Справа № 810/847/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року о/об 16год. 04 хв. 810/847/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., за участю секретаря судового засідання Тятькова І.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у місті Києві у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго»

до Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго» (далі позивач або ТОВ «Монтаженерго») до Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі відповідача або Васильківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області), в якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24 вересня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податкові повідомлення-рішення за результатами перевірок розпочатих та закінчених після 01 вересня 2015 року, приймаються протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Поряд з цим ОСОБА_3 перевірки не містить посилання на будь-який обвинувальний вирок суду або рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами за кримінально карані діяння в рамках кримінального провадження, матеріали якого стали підставою для проведення податкової перевірки та складання відповідного рішення. Крім того, позивач зазначає, що всі дії позивача під час здійснення спірних господарських взаємовідносин зі своїм контрагентом були спрямовані на реальне настання правових наслідків, а саме на фактичне придбання у цього контрагента відповідних робіт, які позивач отримав.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, відповідач зазначив, що під час проведення перевірки контролюючим органом було встановлено порушення скаржником вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого було занижено податок на додану вартість за лютий 2015 року на 21 696грн. Так, перевіркою встановлено відсутність придбання контрагентом позивача ТОВ «Акто Моноліт» електромонтажних послуг, які в подальшому були реалізовані на ТОВ «Монтаженерго».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просив суд відмовити у задоволенні позову.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України в судовому засіданні 27 квітня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки АБ №577102 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго» зареєстровано, як юридичну особу за адресою: 08623, Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Залізнична, будинок 164, ідентифікаційний код 36517594.

На підставі направлення від 31.08.2015 №245/22-02 виданого Васильківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області посадовою особою відповідача згідно із підпунктом 78.1.11 пунктом 78.1 статті 78 та пунктом 82.2 статті 82 розділу ІІ Податкового кодексу України у звязку із надходженням постанови начальника другого відділу КР слідчого управління фінансових розслідувань Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 від 13.07.2015 про призначення позапланової податкової перевірки та наказу Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 31.08.2015 №289, проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Монтаженерго» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДВ та податку на прибуток підприємства по взаємовідносинам з ТОВ «БК ОСОБА_3» () за період з 01.02.2015 по 28.02.2015.

Згідно висновків перевірки встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п.188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за лютий 2015 року на загальну суму 21 696,00грн.

За результатами перевірки відповідачем складено ОСОБА_3 №1161/10-07-22-02/36517594 від 11.09.2015, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2015, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем 21 696,00грн., за штрафним (фінансовими) санкціями 5 424,00грн.

Рішенням ГУ ДФС у Київській області №3120/10/10-36-10-01-04 від 27.11.2015 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області № від 24.09.2015, а скаргу ТОВ «Монтаженерго» - без задоволення.

Рішенням Державної фіскальної служби України №2317/6/99-99-10-01-04-25 від 04.02.2016 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області № від 24.09.2015 та рішення про результати розгляду первинної скарги, а скаргу ТОВ «Монтаженерго» - без задоволення

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Монтаженерго» ( Замовник) та ТОВ «Будівельна компанія «Акто Моноліт» (Виконавець) укладено договір підряду №8-П від 02 лютого 2015 року за умовами якого Замовник доручає та сплачує, а Виконавець бере на себе виконання таких робіт: «електромонтажні роботи».

Відповідно до п.3.1 Договору закінчену роботу Виконавець передає Замовнику згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт з додатком до нього комплекту документації, що передбачена завданням на проведення монтажно-будівельних робіт, в 3-х примірниках.

Згідно умов п.3.4 Договору відмова від прийняття робіт є мотивованою, якщо вона стосується якості, кількості або змісту переданої Замовнику проектно-кошторисної документації, що не відповідає діючим на території України державним будівельним нормам.

На виконання умов договору сторони підписали ОСОБА_3 №1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2015 року, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 (електромонтажні роботи на будівельному майданчику БКК) та склали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2015 року, Договірну ціну на будівництво «Внутріплощадочні Електромонтажні роботи», що здійснюються в 2015 році.

ТОВ «БК ОСОБА_3» видало позивачу податкову накладну №2 від 05.02.2015 на суму 49 946,74грн., в т.ч. ПДВ (20%) 8 324,46грн.

Розрахунок між підприємствами проведено в безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням №844 від 05.02.2015.

Між ТОВ «Монтаженерго» (Замовник) та ТОВ «Будівельна компанія «Акто Моноліт» (Виконавець) укладено договір підряду №10-П від 20 лютого 2015 року за умовами якого Замовник доручає та сплачує, а Виконавець бере на себе виконання таких робіт: «електромонтажні роботи багатоквартирного житлового будинку №2».

Відповідно до п.3.1 Договору закінчену роботу Виконавець передає Замовнику згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт з додатком до нього комплекту документації, що передбачена завданням на проведення монтажно-будівельних робіт, в 3-х примірниках.

Згідно умов п.3.4 Договору відмова від прийняття робіт є мотивованою, якщо вона стосується якості, кількості або змісту переданої Замовнику проектно-кошторисної документації, що не відповідає діючим на території України державним будівельним нормам.

