Справа № 577/1200/16-а
Суддя: Лебедько М. М.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/1200/16-а
Провадження № 2-а/577/31/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" травня 2016 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області у складі:

судді Лебедько М.М.

при секретарі Степаненко Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Тарасенко О.М..,

та представника третіх осіб Матях Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі справу за позовом ОСОБА_4 до Конотопського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, треті особи: відокремлений підрозділ "Колійна машинна станція "119", Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" про визнання дій протиправними та зобов"язання призначити пенсію за вислугою років,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Конотопського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Сумській області, і уточнивши вимоги, просив ухвалити рішення, яким визнати протиправною відмову у призначенні йому пенсії за вислугу років, визнати неправомірними дії щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років періодів: з 01.09.1978 р. по 25.02.1980 р.-навчання в професійно-технгічному навчальному закладі; з 15.11.1981 р. по 26.10.1983 р. - проходження строкової служби в збройних силах Радянського Союзу; з 24.12.1986 р. по 22.08.1987 р. - навчання на курсах машиністів тепловозів; з 15.06.1992 р. по 16.10.1996р. - робота машиністом локомотива 62 Конотопської колійної машинної станції № 119.

Водночас просив зобов"язати управління ПФУ зарахувати до стажу роботи вказані вище періоди роботи та призначити пенсію за вислугу років, починаючи з 09 лютого 2016 року.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до пункту "а" ст. 55 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) право отримання пенсії за вислугою років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, в тому числі чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

05 лютого 2016 року звернувся до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугою років, оскільки на час звернення досяг 55 років, загальний трудовий стаж понад 35 років, із яких на залізничному транспорті понад 13 років.

Листом управління ПФУ № 2469/03-11 від 19 лютого 2016 року йому в призначенні пенсії було відмовлено з тих підстав, що для підтвердження права на призначення пенсії за вислугу років до заяви надана довідка про спеціальний стаж роботи від 30.11.2015 № 519, видана Державним територіально-галузевим обєднанням «Південно-Західна залізниці» відокремленим підрозділом локомотивне депо Конотоп, якою підтверджено період пільгової роботи з 21.01.1984 по 24.12.1986 та з 25.08.1987 по 15.06.1992. Сумарний період роботи згідно уточнюючої довідки становить 7 років 8 місяців 25 днів.

Крім того було роз'яснено, що у разі надання уточнюючих довідок підтвердження роботи на пільгових умовах за Списком № 2 з локомотивного депо ст. Смородино та з локомотивного депо Конотоп буде мати право на призначення пенсії за віком на пільговик умовах відповідно до статті 100 Закону № 1788-ХІІ по досягненню 57 років.

Не погоджуючись з рішенням суб"єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

У судовому засіданні позивач і його представник ОСОБА_1, кожен окремо, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача-головний спеціаліст-юрисконсульт юридичного відділу Конотопського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Тарасенко О.М. проти задоволення позову заперечувала, вважала його необгрунтованим, стверджуючи, що управління ПФУ, як орган державної влади, здійснює свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до Законів України, як це передбачено ст.6 Конституції України.

Також представник відповідача пояснила, що згідно довідки про підтвердження наявного пільгового трудового стажу № 519 від 30.11.2015, яка видана відокремленим підрозділом Локомотивне депо Конотоп Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-західна залізниця" позивачу підтверджено період роботи з 21.01.1984 по 09.02.1984 працював помічником машиніста тепловоза, з 10.02.1984 по 09.12.1986 займав посаду помічника машиніста дизель-поїзда, з 10.12.1986 по 24.12.1986- помічник машиніста тепловоза, з 25.08.1987 по 10.06.1991 - помічник машиніста тепловоза, а з 11.06.1991 по 15.06.1992 працював машиністом тепловоза.

Загальний період роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону 1788-ХІІ становить 7 років 8 місяців 25 днів, що явно недостатньо для призначення пенсії за вислугою років.

Представник третіх осіб: відокремленого підрозділу "Колійна машинна станція "119" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"- провідний юрисконсульт виробничого підрозділу локомотивне депо Конотоп регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" Матях Н.І. при ухваленні судового рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Прикінцевими положеннями Закону 1788-ХІІ, передбачено, що особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці або на роботах, що дають право на пенсію за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону. При цьому в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і пенсію за вислугу років застосовується положення Закону 1788-ХІІ.

Відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, чинні на період роботи особи.

До 01 січня 1992 року був чинним Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1173. Правом пільгового забезпечення за цим Списком користувалися машиністи та їх помічники, старші машиністи локомотивів магістрального залізничного транспорту (паровозів, тепловозів, електровозів, дизель-поїздів, мотор-вагонних ( електро ) секцій, мотовозів) .

Машиністи тепловозів та їх помічники мають право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону № 1788-ХІІ». Зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і за наявності стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Чоловікам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці, пенсії призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(60 років), зокрема на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до п. «а» ст 55 Закону 1788-ХІІ робітникам локомотивних бригад і окремим категоріям працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах (у тому числі машиністам тепловозів і їх помічникам), призначається пенсія за вислугу років після досягнення, зокрема, чоловіками 55 років і за наявності загального стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Тим більше, що цією статтею закону не передбачено інших умов зниження пенсійного віку.

