що необоротні активи і запчастини, в частині такого перевищення, використовувались у вказаних податкових періодах не в оподатковуваних операціях поза межами господарської діяльності ТОВ ПзІІ «Едпол», оскільки їх використання не призвело до отримання доходу від цієї діяльності.

Представники відповідача підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Сторони брали участь у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції, передбаченого ст.122-1 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, Податковим органом проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням яким покладено на контрольні органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки складений акт №542/22-09-22-01/33168743 від 07.08.2015 року.

У висновках акту перевірки зазначено, що ТОВ підприємство з іноземними інвестиціями "Едпол" порушило вимоги:

- п. 138.1, п. 138.4, п. 138.8, п.п. 138.10.3, п.п. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138, п. 141.1 ст. 141, п. 150.1 ст. 150, п.п. 153.1.3 п. 153.1 ст. 153, п. 3, п. 6 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на суму 164 962 279 грн.;

- п. 187.1 ст. 187, п. 189.1 ст. 189 п.п. "г" п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 1 178 186 грн., в тому числі за січень 2014 року в сумі 95 824 грн., за лютий 2014 року в сумі 129 273 грн., за квітень 2014 року в сумі 36 515 грн., за травень 2014 року в сумі 245 854 грн., за червень 2014 року в сумі 406 424 грн., за липень 2014 року в сумі 78 556 грн., за серпень 2014 року в сумі 95 849 грн., за вересень 2014 року в сумі 45 175 грн., за жовтень 2014 року в сумі 22 358 грн., за листопад 2014 року в сумі 22358 грн.; завищено суму від'ємного значення різниці поточного періоду у зменшення суми податкового боргу з ПДВ (рядок 20.1 Декларації), які були враховані в липні, серпні та вересні 2014 року у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди, всього в сумі 101 329 грн.

На підставі акту перевірки та за результатом адміністративного оскарження прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення:

- податкове повідомлення - рішення форми "П" № від 18 серпня 2015 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 164 962 279 грн.;

- податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 15.10.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 1 767 278 грн. 50 коп. (з яких 1 178 186 грн. основний платіж, 589 092 грн. 50 коп. - штрафні санкції).

- податкове повідомлення - рішення форми "В4" № від 15.10.2015 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 101 329 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що усі витрати підприємства, а саме амортизаційні відрахування та витрати на ремонт основних засобів за період, що перевірявся, належним чином підтверджені первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Тому, за відсутності прямої на те вказівки закону, податковий орган не мав права стверджувати про обов'язок підприємства провести коригування на суму податку з вартості основних засобів, які, на його думку, не використовувались.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Так, в акті перевірки №542/22-09-22-01/33168743 від 07.08.2015 року податковий орган зробив висновки про те, що сума амортизаційних відрахувань по основних засобах (цілісного майнового комплексу), переданих в тимчасове платне користування ТОВ «Модуль-Україна» по договору оренди №01-02/12 від 01.02.2012 року та вартість запасних частин, використаних на ремонт вказаних основних засобів, які формують собівартість наданих послуг оренди, перевищує суму доходів від надання послуг оренди даних основних засобів за січень-листопад 2014 року, тому необоротні активи і запчастини, в частині такого перевищення, використовувались у вказаних податкових періодах не в оподатковуваних операціях поза межами господарської діяльності ТОВ ПзІІ «Едпол», оскільки їх використання не призвело до отримання доходу від цієї діяльності.

У зв'язку з цим, на вартість необоротних активів (у вигляді амортизації) та на вартість запчастин, під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, та які фактично використано не в оподатковуваних операціях поза межами господарської діяльності підприємства, тобто з суми перевищення собівартості наданих послуг оренди над сумою доходів від надання послуг оренди основних засобів, згідно положень п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, необхідно нарахувати податкові зобов'язання.

Так, 01.02.2012 року між позивачем та ТОВ «Модуль Україна» було укладено договір оренди №01-02/12, відповідно до вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування майно згідно актів приймання-передачі (далі по тексту орендовані об'єкти), за винятком двох приміщень інженерно-адміністративного корпусу - кабінету директора (54 кв.м.) та бухгалтерії (18 кв.м.) ТОВ ПзІІ «Едпол» (п.1.1. договору); вартість орендованих об'єктів складає: 226938572,68 грн. (п.1.5. договору)

Орендовані об'єкти передаються орендарю з метою здійснення виробничої діяльності останнього (п.2.1 договору); передача орендованих об'єктів в оренду здійснюється за актами прийому-передачі (п.3.2. договору); орендовані об'єкти рахуються переданими в оренду з моменту підписання сторонами актів прийому передачі (п.3.3. договору); сторони прийшли до спільної згоди, що строк оренди орендованих об'єктів встановлюється до 31 січня 2015 року (п.4.2. договору); розмір орендної плати складає 300000 (триста тисяч) гривень 00 копійок. Розмір орендної плати включає в себе ПДВ (п.5.1. договору); орендодавець має право один раз на місяць здійснювати перевірку порядку використання (цільового використання) орендарем орендованих об'єктів, у відповідності з умовами даного договору (п.6.1. договору); орендар зобов'язаний самостійно та за свій рахунок здійснювати поточний та капітальний ремонт орендованих об'єктів, а також їх реконструкцію, перебудову, добудову, перепланування тощо за письмовим погодженням з орендодавцем; за свій рахунок усувати пошкодження комунікацій орендованих об'єктів (п.7.1. договору); амортизацію орендованих об'єктів та використання амортизаційних відрахувань здійснює орендодавець в порядку, встановленому чинним законодавством.

