Справа № 826/4184/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 травня 2016 року № 826/4184/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича
провизнання протиправними дій,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича щодо визнання нікчемними наступних правочинів:

- правочину з дострокового повернення вкладу у сумі 270 000,00 доларів США на рахунок НОМЕР_4 на підставі меморіального ордеру від 19.03.2015 №4715;

- правочину з перерахування грошових коштів 6 200 000,00 грн. з призначенням платежу «Зарахування гривні на поточний рахунок згідно з постановою НБУ №160 та заяви від 19.03.2015 з рахунку НОМЕР_1 на поточний рахунок НОМЕР_2, який відкрито у Банку та належить ОСОБА_1».

Позовні вимоги мотивовано протиправними діями відповідача щодо визнання вказаних правочинів нікчемними, оскільки, за твердженнями останнього, повернення ОСОБА_1 суми вкладу фактично відбувалось шляхом перерахування коштів з депозитного рахунку на поточний рахунок без виведення коштів за межі банку та без їхньої готівкової видачі; сума вкладу не могла призвести до неплатоспроможності банку внаслідок її малозначності порівняно з активами банку; умови укладених між позивачем та публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» договорів є стандартними та тотожними з умовами договорів інших клієнтів.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що вказані правочини мають ознаки наявності переваг (пільг) для позивача, у зв'язку з чим останні були визнані нікчемними на підставі положень пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки перерахування зазначених коштів відбулося у скорочені терміни, що порушує Правила залучення вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь», затверджені постановою Правління банку від 18.05.2012 №П-41/3.

Розгляд справи №826/4184/16 здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 №190 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015 прийнято рішення №61 про запровадження з 20.03.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська-Русь», згідно з яким уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська-Русь» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича. Тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська-Русь» запроваджено строком на 3 місяці з 20.03.2015 по 19.06.2015 року включно.

Листом від 15.06.2015 за вих. №5027/15 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волков О.Ю. повідомив гр. ОСОБА_1 про те, що на підставі статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нікчемними визнано наступні правочини:

- правочин з дострокового повернення вкладу в сумі 270 000,00 доларів США на рахунок НОМЕР_4, на підставі меморіального ордеру від 19.03.2015 №4715;

- правочин з перерахування грошових коштів у сумі 6 210 000,00 грн. з призначенням платежу «Зарахування гривні на поточний рахунок згідно з постанови НБУ №160 та заяви від 19.03.2015 з рахунку НОМЕР_1 на поточний рахунок НОМЕР_2», який відкрито у Банку та належить ОСОБА_1;

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 6 200 000,00 грн. з призначенням платежу «Надання безпроцентної позики, згідно з договором б/н від 10.03.2015 з поточного рахунку НОМЕР_2, який відкрито у Банку і належить ОСОБА_1 на поточний рахунок НОМЕР_3, який відкрито у Банку та належить ПОСП «Уманський тепличний комбінат».

Вважаючи вказані дії відповідача щодо визнання наведених правочинів нікчемними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, у відповідності до статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації (частина перша статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених уповноваженою особою Фонду, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів, бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду (частина перша статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (частина третя статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів (пункт 1 частини четвертої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Листом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. від 15.06.2015 за вих. №5027/15 позивача повідомлено про те, що «… Договір купівлі-продажу є нікчемним з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме укладенням цього правочину Банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, та Банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Про надання Вкладнику, як кредитору Банку, переваг (пільг) свідчить наявність у банку на дату здійснення всіх вищезазначених правочинів невиконаних зобов'язань щодо повернення грошових коштів за договорами банківського вкладу, строк виконання зобов'язання за якими вже настав».

З огляду на викладене вбачається, що підставою для визнання досліджуваних правочинів нікчемними слугував висновок відповідача про виникнення за результатом їхнього укладення у позивача пільг та переваг, а саме: скорочений строк перерахування грошових коштів у разі дострокового розірвання договору банківського вкладу (наступного дня, замість десятиденного строку), що передбачено Правилами залучення вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь», затвердженими постановою Правління банку від 18.05.2012 №П-41/3.

Проте, суд критично ставиться до посилання відповідача про наявність у позивача певних пільг чи привілеїв, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 1058 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

При цьому, приписами частин першої та другої статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними (частина шоста статті 633 Цивільного кодексу України).

З наведених законодавчих положень вбачається, що умови договору банківського вкладу повинні бути однаковими для всіх вкладників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно, до осіб, які мають надані законом пільги, банк може застосувати більш сприятливі договірні умови, аніж до інших вкладників, і особа має усвідомлювати, що при наявності таких пільг, банком до неї застосовані саме такі (більш сприятливі) умови.