Порядок призначення пенсій за вислугу років, визначений ст. 55 Закону 1788-ХІІ поширюється на працівників магістральних залізниць. Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень, забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою № 583, передбачено, зокрема, машиністів і помічників машиністів тепловозів.

У судовому засіданні достеменно встановлено і це стверджується копією трудової книжки, довідкою про підтвердження наявного пільгового трудового стажу № 519 від 30.11.2015, виданою відокремленим підрозділом Локомотивне депо Конотоп Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-західна залізниця", що позивач з 21.01.1984 по 09.02.1984 працював помічником машиніста тепловоза, з 10.02.1984 по 09.12.1986 - помічником машиніста дизель-поїзда, з 10.12.1986 по 24.12.1986- помічником машиніста тепловоза, з 25.08.1987 по 10.06.1991 - помічником машиніста тепловоза, а з 11.06.1991 по 15.06.1992 - машиністом тепловоза.(а.с.7-10,13)

Таким чином, загальний період роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ становить 7 років 8 місяців 25 днів, що явно недостатньо для призначення пенсії за вислугою років.

Доводи позивача щодо не зарахування до стажу вислуги років для призначення пенсії відповідно до ст.55Закону 1788-ХІІ періоду навчання в технічному училищі та строкової військової служби не заслуговують на увагу, оскільки зарахування періоду навчання в профтехучилищі (з 01.09.1978 по 29.02.1980) та періоду проходження строкової військової служби (з 15.11.1981 по 26.10.1983) не передбачено чинним законодавством.

Пояснення ОСОБА_4 з цього приводу стосуються лише зарахування спірних періодів роботи до стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (ст.13 Закону 1788-ХІІ - Список №1, Список №2).

Однак згідно положень Закону 1788-ХІІ це зовсім різні види пенсій. Умови та підстави зарахування періоду навчання та строкової військової служби до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах врегульовано й іншими нормативними актами. ( п.2 Закону України „Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби" від 02.06.2005 № 2636-ІУ).

Подібні нормативні документи для вислуги років відсутні, що також свідчить про безпідставність зарахування до стажу вислуги років для призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону Закону 1788-ХІІ періоду навчання та строкової військової служби.

Позивач просив призначити пенсію за вислугу років (ст.55 Закону 1788-ХІІ), а не пенсію за віком на пільгових умовах (ст.13 Закону №1788).

Відтак підстави для зарахування періоду навчання в профтехучилищі та періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, який дає йому право на призначення пенсії за вислугу років відсутні.

Період навчання на курсах перекваліфікації помічників машиніста тепловоза з 24.12.1986 по 22.08.1987 не зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років через відсутність уточнюючої довідки за формою, встановленою додатком № 5 в Порядку № 637.

Суд також звертає увагу і на те, що відповідно до архівної довідки № 12-32/178 від 30.11.2015та акту перевірки достовірності (обґрунтованості) поданих відомостей для призначення (перерахунку) пенсій від 12.02.2016 № 50/05-24 за вказаний період позивач був звільнений з посади помічника машиніста тепловоза через відкомандирування на курси перекваліфікації помічників машиніста тепловоза на 32 тижні у зв'язку з чим не перебував з підприємством у трудових відносинах та не отримував заробітну плату.(а.с.11,12,23-25)

Не заслуговують на увагу як його доводи так і доводи його представника, що період роботи з 15.06.1992 по 16.10.1996 на посаді машиніста локомотива М-62 при роботі з господарськими поїздами у вантажному русі не обгрунтововано не зараховано до стажу роботи, що дає право призначення пенсії за вислугу років попри те, що дана професія відсутня в Списку та через відсутність уточнюючої довідки за формою, встановленою додатком № 5 в Порядку № 637.

Тим паче, що перелік професій і посад робітників, які користуються правом на пенсію за вислугу років, в зазначеному списку є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України-кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні відповідач довів правомірність своїх дій.

За таких обставин суд дійшов висновку, що права позивача не було порушено, тому у задоволенні позовних вимог і необхідно відмовити за їх необґрунтованістю.

Водночас з позивача на користь держави у відповідності до ст. 94 КАС України необхідно стягнути 551 грн.20 коп. судового збору, оскільки ухвалою суду сплата судового збору була відстрочена до розгляду справи в суді.

Керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.2,4,7,9,14,23,71,72, 86,94,158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Конотопського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Сумській області, треті особи: відокремлений підрозділ"Колійна машинна станція "119", Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" про визнання дій протиправними та зобов"язання призначити пенсію за вислугою років відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, НОМЕР_1 виданий 04 квітня 2002 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, 551 (п"ятсот п"ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору до державного бюджету Конотопського району (р/р 0141,код 37784555, ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013, призначення платежу 22030001, ).

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Харьківського Апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 16 (понеділок) травня 2016 року.

Суддя: М. М. Лебедько