Справа № 761/33313/15-а
Суддя: Маліновська В. М.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/50/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.,

при секретарі: Кріт І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора роти № 1 батальйону № 4 патрульної служби МВС в м. Києві Алейніка Валерія Володимировича про скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, згідно якого просить скасувати постанову Серії ПС2 № 484638 від 01 листопада 2015 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі - КУпАП), винесену відносно нього інспектором роти № 1 батальйону № 4 патрульної служби МВС в м. Києві Алейніком Валерієм Володимировичем, а також закрити провадження у вказаній адміністративній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 листопада 2015 року позивач, керуючи автомобілем марки «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Велика Васильківська. Разом з тим, подивившись в дзеркало заднього виду, він побачив автомобіль із синіми проблисковими маячками і відповідно до п. 3.2 Правил дорожнього руху України (надалі - ПДР) надав дорогу вказаному автомобілю та зупинився у крайній правій смузі. Після цього до позивача підійшов старший інспектор роти № 1 батальйону № 4 патрульної служби МВС в м. Києві Алейнік В.В. та звинуватив його в порушенні вимог ПДР, проїхавши перехрестя на заборонений сигнал світлофора, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Однак, не зважаючи те, що позивач пояснював відповідачу, що ПДР він не порушував, останній залишив зазначене поза своєю увагою, склав адміністративний протокол та притягнув позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, на думку позивача, оскільки вищевказана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, не відповідає дійсним обставинам справи та винесена з порушенням вимог ст.ст. 251, 283 КУпАП, вона підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких підстав, враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 01 листопада 2015 року старшим інспектором роти № 1 батальйону № 4 патрульної служби МВС в м. Києві Алейніком Валерієм Володимировичем було винесено постанову Серії ПС2 № 484638 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. (а.с. 4).

Разом з тим, виходячи зі змісту адміністративного позову, позивач просить скасувати вказану постанову, вважаючи її незаконною, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, а зазначені в постанові обставини не відповідають дійсності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, до неї не додано жодного доказу, який би підтверджував вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У зв'язку з вказаним, суд приходить до висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП не підтверджується жодним належним та допустимим доказом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення позивач в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вину у вчиненні правопорушення фактично не визнав, оскільки вказав, що рухався на зелений сигнал світлофора, після чого побачив, що за ним їде машина поліції зі звуковими сигналами.

Однак, незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові винесеній відповідачем не наведено будь-якої оцінки наданих пояснень позивача або зазначення про відмову позивача у наданні будь-яких пояснень з цього приводу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 6 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З огляду на викладене, враховуючи наявні матеріали, суд вважає, що з боку ОСОБА_1 порушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, не вбачається, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 162 КАС України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені позивачем доводи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем не надано до суду жодного доказу, яки й би підтверджував правомірність його рішення та спростовував доводи позивача, отже позов ОСОБА_1 до старшого інспектора роти № 1 батальйону № 4 патрульної служби МВС в м. Києві Алейніка Валерія Володимировича про скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 122, 247, 251, 252, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 10, 11, 70, 71, 128, 159-163, 167, 1712 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Постанову серії ПС2 № 484638 від 01 листопада 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену відносно ОСОБА_1 старшим інспектором роти № 1 батальйону № 4 патрульної служби МВС в м. Києві Алейніком Валерієм Володимировичем, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: