Справа № 826/9294/14
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

18 травня 2016 року м. Київ К/800/2015/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ТОВ «Компанія «Бізнес Трейд» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 1 жовтня 2014 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ТОВ «Компанія «Бізнес Трейд» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило визнати протиправними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 100250004/2014/000040/2 від 08.05.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 1 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, позов задоволено. Визнано дії Київської регіональної митниці протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № 100250004/2014/000040/2 від 08.05.2014.

У касаційній скарзі Київська міська митниця ДФС, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що 05.05.2014 позивачем до Київської обласної митниці Митний пост «Західній термінал» подано вантажну митну декларацію № 100250004/2014/092583 з метою митного оформлення товарів придбаних за Контрактом АSТ-1 від 26.09.2012. Разом з митною декларацією позивач подав картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2012/0000283 від 12.10.2012, міжнародну автомобільну накладну (СМR) № 0004789 від 30.04.2014, книжку МДП (Саrnet ТІR) RX.74727598, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 30.04.02, прейскурант (прайс-лист) виробника товару GB № 74240 ВІД 18.03.2014, рахунок-фактура (інвойс) від 17.03.2014, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються АSТ-1 від 26.09.2012, доповнення до зовнішньоекономічного контракту 2 від 19.09.2013, договір про надання послуг митного брокера № 12/9-12 від 12.09.2012, Договір (контракт) про перевезення 03/12/2012 від 03.12.2012, сертифікат відповідності (орган із сертифікації) UA1.037/0209769-13 від 25.09.2013, декларацію про відповідність (виробник або уповноважена ним особа чи постачальник у встановлених технічними регламентами випадках) або супровідну документацію UA.011.D.01365-13 від 03.10.2013, інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару № 2730 від 30.04.2014, інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару № 2730 від 30.04.2014, сертифікат про походження товару загальної форми № PL/MF/AK0166937 від 30.04.2014, інші некласифіковані документи інвойс SIN 025669 завір. ТПП ВБ ВІД 25.09.2013, митну декларацію, якою відмовлено у випуску товарів 100250004.2014.092402 від 05.05.2014.

У зв'язку з виникненням у митного органу сумніву стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей позивачу запропоновано надати додаткові документи, а саме: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, додаткові наявні у декларанта або уповноваженої ним особи документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

08.05.2014 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100250004/2014/000040/2 з використанням резервного методу, зазначивши, що документи, які були надані при митному оформленні містили розбіжності та не містили всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; в рахунку фактурі від 17.03.2014 ціна одиниці товару на артикул С3105 (засіб для очищення духових шафі і плит) становить 10,8 дол. США за 500 грам товару, однак в прайс листі від 18.08.2014, ціна одиниці товару на артикул С3105 (засіб для очищення духових шаф і плит) становить 10,8 дол. США за 350 грам. В даному випадку це була помилка виробника при складанні прайс-листа; в прайс-листі виробника ціна вказана виключно для ТОВ «Компанія «БізнесТрейд», тобто даний ціновий документ адресований безпосередньо для суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності.

Також відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100250004/2014/00076 від 12.05.2014.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем до митного органу надані усі необхідні документи на підтвердження заявленої вартості товару за ціною договору, щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з вказаним висновком судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У статті 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в статті 58 МК.

За змістом частин 4, 5 статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з вимогами частин 1, 2, 3, 5 статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Судами встановлено, що митним органом від декларанта вимагалось надати додаткові документи на підтвердження митної вартості товару в зв'язку з виникненням сумніву стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей.

Між тим, судами зазначено про ненадання митним органом доказів на підтвердження, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а тому витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суди дійшли висновку про наявність підстав для скасування рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 100250004/2014/000040/2 від 08.05.2014.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного суду України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС - відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 1 жовтня 2014 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: