Справа № 175/1012/16-а
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/1012/16-а
Провадження № 2-а/175/19/16
Постанова

Іменем України

13 травня 2016 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

за участю: позивачки ОСОБА_1, представників позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом голови Підгородненської міської ради ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішення Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 05.02.2016 року на засіданні ІІІ сесії VII скликання за пропозицією депутатів, було винесено та затверджено питання «Про утворення персонального складу виконавчого комітету Підгородненської міської ради та обрання керуючого справами (секретаря) виконкому», що суперечить п.5 ч.4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, нею прийнято розпорядження від 18.02.2016 року №24 про звернення з відповідним позовом до суду.

25.12.2016 року на засіданні II сесії VII скликання прийнято рішення №14 «Про затвердження Регламенту Підгородненської міської ради», з яким депутати були ознайомлені завчасно та відповідно, за який проголосували, проте всупереч вимогам вказаної статті Регламенту, депутатами був запропонований персональний склад виконавчого комітету Підгородненської міської ради та прийнято відповідне рішення, яке вона і просить суд визнати протиправним та скасувати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали вимоги з зазначених в позові підстав.

Представник відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав що рішення Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 05.02.2016 року «Про утворення персонального складу виконавчого комітету Підгородненської міської ради та обрання керуючого справами (секретаря) виконкому» ухвалювалося на підставі та у відповідності до вимог Регламенту Підгородненської міськради, тому оскаржуване рішення є правомірним і відсутні підстави для його скасування. За таких обставин просив суд відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти предявленого позову у повному обсязі, вважаючи його необґрунтованим, безпідставним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства, а ухвалене рішення сесії Підгородненської міської ради є правомірним та таким, що прийняте в рамках вимог Регламенту міської ради та норм чинного законодавства, тому просили суд, залишити позовні вимоги без задоволення.

Допитані свідки, які є депутатами Підгородненської міської ради VІІ скликання, у судовому засіданні зазначили про те, що оскаржуване Рішення приймалося у відповідності до вимог Регламенту (копії якого у них був під час сесії) і дане рішення було погоджене та затверджено Головою ради без жодних зауважень, тому підстав для визнання такого рішення вони не вбачають. Крім того, свідки зазначили про те, що зміст деяких статей Регламенту, наявного у Підгородненській міській раді, суттєво відрізняється від тих, що були проголосовані ними на сесії, і з приводу даних обставин вони зверталися до Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивачки, її представників, представника відповідача, третю особу ОСОБА_5 та його представника, приймаючи до уваги показання свідків, допитаних у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 25.12.2015 року на засіданні II сесії VII скликання міської ради прийнято рішення №14, яким затверджений Регламент Підгородненської міської ради, який складається зі 137 статей на 20 аркушах. Так, за запропонований проект Регламенту проголосували депутати, які були присутніми на засіданні сесії - 22 чоловіка (з 26 обраних), засідання чергової сесії міської ради проводила її голова - ОСОБА_1, яка в подальшому підписала рішення сесії та затверджений Регламент.

Зокрема, стаття 96 прийнятого регламенту, була проголосована у слідуючій редакції: «Виконавчий апарат ради утворюється відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про державну службу», «Службу в органах місцевого самоврядування. Його структура і чисельність, витрати на утримання встановлюються радою за пропозицією її голови. Персональний склад виконавчого комітету утворюється у складі: керуючого справами (секретаря) виконкому, керівників структурних відділів, спеціалістів міської ради та інших осіб».

У разі незгоди з запропонованим персональним складом виконавчого комітету, депутати мають право надати до розгляду постійних комісій ради кандидатури до персонального складу виконкому. За погодженням голови міської ради або більшістю депутатів запропонований персональний склад виконавчого комітету може бути розглянутий та затверджений на поточній сесії ради і саме така редакція зазначена депутатами міської ради у своєму письмовому зверненні до депутата Дніпропетровської обласної ради.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 05.02.2016 року на засіданні III сесії VII скликання, за пропозицією депутата міської ради ОСОБА_8, за участю голови міської ради ОСОБА_1 було прийнято рішення «Про утворення персонального складу виконавчого комітету Підгородненської міської ради та обрання керуючого справами (секретаря) виконкому». Крім того, прийняте рішення міської ради підписано головою та затверджено печаткою і йому присвоєний номер «206».

Однак, як вбачається з матеріалів справи, на вищевказаному рішенні наявна примітка, написана особисто позивачкою про те, що Рішення вона вважає незаконним та має намір звернутися до суду для його скасування і нею прийнято розпорядження від 18.02.2016 року №24 про звернення з відповідним позовом до суду.

Проте, нормами чинного законодавства, зокрема ч.4 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рішення міської ради у п'ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень, після чого Рада зобов'язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення (тобто мала право накласти «вето»).

Але, як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивачкою ОСОБА_1, вищевказаних дій зроблено не було і вона не скористалася своїм правом накладення «вето» на документ, а навпаки погодилася з прийнятим рішенням міської ради, особисто підписавши його та завіривши печаткою.

Відповідно до положення ч.1 ст. 6 КАС України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті порушених прав особи виключно саме у сфері публічно-правових відносин. А захист прав, свобод та інтересів осіб, в свою чергу, передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що на момент прийняття Рішення Підгородненської міської ради від 05.02.2016 року, воно не суперечило актам чинного законодавства, не порушувало ні чиї, в т.ч. і позивачки, права або законні інтереси.

Що стосується прийнятого позивачкою розпорядження №24 від 18.02.2016 року, про звернення з відповідним позовом до суду щодо скасування ухваленого рішення міськради, суд вважає його безпідставним, оскільки її доводи належними доказами не обґрунтовані та не вмотивовані жодними нормами чинного законодавства. Крім того, в адміністративному позові ОСОБА_1, не зазначила, у чому конкретно проявилося порушення її прав, як депутата та голови міської ради, при прийнятті оскаржуваного рішення.

Зі змісту вимог ч.3 ст.2 КАС України слідує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Як вбачається з приписів ч.3 ст.140 та ч.1 ст.144 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, ч.1 ст.6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст.ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Завданням адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду, тобто, лише порушене право підлягає захисту, а не ті права та інтереси які, можливо, у майбутньому будуть порушені.

Рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулися, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Так, у судовому засіданні не встановлено протиправності оскаржуваного Рішення, тому суд дійшов висновку, що встановлені по даній справі факти свідчать про відповідність дій депутатів міськради при прийнятті рішення нормам діючого законодавства, оскільки вони на час голосування виконували свої прямі обов'язки і не вийшли за межі наданих їм повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також не порушили вимоги статтей Конституції України, яка зобов'язує органи місцевої влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, і обґрунтованих та вмотивованих підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 18, 69-71, 86, 158-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов голови Підгородненської міської ради ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішення Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.О. Ребров