Справа № 357/1570/16-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/1570/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Подрєзова Г.О.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення другої сесії сьомого скликання Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області № 2-15/2015 від 08.12.2015 року в частині п. 1 відмови гр. ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_2; зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_2, у відповідності до чинного законодавства.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю постановою від 01 лютого 2016 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2016 року та постановити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач мешканець АДРЕСА_1 звертався до відповідача з заявою від 17.11.2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_2. В заяві зазначив, що на території України земельних ділянок з таким цільовим призначенням безоплатно у власність не отримував.

Заява була зареєстрована 17.11.2015 року за № С-158-02-15 у виконкомі Узинської міської ради. Відповідно до листа Узинської міської ради № С-158-02-15 від 15.12.2015 року позивачу було надано відповідь, згідно з якою повідомлено, що звернення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки було розглянуто на засіданні другої сесії Узинської міської ради сьомого скликання, яке відбулося 08.12.2015 року, витяг з рішення надається.

Відповідно до п. 1 рішення від 08.12.2015року другої сесії Узинської міської ради сьомого скликання № 2-15/2015 вирішено відмовити позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_2 у зв'язку з тим, що вищевказана земельна ділянка не передбачаєна для індивідуального житлового будівництва та за відсутності розробленої містобудівної документації (детального плану території).

Згідно з постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2015 року (справа № 357/4905/15-а, 2-а/357/606/15) позовні вимоги ОСОБА_3 щодо оскарження відмови Узинської міської ради у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_2 були задоволені. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.08.2015 року дана постанова суду була залишена без змін.

Обставини, які були встановлені рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2015 року не потребують доказування в силу вимог чинного законодавства. Так, стороною, а саме відповідачем у цій справі була Узинська міська рада Білоцерківського району. Судом при розгляді справ за № 357/4905/15-а, 2-а/357/606/15 було встановлено, що відповідно до графічного матеріалу, що наданий Узинською міською радою, земельна ділянка по АДРЕСА_2 є земельною ділянкою, передбаченою для будівництва об'єктів громадської забудови.

Позивачем також надані до суду графічні матеріали із Генерального плану м. Узин, пояснювальну записку до заяви від 17.11.2015 року, відповідь Узинської міської ради - лист від 29.03.2016 року на запит позивача від 23.03.2016 року щодо виду забудови по лівому боці АДРЕСА_2; відповідь на запит позивача від 28.03.2016 року - лист Узинської міської ради від 01.04.2016 року № 02-11-42 щодо відсутності змін до генерального плану м. Узин, відповідь на запит позивача від 25.01.2016 року - лист від 29.01.2016 року № 02-11-05 щодо відсутності детального плану території в м. Узин, відповідь на запит позивача від 25.01.2016 року - лист від 29.01.2016 року № 02-11-06 щодо відсутності детального плану території в АДРЕСА_2, відповідь на запит від 28.03.2016 року - лист від 01.04.2016 року № 02-11-43 щодо підтвердження відсутності детального плану території м. Узин, який уточнює положення генерального плану населеного пункту, визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

З наданих матеріалів вбачається, що місце розташування земельної ділянки під забудову житлового будинку по АДРЕСА_2, на розробку проекту відведення якої, за дозволом звертався позивач до Узинської міської ради дійсно розташовано на частині земель комунальної власності Узинської міської ради, належить до земель під житлову забудову. Так, на викопіюванні з Генерального плану м. Узин (М 1:5000) вбачається, що на експлікації під № 44 зображено стоянки (перспективна забудова), а починаючи з № 9 - землі житлової забудови. Будь-яких змін до Генерального плану міста Узин не вносилося, а детальний план території в м. Узин, в тому числі в межах АДРЕСА_2, назву якої за розпорядженням № 14 від 15.02.2016 року «Про перейменування вулиць та провулків в місті Узин» змінено на АДРЕСА_2 - не розроблявся.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Згідно з ст. 19 цього закону передбачено, що детальний план території уточнює положення генерального плану і визначає планувальну організацію та розвиток частини території.

Тобто, відмова позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_2 з підстав неналежності земельної ділянки для цілей індивідуального житлового будівництва та відсутність розробленої містобудівної документації (детального плану території) не відповідають встановленим обставинам справи, а також не ґрунтуються на вимогах ст. 118 ЗК України.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Згідно з ч. 7 цієї статті - відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

А згідно з ч. 10 цієї статті - відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Як вбачається з рішення відповідача про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_2 не узгоджується з підставами, передбаченими законом для відмови у наданні дозволу для розробки проекту відведення із землеустрою земельної ділянки під забудову, тобто є не законною, а тому суд першої інстанції правильно оскаржуване рішення відповідача скасував. (Дана правова позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду, К/800/32254/15 від 10 березня 2016 року).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень. Єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Отже, під дискреційним повноваженням суд повинен розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд є правозастосовуючим органом та не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Так, вимоги позивача про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_2, у відповідності до чинного законодавства віднесено до виключної компетенції відповідача.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що дотримуючись принців законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, належним способом захисту порушеного права буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_2, у відповідності до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на те, що судом першої інстанції рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов частково.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2016 року - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення другої сесії сьомого скликання Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області № 2-15/2015 від 08.12.2015 року в частині п. 1 - відмови гр. ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_2.

Зобов'язати Узинську міську раду Білоцерківського району Київської області розглянути на черговому пленарному засіданні сесії подане ОСОБА_2 клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_2 у строки, порядок та у спосіб, передбачені ст. 118 Земельного кодексу України та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства України.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.05.2016 року

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Файдюк В.В.