Справа № 2-а-3860/11
Суддя: Коцюрба М. П.
Дата ухвалення: 2011-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3860/2011 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Коцюрба М.П. розглянувши в м.Києві у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про зобов'язання зробити перерахунок пенсії, -

встановив:

У травні 2011 року позивач звернувся із позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про зобов'язання провести перерахунок доплати за проживання у зоні підвищеного радіоекологічного контролю.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року № 106 віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю. Має посвідчення особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи (посвідчення кат. IV). Отримує пенсію за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Законом України від 5 жовтня 2006 року № 231-У «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено ст. 71, в якій зазначено, що дія цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону.

Незважаючи на це, п. 28 розділу II „Про внесення змін до деяких законодавчих актів про державний бюджет України на 2008 рік" були внесені зміни про розмір доплати до пенсії.

22 травня 2008 року Конституційний Суд України своїм рішенням № 10-рп/2008 визнав п. 28 Розділу II „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" таким, що не відповідає Конституції України і тому ст. 39 „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" знову діє у попередній редакції.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України „Про Державний Бюджет України» та про несення змін до деяких законодавчих актів України, які визнані неконституційними.

Таким чином, позивач має право, як непрацюючий пенсіонер, що проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, на отримання щомісячної доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

У вересні 2009 року мінімальна заробітна плата становила - 630 грн., в жовтні - 650 грн., в листопаді - 744 грн., з грудня 2009 року по даний час мінімальна заробітна плата становить - 869 грн.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області, всупереч вимогам діючого законодавства, відмовляє йому у призначенні доплати в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, згідно ст. 39 „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не вірно провело перерахунок доплати до пенсії, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836, Закону України „ Про Державний Бюджет України на 2008 рік" та внесені зміни до ст. 39, чим порушує її соціальні права та інтереси.

Враховуючи вищевикладене позивач просив визнати дії посадових осіб ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо встановлення та виплати йому доплати до пенсії у розмірі 28,40 грн., відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року, № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними, зобов'язати осіб ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області призначити йому, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому на території радіоактивного забруднення, щомісячну доплату до пенсії, передбачену ч. 2 ст. 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі однієї мінімальної заробітної плати з правом на послідуючий перерахунок у подальшому, в зв'язку зі змінами мінімальної заробітної плати; зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області провести перерахунок та виплату їй доплати до пенсії відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законів України „Про державний бюджет України"; зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок і виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ч. З ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком розмір якої встановлений ч. І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.12.2010 року. Звільнити позивача від сплати державного мита, як постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач позов не визнав, зазначивши в запереченнях, що відповідно до ч. 2 ст. 39 „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як непрацюючий пенсіонер, що проживає на території радіоактивного забруднення, він має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Заперечуючи проти позову, просив застосувати ст. ст. 99 та 100 КАС України.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області виплачує дану доплату у сумі 28,40 грн., посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року, № 836, Державний Бюджет України на 2008 рік та внесені зміни до ст. 39, всупереч вимогам діючого законодавства, що не може слугувати підставою для порушення його соціальних прав та інтересів.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вважаю що наявних підстав достатньо для прийняття рішення у скороченому провадженні на підставі ст. 183-2 ч. 1 п. 2 КАС України та задоволення позовних вимог частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач має посвідчення громадянина, який постійно проживає (або постійно працює) на території зони посиленого радіоекологічного контролю, являється постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесена до 4 категорії. Позивач згідно паспортних даних проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року № 106 віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до пенсії позивачки відповідачем здійснюється доплата за проживання у зоні підвищеного радіоекологічного контролю у заниженому розмірі.

Судом встановлено, що при виплаті пенсії позивачу ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі керувалось нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 та здійснювало доплату до пенсії за проживання у зоні підвищеного радіоекологічного контролю у розмірі 5,20 грн.

Відповідно до Закону України від 05.10.2006 року „Про внесення змін до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було доповнено ст. 71, згідно якої, дія положення цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано неконституційними деякі положення Закону України „Про державний Бюджет України на 2007 рік", в тому числі п. 30 ст. 71 цього Закону, яким було зупинено дію ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомогу у розмірі, відповідно до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші нормативно правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про "їх неконституційність.

Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік" було внесено зміни до ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до даних змін було визначено, що громадянам, які проживають (працюють) на території радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року від 22.05.2008 року, визнані неконституційними положення Закону України „Про державний Бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", в тому числі внесення змін до ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині того, що обмежено право непрацюючих пенсіонерів на отримання встановленої Законом доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" № 9 від 01.11.1996 року визначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної ОСОБА_1 України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим чи рішення ОСОБА_1 міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» мінімальну заробітну плату на 2010 рік установлено у місячному розмірі: з 1 січня - 869 гривень, з 1 квітня - 884 гривні, з 1 липня - 888 гривень, з 1 жовтня - 907 гривень, з 1 грудня - 922 гривні.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20.10.2010 року, розмір мінімальної заробітної плати з 1 листопада 2009 року - 744 грн., з 1 січня 2010 року - 869 грн., з 1 квітня - 884 грн., з 1 липня 2010 року - 888 грн.

Відтак, виходячи з вищенаведеного та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягатимуть саме положення ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, яка передбачає, що до пенсії непрацюючим громадянам, які проживають на території посиленого радіоекологічного контролю встановлюється доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 8, 22, 151 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 11, 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, ст. 59 Розділу І, п.28 Розділу II, Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 29.12.2007року, ст.17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії " від 05.10.2000 року, рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 року від 22.05.2007 року, рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" № 9 від 01.11.1996 року, Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 та, керуючись ст. ст. 4, 7, 14, 23, 86, 94, 99, 100, 158, 159, 160, 161, 163, 162, 183-2, 256 КАС України, суддя, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії відповідача неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної зарплати починаючи з 01.12.2010 року з урахуванням раніше здійснених виплат. Зобов'язати посадових осіб ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області зробити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 як особі віднесеній до 4 категорії внаслідок аварії на ЧАЕС - в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, з 01.12.2010 року з урахуванням раніше здійснених виплат.

Судовий збір віднести за рахунок державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.П. Коцюрба