Справа № 821/259/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/259/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Херсонської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецторг групп" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

09.09.2013 до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на незаконні дії відділу державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції Херсонської області щодо проведення процедури арешту та реалізації на прилюдних торгах нерухомого майна, що належить на праві спільної часткової власності; визнання незаконною бездіяльності, щодо неповідомлення позивачів про оцінку арештованого майна - 1/2 магазину-кафе по АДРЕСА_1. Вимоги були обґрунтовані тим, що 28.08.13 позивачам стало відомо про те, що на 1/2 частину магазину-кафе накладений арешт, в березні 2013 року проведена оцінка майна, та на 12.09.2013р. призначені прилюдні торги з реалізації арештованого майна. Позивачі стверджують, що їм не було раніше відомо про виконання відповідних виконавчих дій з приводу арешту, опису та оцінки майна. Їх не було належним чином повідомлено про ці виконавчі дії, у зв'язку з чим вони були позбавлені права оскаржити ці виконавчі дії. Позивачі володіють кафе-магазином на праві спільної сумісної власності, в натурі частки не виділялись. Без виділення частки кожного з позивачів, неможливо реалізувати частину майна, яке належить ОСОБА_2 на прилюдних торгах. В свою чергу ОСОБА_1 не є боржником, як співвласник має переважне право на придбання 1/2 частини кафе-магазину, але ВДВC не запропонував йому придбати 1/2 частину кафе-магазину. Звіт про оцінку майна позивачам не направлявся.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року залишено без змін постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.02.2016 постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року, скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи Херсонський окружний адміністративний суд ухвалою від 16.05.16 позов в частині позовних вимог ОСОБА_2 залишив без розгляду, тому суд розглядає справу тільки в частині позовних вимог ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Матеріали адміністративної справи свідчать, що в провадженні ВДВС Скадовського РУЮ Херсонської області знаходиться зведене виконавче провадження №36681641 про стягнення з ОСОБА_2 боргів на користь ВАТ КБ "Надра" у розмірі 134440,54 грн. (виконавчий лист № 2-16/11, виданий Скадовським районним судом Херсонської області 02.03.2011р.), штрафних санкцій у розмірі 10936,28 грн. на користь ДПІ у Скадовському районі Херсонської області (виконавчий лист № 2а-5163/10/2170, виданий Херсонським окружним адміністративним судом 13.01.2012р.), штрафних санкцій у розмірі 2616,00 грн. на користь ДПІ у Скадовському районі Херсонської області (виконавчий лист № 2а-8430/08, виданий Херсонським окружним адміністративним судом 23.08.2011р.), штрафних санкцій у розмірі 3030,64 грн. на користь ДПІ у Скадовському районі Херсонської області (виконавчий лист № 9/370-АП-08, виданий Господарським судом Херсонської області 22.07.2008р.).

Постановою від 21.11.12 державним виконавцем був накладений арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2

В процесі здійснення виконавчих дій державним виконавцем 06.03.2013 складено акт опису й арешту майна боржника, а саме: 1/2 магазину-кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, копія акту надіслано ОСОБА_2. 19.03.2013 відповідачем прийнято постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, про що також повідомлено ОСОБА_2

Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості 1/2 частини будівлі магазину-кафе загальною площею 176,9 м2, розташованого за адресою: Херсонська область, АДРЕСА_1, належного ОСОБА_2 від 05.04.2013р., ВДВС надіслав на адресу ОСОБА_2, АДРЕСА_2, лист від 18.04.2013р. № 5433, в якому повідомлялося ринкова вартість майна з доданою копією висновку експерта. Вказаний лист повернувся до ВДВС із позначкою "адресат не проживає за адресою".

На 12.09.2013р. було призначено проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, 1/2 магазину-кафе загальною площею 176,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, належного ОСОБА_2 Організатор торгів - Херсонська філія ТОВ «Укрспецторг групп». Фактично торги не відбулись.

ВДВС Скадовського районного управління юстиції (відповідач) надав письмові заперечення, в яких зазначив, що при зверненні до суду 03.09.13 позивачами був пропущений 10-денний строк, встановлений ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України для оскарження незаконних дій або бездіяльності державної виконавчої служби. Посилання в позові на те, що про порушення своїх прав позивачі дізнались лише 28.08.13, на думку відповідача, не відповідає дійсності, оскільки ще 05.04.13 ОСОБА_2 подавала скаргу до Скадовського районного суду Херсонської області на дії держвиконавця ВДВС по опису та арешту майна, яке належало на праві приватної власності, а саме 1/2 частини магазину, розташованого у АДРЕСА_1. Ухвалою від 10.06.2013 Скадовського районного суду Херсонської області у справі № 663/939/13-ц було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця, ухвала набрала законної сили. Отже, ОСОБА_2 дізналась про наявність опису та арешту її майна ще в березні 2013 року. Відповідач просить залишити позов без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду. Представник ВДВС в судове засідання не прибув.