Засновником ТОВ ПзІІ «Едпол» та ТОВ «Модуль-Україна» є нерезидент - компанія «Юріа Холдінгз Лімітед» (країна - Кіпр), а відтак, в силу пп.14.1.159 п.14.1 ст.14 ПК України, позивач та ТОВ «Модуль-Україна» є пов'язаними особами, що встановлено також в судових рішеннях у справі №822/65/14, зокрема в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.06.2014 року та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 року.

Перевіркою встановлено, що за даними регістрів бухгалтерського обліку амортизаційні відрахування по основних засобах, які передані в оренду ТОВ «Модуль-Україна» за 2014 рік склали 10 277 754 грн. При цьому, у звітному періоді дохід від передачі в оренду TOB «Модуль-Україна» цілісного майнового комплексу склав 6250000 грн. без ПДВ.

Крім того, перевіркою встановлено відображення в бухгалтерському та податковому обліку ТОВ ПзІІ «Едпол» у складі витрат операційної діяльності (собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)) операцій зі списання запасних частин (обладнання) на ремонт об'єктів основних засобів, переданих в оперативну оренду ТОВ «Модуль Україна» на загальну суму 2 236 141 грн.

Отже перевищення собівартості наданих послуг оренди над сумою доходу від надання вказаних послуг по вказаному договору оренди за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року складає 6 263 895 грн. ((10 277 754+2 236 141)-6250000).

Таким чином, наданням послуг оренди основних засобів пов'язаній особі за спірний період позивач отримав збитки в сумі 6 263 895 грн.

П.п.153.2.6 п. 153.2 ст.153 ПК України передбачено, що витрати, понесені у зв'язку з продажем/обміном товарів, виконанням робіт, наданням послуг пов'язаним з таких, платником податку особам або за операціями з давальницькою сировиною, визнаються в розмірі, що не перевищує доходи, отримані від такого продажу/обміну.

Таким чином, при здійсненні платником податку операцій з продажу/обміну товарів, виконання робіт, надання послуг з пов'язаними з таким платником особами або за операціями з давальницькою сировиною всі витрати, понесені у зв'язку з такими операціями, не повинні перевищувати отримані від таких операцій доходи.

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Відповідно до п. 135.4.1 п.135.4 ст.135 ПК України до доходу від операційної діяльності включається дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з пп. 14.1.185 ст.14 ПК України з метою оподаткування постачанням послуг, зокрема, є постачання послуг іншій особі на безоплатній основі.

Відповідно до пп. 14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України безоплатно надані послуги - це роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості.

Пп. 14.1.228 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що під собівартістю реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III «Податок на прибуток підприємств» цього Кодексу розуміють витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу.

Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку № 3 «Звіт про фінансові результати», передбачено, що амортизаційні відрахування є елементом собівартості.

П. 138.8 ст. 138 ПК України визначено, що собівартість виготовлених і реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме, амортизації виробничих основних засобів і нематеріальних активів., безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 23 «Розкриття інформації щодо пов'язаних сторін» - до операцій пов'язаних сторін, зокрема, належать: придбання або продаж готової продукції (товарів, робіт, послуг), придбання або продаж інших активів, операції за агентськими угодами та орендні операції.

Згідно з п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 23 «Розкриття інформації щодо пов'язаних сторін» - оцінка активів або зобов'язань в операціях пов'язаних сторін здійснюється, зокрема, такими методами: порівнюваної неконтрольованої ціни; ціни перепродажу; «витрати плюс»; балансової вартості.

Оцінка активів внаслідок операцій оренди може бути здійснена лише за методом «витрати плюс». За даним методом застосовується ціна, що складається з собівартості готової продукції (товарів, робіт, послуг), яку визначає продавець, і відповідної націнки.

Встановлено, що позивачем надано послуги оренди майна (будівлі, споруди; машини та обладнання; транспортні засоби; інструменти, прилади, інвентар (меблі); інші основні засоби) для TOB «Модуль-Україна» без висування вимоги щодо повної компенсації їх вартості.

Здійснення операцій здавання в оренду майна, від яких не отримують доходи, тобто без отримання економічного ефекту, свідчить про відсутність розумної економічної причини таких операцій та отримання податкової вигоди у вигляді заниження бази оподаткування по податку на прибуток та податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність зменшення податковим органом позивачу розміру від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємств та податку на додану вартість, оскільки позивачем не доведено економічної користі від здійснення господарських операцій з пов'язаною стороною.

Також вказаної правової позиції дотримувався Вищий адміністративний суд України постановляючи ухвалу від 22.10.2014 року у справі №822/65/14 (К/800/37637/14).

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями "Едпол" до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати, прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 травня 2016 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.