За своїм змістом та правовою природою, індивідуальні умови - це умови, які визначені для окремого суб'єкта та які відрізняються від інших певними ознаками. В даному випадку, індивідуальними умовами є погоджені між банком та конкретним вкладником і відмінні від умов, застосованих до інших вкладників банку. Тобто особі (вкладнику) банк надав (при наявності певних обставин, про які відомо і вкладнику, і банку) фінансові привілеї, які не надав іншим вкладникам.

При цьому, за посиланням позивача, будь-яких пільг позивач не мав, оскільки умови укладених між позивачем та публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» договорів є стандартними та тотожними з умовами договорів інших клієнтів.

Водночас, суд звертає увагу, що дії з перерахування коштів, про які зазначено у листі від 15.06.2015 за вих. №5027/15, вчинялися, у першу чергу, працівниками публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», проте, доказів притягнення останніх до відповідальності, зокрема дисциплінарної, відповідачем не надано, а з матеріалів справи іншого не вбачається.

Відтак, доводи відповідача про виникнення у позивача пільг (переваг) за результатами укладення досліджуваних правочинів, відповідачем під час судового розгляду справи суду не доведено.

Таким чином, виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, не вбачається, що відповідач визнаючи вказані правочини нікчемними з підстав, зазначених у листі від 15.06.2015 за вих. №5027/15, діяв обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, а також у відповідності до способу, встановленого положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, у силу частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, суд звертає увагу, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2015 у справі №826/13180/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2016, за позовом приватного-орендованого сільськогосподарського підприємства «Уманський тепличний комбінат» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. про визнання протиправними дій, визнано протиправною дію уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. щодо віднесення правочину з перерахування грошових коштів в сумі 6 200 000, 00 грн. з призначенням платежу «Надання безпроцентної позики, згідно договору б/н від 10 березня 2015 року» з поточного рахунку НОМЕР_2, який відкрито в публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» та належить ОСОБА_1 на поточний рахунок НОМЕР_3, який відкрито у публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» та належить приватному-орендованому сільськогосподарському підприємству «Уманський тепличний комбінат» до категорії нікчемних; визнано протиправною дію уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. щодо віднесення правочину з перерахування грошових коштів в сумі 6 200 000, 00 грн. з рахунку НОМЕР_3, який відкрито в публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» та належить приватному-орендованому сільськогосподарському підприємству «Уманський тепличний комбінат» на погашення заборгованості за кредитним договором №82642-29/13-1 від 23.09.2013 з призначенням платежу - погашення кредитної заборгованості, згідно кредитного договору №82642-29/13-1 без ПДВ до категорії нікчемних.

В обґрунтування вказаного у мотивувальній частині ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2016 вказано, що виконуючи 19.03.2015 розрахунковий документ позичальника щодо перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку на позичковий рахунок з метою зарахування гривні на поточний рахунок та надання поворотної фінансової допомоги, публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» не брало на себе зобов'язання, внаслідок чого банк став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, а тому висновок відповідача щодо віднесення зазначених вище банківських операцій до категорії нікчемних правочинів є необґрунтованим.

З огляду на викладене вбачається, що висновки відповідача про визнання нікчемними правочинів з грошовими коштами, які первісно належали ОСОБА_1, та у подальшому були передані за договором приватному-орендованому сільськогосподарському підприємству «Уманський тепличний комбінат», спростовані у судовому порядку.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про протиправність дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича щодо визнання нікчемними правочину з дострокового повернення вкладу у сумі 270 000,00 доларів США на рахунок НОМЕР_4 на підставі меморіального ордеру від 19.03.2015 №4715 та правочину з перерахування грошових коштів 6 200 000,00 грн. з призначенням платежу «Зарахування гривні на поточний рахунок згідно з постанови НБУ №160 та заяви від 19.03.2015 з рахунку НОМЕР_1 на поточний рахунок НОМЕР_2, який відкрито у Банку та належить ОСОБА_1».

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича щодо визнання нікчемними правочину з дострокового повернення вкладу у сумі 270 000,00 доларів США на рахунок НОМЕР_4 на підставі меморіального ордеру від 19.03.2015 №4715 та правочину з перерахування грошових коштів 6 200 000,00 грн. з призначенням платежу «Зарахування гривні на поточний рахунок згідно з постанови НБУ №160 та заяви від 19.03.2015 з рахунку НОМЕР_1 на поточний рахунок НОМЕР_2, який відкрито у Банку та належить ОСОБА_1».

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.