3-я особа - ТОВ «Укрспецторг групп» в особі Херсонської філії була повідомлена про день і час розгляду справи, але ухвали та судові повістки повернулись до суду з відміткою пошти про відсутність адресата. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців відомості про юридичну особу ТОВ «Укрспецторг групп» (м. Київ) не підтверджено.

На підставі викладеного справа розглядається в письмовому провадженні.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі заяви стягувача про примусове виконання рішення, зазначеного у статті 3 цього ж Закону. Цим Законом та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Мінюсту від 15.12.1999 № 74/5 (яка діяла в спірному періоді), передбачалось, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Арешт застосовується: для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Статтею 58 Закону України № 606-XIV передбачено, що для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. Реалізація арештованого майна, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах. Спеціалізована організація проводить аукціон за заявкою державного виконавця, у якій зазначається початкова ціна майна, що виставляється на аукціон.

Згідно зі ст. 73 Сімейного кодексу за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. Фактів, які підтверджують такі обставини, суду не надано.

Сторони не заперечують ту обставину, що магазин-кафе загальною площею 176,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дане майно є спільною сумісною власністю, і на момент опису та арешту частки кожного з подружжя не були виділені в натурі.

Можливість звернення стягнення на частку майна боржника у випадках, коли він володіє майном спільно з іншими особами, передбачається ч. 6 ст. 52 Закону «Про виконавче провадження», за яким у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Отже, для примусового виконання рішення у разі звернення стягнення на майно, державний виконавець повинен був звернутись до суду загальної юрисдикції з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з чоловіком, яке судом розглядалось відповідно до ст. 379 ЦПК. Матеріали справи не містять доказів такого звернення державного виконавця до суду з поданням про визначення частки ОСОБА_2 в магазині-кафе, або звернення кредиторів ОСОБА_2 з позовом про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

З акту опису та арешту майна (магазин-кафе) від 06.03.13 вбачається, що державний виконавець здійснив у присутності продавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та понятих опис наступного майна: «1/2 магазину-кафе, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Нежитлова площа (торгівельний зал) складає 49,1 кв.м. Площа допоміжного приміщення близько 2м х 1,5 м. ...». З даного акту опису не можливо встановити, що саме описав державний виконавець, все приміщення, або його частину. С технічного плану будівлі магазину-кафе, яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що магазин-кафе має площу 176,9 кв.м, два поверхи, в тому числі площа кафе становить 49,7 кв.м, площа магазину 74 кв.м. Доказів накладання арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 немає. Арешт майна ОСОБА_2 був накладений постановою від 21.11.12 по виконавчому провадженню ВП № 30807726.

Суд вважає, що дії по опису майна, навіть якщо при цьому державний виконавець описав майно, яке не належало боржнику, повинні оскаржуватись позивачем в іншому порядку. Якщо позивач вважає, що державний виконавець арештував майно, яке належить йому, тобто дії держвиконавця порушують його право власності (розпорядження майном) своєю часткою, ОСОБА_1, який не є боржником, має право звертатись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття арешту з його майна, накладеного безпідставно.

Частиною першою статті 181 цього Кодексу передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Предметом оскарження відповідно до даної статті можуть бути рішення (правові акти індивідуальної дії), дії чи бездіяльність державної виконавчої служби (державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби), що стосуються прав, свобод чи інтересів учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій. Такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути прийняті (вчинені, допущені) при виконанні будь-яких виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший порядок їх судового оскарження. Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII ЦПК України і статтею 121-2 ГПК України (судовий контроль за виконанням судових рішень). В межах ст. 181 КАС України розглядаються вимоги щодо арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право власності на цей майно.

Перелік учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначений статтею 7 Закону України "Про виконавче провадження". Особи, які не є стороною виконавчого провадження, однак вважають, що накладення арешту на майно порушує їх права, мають звертатися до суду із заявами в порядку позовного провадження, якщо вважають, що їх права порушені державною виконавчою службою. Так, наприклад, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту (ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

ОСОБА_1, хоч і є чоловіком боржниці, але не є стороною у виконавчому провадженні, не є особою, яка була залучена до проведення виконавчих дій, тому має право звернутись до суду з позовом про звільнення належного йому майна з-під арешту в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 не був стороною у виконавчому провадженні, тому звіт про оцінку майна державним виконавцем йому не направлявся.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 11.5