Справа № 2а-2938/12/1370
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Справа № 876/2417/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до адміністративного суду з позовом, у якому після уточнення своїх вимог просив:

визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі ГУ МВС) від 07.07.2010 року № 716 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ при ГУМВС України у Львівській області», яким на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ;

визнати протиправним та скасувати наказ ГУ МВС від 20.09.2010 року № 295о/с по особовому складу;

поновити його в органах внутрішніх справ на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу батальйону державно-патрульної служби відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та автомобільно-технічної інспекції при ГУ МВС.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п.1 наказу ГУ МВС від 27.07.2010 року № 716 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ при ГУ МВС України у Львівській області», яким на ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення звільнення з органів внутрішніх справ. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС № 295 о/с від 20.09.2010 року «По особовому складу» у частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за порушення п. 63 «є» (за порушення дисципліни) прапорщика міліції ОСОБА_2, інспектора дорожньо-патрульної служби взводу батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та автомобільно-технічної інспекції при ГУ МВС з 22.09.2010 року. Поновлено ОСОБА_2 на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та автомобільно-технічної інспекції при ГУ МВС. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012 року апеляційні скарги ГУ МВС та управління Державної автомобільної інспекції головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі УДАІ) задоволено частково. Скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року по справі № 2а-2938/12/1370 та позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.03.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У апеляційній скарзі УДАІ просить зазначену постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом не було взято до уваги обґрунтовані доводи порушення дисципліни ОСОБА_2, у звязку з чим його звільнено з органів внутрішніх справ. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду із заявленим позовом.

У своїй апеляційній скарзі ГУ МВС також просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю. У обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. При цьому зазначає, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з таким позовом. Окрім того, наголошує на дотриманні посадовими особами відповідача вимог чинного законодавства України при звільненні позивача та відсутність підстав для поновлення його на посаді.

Представник відповідача ГУ МВС у ході апеляційного розгляду підтримала вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник УДАІ на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Позивача у ході апеляційного розгляду заперечив обґрунтованість доводів апелянтів, просив залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачами при його звільненні порушено вимоги чинного законодавства України, а тому його необхідно поновити на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу батальйону державно-патрульної служби відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Львова та АТІ при ГУ МВС.

Даючи оцінку рішенню суду першої інстанції та доводам апелянтів, що викладені у поданих апеляційних скаргах, апеляційний суд виходить із такого.

Як безспірно встановлено судом, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу ГУ МВС від 07.07.2010 року № 716 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ при ГУМВС України у Львівській області», яким на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ; визнання протиправним та скасування наказу ГУ МВС від 20.09.2010 року № 295о/с по особовому складу та поновлення його в органах внутрішніх справ на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу батальйону державно-патрульної служби відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та автомобільно-технічної інспекції при ГУ МВС.

Разом із тим, згідно із частиною 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України).

Як слідує з матеріалів справи, позивач з позовом звернувся до суду лише 03 квітня 2012 року. Разом із тим, відповідно до наявної у матеріалах справи (а.с. 33) розписки ОСОБА_2 він отримав копію наказу про своє звільнення та трудову книжку ще 29.09.2010 року.

З урахуванням наведеного суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_2 поданий із пропущенням встановленого законом строку і його слід залишити без розгляду.

Покликання позивача на те, що він проживає та здійснює догляд за пристарілими дідусем та бабусею з жовтня 2010 року, на думку апеляційного суду, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки ця обставина не перешкоджала йому перебувати на службі в органах внутрішніх справ, а з моменту прийняття оскаржуваних наказів до часу подання такого позову пройшло понад півтора року.

Інших поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено і судом не встановлено.

Разом із тим, виходячи із приписів п. 10 ч. 3 ст. 49 КАС України, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за апеляційними скаргами УДАІ та ГУ МВС.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова у частині задоволення позову підлягає скасуванню із залишенням позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційні скарги Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області задовольнити частково.

Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року у справі № 2а-2938/12/1370 у частині задоволення позову ОСОБА_2 та залишити його позовну заяву у цій частині без розгляду.

У решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

ОСОБА_5

Ухвала у повному обсязі складена 19 травня 2016 року.