На виконання умов договору сторони підписали ОСОБА_3 №21 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2015 року, зведений кошторис розрахунок вартості обєкта будівництва на електромонтажні роботи багатоквартирного житлового будинку №2 та склали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2015 року, Договірну ціну на будівництво «електромонтажні роботи багатоквартирного житлового будинку №2», що здійснюються в 2015 році,

ТОВ «БК ОСОБА_3» видало позивачу податкову накладну №21 від 20.02.2015 на суму 80 229,08грн., в т.ч. ПДВ (20% 13 371,51грн.).

Розрахунок між підприємствами проведено в безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням №867 від 23.02.2015.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 201.14 ст.201 Податкового кодексу України встановлено, що платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є принцип превалювання сутності над формою операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Як зазначено у ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно з п.1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі Положення №88), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до п.2.1 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Як зазначено у п.2.4 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

У пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України зазначено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пп.«а» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Як зазначено у пп.«а» п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Підпунктом 198.3. ст. 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до ст. 187.1 цього ж Кодексу датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата здійснення першої з подій:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.4 ст.201 ПК України встановлено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п.п. 201.6 та 201.8 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків - покупця. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Наведені правові норми свідчать, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку та підтвердження розрахунковими, платіжними та первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

Судом встановлено, що перелічені вище документи оформлені відповідно до вимог законодавства. Водночас, перевіркою не зафіксований факт наявності в податковій накладній недоліків, що свідчить про її неналежність як первинного документу, або порушення порядку її видачі.

Таким чином, у позивача наявна необхідна документація, яка дає підстави для включення витрат до складу валових за відповідний період, що виникли у зв'язку з оплатою за послуги контрагента на виконання зобов'язань по укладеному договору.

Крім того, між позивачем (Підрядник) та Обслуговуючим житлово-будівельним кооперативом «Британський клубний квартал» (замовник) укладено Договір підряду №85БКК від 28.01.2015 відповідно до умов якого Підрядник зобовязується на власний ризик виконати та здати Замовнику в установлений Договором строк закінчені внутріпрощадочні електромонтажні роботи у багатоквартирних житлових будинках №1-4 по вул. Яблуневій, 27-37, а Замовник зобовязується прийняти від підрядника закінчені роботи (обєкт будівництва) та оплатити їх.

Відповідно до п.4.4.1 Договору підрядник має право залучати за згодою Замовника до виконання договору підряду третіх осіб (субпідрядників). На виконання умов договору сторони склали та підписали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2015 року, ОСОБА_3 №1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2015 року, Договірну ціну на будівництво «Електромонтажні роботи на будівельному майданчику БКК», що здійснюється в 2015 році, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на електромонтаж.

Між позивачем (Підрядник) та Обслуговуючим житлово-будівельним кооперативом «Британський клубний квартал» (замовник) укладено Договір підряду №98БКК на монтаж електромережі від 06.02.2015 за умовами якого Підрядник зобовязується на власний ризик виконати та здати Замовнику в установлений Договором строк закінчені роботи з монтажу внутрішньої електромережі у багатоквартирному житловому будинку №2 по вул. Яблуневій, 33, 35, 37, а Замовник зобовязується прийняти від підрядника закінчені роботи (обєкт будівництва) та оплатити їх.

Відповідно до п.4.4.1 Договору підрядник має право залучати за згодою Замовника до виконання договору підряду третіх осіб (субпідрядників). На виконання умов договору сторони склали та підписали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року, ОСОБА_3 б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, Договірну ціну на будівництво «Багатоквартирного житлового будинку №2 за адресою вул. Яблунева у Голосіївському районі м.Київ. Монтаж внутрішніх електромереж багатоквартирного житлового будинку №2 БКК», що здійснюється в 2015 році, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на електромонтажні роботи. Розрахунки між підприємствами здійснювалися в безготівковій формі, що підтверджується виписками по рахунку (а.с. 94-99).

В матеріалах справи також наявна Ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції України, виданої позивачу строком дії з 16 травня 2014 року по 16 травня 2019 року з переліком робіт (4.00.00 будівельні та монтажні роботи), Дозвіл № 3861.14.32 Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м.Києві який діє з 06 листопада 2014 року по 05 листопада 2019 року, Ліцензія Ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції України видана ТОВ «Будівельна компанія «Акто Моноліт» строком дії з 08 вересня 2014 року по 08 вересня 2017 року з переліком робіт (5.00.00 монтаж інженерних мереж), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо реєстрації ТОВ «БК «Акто Моноліт» як юридичної особи станом на 27.03.2016 засновником якого є ОСОБА_5, дані реєстру платників ПДВ щодо ТОВ «БК «Акто Моноліт» (а.с. 100-107).

Відповідно до Довідки Управління статистики у Васильківському районі АБ №577102 видами діяльності позивача за КВЕД є: 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій; 43.21 електромонтажні роботи; 43.29 інші будівельно-монтажні роботи; 46-19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель; 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

З матеріалів справи, а саме з ОСОБА_3 перевірки встановлено, що остання проведена на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України та п.82.2 ст.82 Розділу ІІ ПК України. Вказані обставини представниками сторін в судовому засіданні не заперечувалися.

