Справа № 2-а-3007/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3007/11
ПОСТАНОВА

іменем України

17.06.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення.

Свої вимоги мотивував тим, що він перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації. Згідно довідки медико-соціальної експертизи (експертної) комісії, серія КИО-1 № 333756 від 06.12.2010 року йому встановлена ІІІ група інвалідності безстроково. Має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він, як інвалід 3-ї групи має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Він отримує щорічну допомогу на оздоровлення в значно нижчому розмірі ніж передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в звязку з чим було направлено звернення до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації про проведення перерахунку розміру нарахованої йому щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ.

ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації відмовило йому у проведенні перерахунку та повідомляє, що нарахування проводяться правильно, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року.

Відмову у проведенні перерахунку вважає протиправною оскільки за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії застосуванню підлягає ст. 48 Закону № 796-ХІІ, а не Постанова Кабінету Міністрів України № 652 від 12.07.2005 року, яка істотно звужує обсяг встановлених Законом прав.

Посилаючись на зазначене ОСОБА_1 просив визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації такими, що були здійснені без урахування вимог ст. 152 Конституції України, ст. 1175 ЦК України ст. 268 ЦК України відносно нарахування та здійснення перерахування раніше призначеної, основної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю та нарахуванні й виплаті в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації усунути порушення і провести перерахунок згідно ст. 48 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991 року щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат з моменту виникнення права на щорічну допомогу на оздоровлення, а саме з 2003 року; зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації виплатити згідно ст. 48 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991 року щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат з моменту виникнення права на щорічну допомогу на оздоровлення, а саме з 2003 року; зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації призначити, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (ІІІ групи інвалідності) щорічну допомогу на оздоровлення згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ і виплачувати в подальшому починаючи з 2011 року.

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплено, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік» встановлено, що питання складення нормативного документа щодо порядку та розміру виплати сум на оздоровлення покладається на Кабінет Міністрів України. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють відповідні видатки за загальним фондом бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами та у відповідності бюджетним паспортам даної програми. Тому, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації проводило виплати щорічної одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік».

Ухвалою судді від 3 червня 2011 року в частині позовних вимог про зобовязання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги на оздоровлення за період з 1 січня 2003 року по 22 жовтня 2010 року залишено без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням серії А № 101754 від 04.12.2002 р. Інвалід 3-ї групи відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 1 грудня 2010 року.

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи виплачується в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

З огляду на те, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 відповідач не правомірно виплачував компенсацію в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 48 зазначеного Закону за вказаний період.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, виходячи з вищенаведеного та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору щодо визначення розміру допомоги на оздоровлення, застосуванню підлягатиме саме положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, а не положення Закону України «Про Державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо виплати позивачу щорічної одноразової допомоги на оздоровлення є неправомірними, та суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами та враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на момент здійснення виплати, здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, за період з 22 жовтня 2010 року, в межах строку звернення до суду.

Згідно вимог ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлено цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому суд застосовує позовну давність в межах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення може бути постановлене тільки щодо правовідносин, які склались на день його постановлення, та має бути наслідком чинного правового регулювання. Суд не може обмежувати законодавчий орган в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних правовідносин.

Враховуючи дату звернення позивача до суду 22.04.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення позивача з 22 жовтня 2010 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 9, 11, 99, 159, 161-163 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, як інваліду 2-ї групи, щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік, за період з 22 жовтня 2010 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук