Справа № 208/8748/15-а(2-а/208/29/16)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2016 рокусправа № 208/8748/15-а(2-а/208/29/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Коршуна А.О. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представників позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 лютого 2016 р.

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, правонаступник якого є Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, про зобов'язання відповідача вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 12 лютого 2016 р. позов задоволено. Зобов'язано відповідача поновити громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком з 16.07.2015 року.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_2 на час звернення до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії за віком, являвся громадянином України, та, відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мав право на державне пенсійне забезпечення за віком .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач (ОСОБА_2) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині строку з якого має бути поновлена пенсія позивачу, а саме з 11.09.1997 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 має право на пенсію з 11 вересня 1997 року, проте, суд першої інстанції помилково ототожнив строк для призначення пенсії зі строком для поновлення пенсії.

Представник відповідача надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти апеляційної скарги заперечує, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а також просить замінити відповідача правонаступником в порядку ст. 55 КАС України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції змінити в частині строку з якого має бути поновлена пенсія. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились. Про час, дату та місце судового засідання повідомленні належним чином.

В порядку ст. 55 КАС України здійснено заміну відповідача правонаступником (Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області замінено правонаступником Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області).

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.07.2015 року позивач, через свого представника, який діяв на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати позивачу пенсії за віком.

Аналізуючи вимоги апеляційної скарги, позивач, зокрема погоджується з рішенням суду першої інстанції, однак, вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені з 11.09.1997 року, а не з 16.07.2015 року, як то вказано в рішенні суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції досліджує правильність рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, зокрема, щодо питання чи правильно судом першої інстанції встановлена дата з якої слід поновити позивачу виплату пенсії.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно матеріалів справи позивач звернувся до суду з даним позовом 25.11.2015 року; в позовних вимогах не зазначав про поновлення пенсії з 11.09.1997 року, позовні вимоги не змінював та не уточнював (а.с. 2-8).

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р., визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, даного закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» N 1788-XII від 05.11.1991р., громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Приписами ст.83 ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Матеріалами справи підтверджено, що до відповідача позивач звернувся 16.07.2015 року, саме з цієї дати і задоволені позивні вимоги, при цьому, колегія суддів апеляційної інстанції звернула увагу, що позивач взагалі не зазначав в позові з якої саме дати слід задовольняти його вимоги.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шести місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

В позові позивач не ставив питання про поновлення строку звернення до суду, не зазначав про поважність причин пропуску строку звернення до суду, не ставив питання про поновлення пенсії саме з 11.09.1997 року, отже, такі питання судом першої інстанції і не могли бути розглянуті.

В апеляційній скарзі позивач ставить вимогу, яку не ставив в суді першої інстанції, (а саме, поновлення виплати пенсії з 11.09.1997 року). Натомість, суд першої інстанції може розглядати справу лише в межах позовних вимог (ч. 2 ст. 11 КАС України); при цьому, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції (ч. 4 ст. 195 КАС України).

Отже, виходячи з вищевикладеного колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни постанови суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 лютого 2016 р - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Л.П. Туркіна