Справа № 2а-13223/11/2670
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2011 року № 2а-13223/11/2670

О 10 годині 36 хвилин в приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Хрещатик, 10,

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого Бояринцевої М.А.

при секретарі судового засідання Федоріну І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві

про визнання дій неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) про визнання протиправними дії старшого державного виконавця Мурихіна С.В. підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві; про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Мурихіна С.В. про закінчення виконавчого провадження № 27226790 та відновлення виконавчого провадження по виконанню рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2011 року; про зобовязання підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві виконати рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2011 року в повному обсязі згідно чинного законодавства.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте через канцелярію суду 26 жовтня 2011 року подав клопотання від 26 жовтня 2011 року № 1360/8 про залишення адміністративного позову без розгляду в звязку з тим, що 6 вересня 2011 року виконуючим обовязки начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 винесено постанову, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 27226790 від 16 серпня 2011 року старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 та 6 вересня 2011 року старшим державним виконавцем винесена постанова № 27226790 про відновлення виконавчого провадження.

В судовому засіданні 31 жовтня 2011 року суд поставив на обговорення подане через канцелярію суду клопотання відповідача.

Позивач заперечила проти залишення позовної заяви без розгляду та вказала, що постанову про відновлення виконавчого провадження вона не отримувала та підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на закони України «Про соціальний захист дітей війни», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про прожитковий мінімум», «Про виконавче провадження»та зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 16 серпня 2011 року № 27226790 є незаконною, оскільки боржником у виконавчому провадженні виплачено ОСОБА_1 лише частину заборгованої суми.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

6 червня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист № 2-а-1902/1/09 про зобовязання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як дитині війни щомісячну державну соціальну надбавку в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачену статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 3 серпня 2008 року з урахуванням проведених виплат.

16 серпня 2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 винесена постанова № 27226790 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-1902/1/09 від 6 червня 2011 року на підставі листа Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва від 3 серпня 2011 року № 16220/08 щодо виконання рішення суду.

Відповідно до Закону України від 21.04.1999 № 606-ХІV «Про виконавче провадження»(із змінами та доповненнями, далі Закон № 606) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону № 606 встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно частини першої статті 11 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно статті 49 Закону № 606 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, 1 липня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві із листом, в якому просила звернути увагу на те, що Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва при розрахунку доплати до пенсії як дитині війни застосовує прожитковий мінімум в розмірі 482 грн., який діяв станом на 3 серпня 2008 року.

Статтею 11 Закону № 606 встановлено, що державний виконавець, зокрема здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Проте, не враховуючи прохання позивача щодо перевірки правильності нарахування та виплати їй коштів на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва державний виконавець 16 серпня 2011 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім того, як зазначає позивач відповідь на її звернення відповідачем не надана.

Відповідачем суду не надано доказів перевірки фактів, викладених ОСОБА_1 у її зверненні від 1 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва із заявою від 15 серпня 2011 року, в якій просила надати пояснення з приводу того, що при нарахуванні їй пенсії за серпень 2011 року відсутня сума індексації в розмірі 13,47 грн., яка виплачувалась з квітня 2010 року та на якій підставі при розрахунку 30% надбавки як дитині війни застосований прожитковий мінімум для непрацездатних осіб за серпень 2008 року.

26 серпня 2011 року Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва листом за № 6566/06 повідомило ОСОБА_1, що індексація в розмірі 13,47 грн., яка платилася до виконання судового рішення не нарахована в звязку із збільшенням розміру пенсії. Також, вказаним листом повідомлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2011 року не зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії з 3 серпня 2008 року з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили непрацездатність, а тому для розрахунку надбавки «дитина війни»було здійснено перерахунок із застосуванням мінімального розміру пенсії, яка станом на серпень 2008 року складала 482 грн. Також, у вказаному листі зазначено, що гроші на виконання рішення суду були нараховані та виплачені ОСОБА_1 23 серпня 2011 року.

Із скаргами від 30 серпня та 31 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до начальника підрозділу примусового виконання рішень головного управління юстиції у м. Києві, Президента України, Міністра юстиції України, голови правління Пенсійного фонду України, Генеральної прокуратури України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, начальника Головного управління юстиції у м. Києві, в якій вказала на те, що Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва в порушення вимог чинного законодавства неправильно нараховує до виплати грошові кошти.

Державна виконавча служба України 28 вересня 2011 року повідомила ОСОБА_1 про результати розгляду її звернень від 30 серпня 2011 року та від 31 серпня 2011 року, які надійшли з Адміністрації Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та її звернення, прийнятого на особистому прийомі 6 вересня 2011 року. У вказаному листі зазначено, що в звязку з тим, що згідно листа Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва від 26 серпня 2011 року додатково нарахована пенсія відповідно до рішення суду виплачена ОСОБА_1 23 серпня 2011 року, 6 вересня 2011 року виконуючим обовязки начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відповідно до вимог статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 16 серпня 2011 року та державним виконавцем 7 вересня 2011 року до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва надіслано вимогу про підтвердження виконання рішення суду. Крім того, державним виконавцем 16 вересня 2011 року до Пенсійного фонду України надіслано лист про здійснення перевірки правильності нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної надбавки.

Відповідно до статті 27 Закону № 606 контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено під час розгляду справи 6 вересня 2011 року виконуючим обовязки начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 винесена постанова, якою скасовано постанову ВП № 27226790 від 16 серпня 2011 року старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження.

6 вересня 2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 винесені постанови № 27226790 про скасування процесуального документа та про відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-1902/1/19, виданого 6 червня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про зобовязання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як дитині війни щомісячну державну соціальну надбавку в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачену статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 3 серпня 2008 року з урахуванням проведених виплат.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Мурихіна С.В. про закінчення виконавчого провадження № 27226790 та відновлення виконавчого провадження по виконанню рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2011 року визнаються судом не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Проте, під час розгляду справи встановлено протиправність дій старшого державного виконавця Мурихіна С.В. підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві оскільки, на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 не отримала кошти, які стягнуті на її користь рішенням Апеляційного суду м. Києва та державним виконавцем не перевірено правильність нарахування Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва розміру коштів, які перераховані боржником у виконавчому провадженні на користь ОСОБА_1 23 серпня 2011 року.

За таких обставин, позовна заява визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 98, 160-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 27226790 від 16 серпня 2011 року.

3. Зобовязати Підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві виконати рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2011 року в повному обсязі згідно чинного законодавства.

4. Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 (одна) грн. 70 коп.

5. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А.Бояринцева

Повний текст постанови складений 14 листопада 2011 року.