Справа № 523/3895/16-а
Суддя: Гудіна Н. І.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/3895/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Суворовський районній суд міста Одеси у складі:

головуючої судді: Гудіної Н.І.,

при секретарі: Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 132 від 23.02.2016 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 132 від 23.02.2016 р. за наступних обставин.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постанова про адміністративне правопорушення №132 від 23.02.2016р. є протиправною та підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач Департамент Державної архітектурно- будівельної інспекції в Одеській області явку представника до судового засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 132 від 23.02.2016 р. головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Рідоша Р.В. визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Вказану постанову позивач отримав разом із супровідним листом заступника директора Департаменту від 23.01.2016 р. № 1015-01/11-2146 поштою 11 березня 2016 року. Участі у розгляді адміністративної справи позивач не приймав, своїх пояснень та доказів на надав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Однак, вказана постанова винесена за відсутності позивача, а також свідків чи будь-яких інших осіб, одноособово інспектором ДАБК, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП та, крім того, ОСОБА_2 не було роз'яснено його права та не надано можливість скористатися правовою допомогою, що є порушенням конституційних прав позивача.

Також судом встановлено, що на підставі договору дарування частини нерухомого майна, посвідченого 07.03.2012 р. приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Марченко О.М., ОСОБА_2 отримав в дар 83/100 частин нерухомого майна - центральної садиби за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний об'єкт нерухомості знаходиться на земельній ділянці площею 7724 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, користувачем якої була дарувальниця ФОП ОСОБА_5 на підставі договору оренди земельної ділянки для експлуатації об'єктів нерухомого майна від 28.05.2005 р., укладеного між нею та Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області.

Згідно ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, з набуттям права власності на будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1 позивач отримав і право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

На виконання вказаної норми позивачем подано до Інспекції ДАБК в Одеській області декларацію про початок виконання будівельних робіт, яка була зареєстрована 04.03.2014 р. за № ОД 26.

Викладені обставини не заперечуються відповідачем, оскільки неодноразово про існування вказаної декларації зазначається в оскаржуваній постанові.

Так, відповідно до ч.2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Проте, всупереч наведеній нормі жодних даних про скасування зазначеної декларації суду не надано. Так само, в постанові по справі про адміністративне правопорушення не вказується про існування розпорядчого акту або рішення суду про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 04.03.2014 р. за № ОД 26.

Таким чином, за відсутності розпорядчого акту чи рішення суду, яке набрало законної сили, про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, виконання будівельних робіт позивачем є цілком законним і не може вважатись самочинним будівництвом.

Частиною 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Частина 7 ст. 96 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд II категорії складності.

Отже, як вбачається з наведеного ОСОБА_2 виконано вимоги ст. ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, щодо подання декларації про початок будівельних робіт, її реєстрації, виконання будівельних робіт після реєстрації такої декларації, то таким чином в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язком щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Як встановлено ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Також відповідно до імперативних вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і, зокрема, скасовує постанову і закриває справу. А згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 132 від 23.02.2016 р., - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення № 132 від 23.02.2016 р. головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Рідоша Р.В. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в10 строк з дня її оголошення

Суддя-