З огляду на що суд зазначає, що відповідно до п. 36 Розділу ХХ Податкового кодексу України у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків" і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов'язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Також суд приймає до уваги лист Державної податкової служби України від 28.08.2015 №32067/7/99-99-22-04-02-17 «Про окремі питання проведення документальних перевірок», який не є нормативно-правовим актом, проте який має враховуватися Головними управліннями в областях, м.Києві та Міжрегіональним головним управлінням ДФС Центральним офісом з обслуговування великих платників при проведенні контрольно-перевірочних заходів.

Зі змісту наведено листа слідує, що відповідно до пункту 7, частини 2 пункту 8 та частини 3 пункту 12 розділу I Закону України від 17 липня 2015 року №655-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо зменшення тиску на платників податків» з Податкового кодексу України (далі - Кодекс) виключено підпункт 54.3.4 пункту 54.3 статті 54, пункт 58.4 статті 58 та пункт 86.9 статті 86 розділу II Кодексу. Таким чином, відмінено норми, які передбачають особливості прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами перевірок, проведених за визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Кодексу обставин, у зв'язку з наявністю кримінального провадження щодо кримінального правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків. Враховуючи наведене, з 1 вересня 2015 року за результатами таких перевірок запроваджується загальний порядок та терміни прийняття податкових повідомлень-рішень, передбачений пунктом 86.8 статті 86 розділу II Кодексу. Пунктом 36 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу (із змінами, внесеними Законом №655) визначено, що у разі якщо судом за результатами кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом №655 і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов'язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. У зв'язку з цим загальний порядок прийняття податкових повідомлень-рішень, передбачений пунктом 86.8 статті 86 розділу II Кодексу, застосовується за результатами перевірок, які проводяться у межах кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, розпочатих після набрання чинності вказаним Законом.

В судовому засіданні встановлено, що перевірка позивача розпочалася 31.08.2015, закінчилася 04.09.2015 та проведена на підставі постанови начальника другого відділу КР слідчого управління фінансових розслідувань Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 від 13.07.2015 про призначення податкової перевірки, тобто до набрання внесення змін до Податкового кодексу України.

Поряд з цим, відповідно до п.1.6 Розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених Наказом Державної фіскальної служби України від 31 липня 2014 року №22, реалізацію матеріалів перевірок, призначених відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, доцільно здійснювати з урахуванням норм пункту 36 підрозділу 10 розділу XX Кодексу.

Підрозділ органу державної фіскальної служби, що проводить такі документальні перевірки, веде окремий облік матеріалів перевірок, по яких не прийнято податкові повідомлення-рішення з урахуванням норм пункту 36 підрозділу 10 розділу XX Кодексу та відповідно до Митного кодексу, в Журналі реєстрації перевірок, призначених за ініціативою правоохоронних та судових органів, за формою згідно з додатком 9 до Методичних рекомендацій. При цьому не пізніше останнього числа кожного кварталу доцільно здійснювати інвентаризацію таких матеріалів та за її результатами надсилати запити до ініціатора перевірок щодо стану розгляду справ та прийнятих за ними рішень.

Після отримання рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами вживаються заходи щодо реалізації матеріалів перевірок згідно з вимогами Кодексу.

Відповідальність за передбачений Кодексом обов'язок винесення податкових повідомлень-рішень за результатами перевірок, призначених у порядку підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, покладається на орган державної фіскальної служби, на обліку в якому перебуває платник податків, що перевірявся.

Стосовно посилання відповідача на постанову Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа № 21-421а11) в якій міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним, суд зазначає, що відповідно до приписів ст.. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Поряд з цим в матеріалах справи містяться копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 від 27.05.2015 в якій він зазначає про те, що з 24 листопада 2014 року він здійснює керівництво поточною діяльністю Товариства та вирішував всі питання діяльності Товариства віднесені до компетенції Директора згідно із Статутом Товариства. Також в матеріалах справи міститься копія протоколу допиту свідка від 17 лютого 2016 року у кримінальному провадженні №0000019 за змістом яких ОСОБА_5 заперечує свою участь у діяльності підприємства. Проте вироку за вказаним кримінальним провадженням матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Так, на виконання вказаних положень судом двічі здійснено виклик ОСОБА_5 (засновника ТОВ «БК «Акто Моноліт»), проте свідок поштового відправлення з незалежних від суду причин не отримав, до суду не прибув.

Стосовно вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року по справі №761/37104/15-к (провадження №1-кп/761/1442/2015) суд зазначає, що в останньому визнано ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України стосовно його діяльності у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОСКАР АМГ», позаяк ТОВ «ОСКАР АМГ» не є контрагентом позивача у спірних відносинах.

Згідно ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку і податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Пред'явлені до перевірки та надані у судовому засіданні документи є первинними документами у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та повністю підтверджують факт здійснення операції і, відповідно, право позивача на включення до податкового кредиту та до складу своїх валових витрат вартості отриманих послуг з метою здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, установлених законом. Платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державою від іншого платника податків, який ці норми порушує.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № від 24.09.2015.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго» () судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ().

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова

ОСОБА_6