Справа № 804/7675/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 р. Справа № 804/7675/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріКанівець К.В.
за участю:
представника позивача представника відповідача Мешкової І.А. Синявського І.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс Дніпровський" до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс Дніпровський» звернулось до суду з адміністративним позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області з вимогами: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № , № від 29.05.2015 року винесені Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на підставі Акту перевірки №141/04-07-22-01/36020648 від 30.04.2015р.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки Акту перевірки про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з : ТОВ «БІОВАК УКРАЇНА» (), ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ДП СВ АЛЬТЕРА ЗАПОРІЖЖЯ» (), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» (), ТОВ «УКРШЛЯХСЕРВІС» (), ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» (), ТОВ БМК «РАССВЄТ» () за грудень 2014 року, по взаємовідносинам з: ТОВ «ФУД ПЛАНТ ЛТД» (), ТОВ «ГРАНД СЕРВІС ІІІ» (), ТОВ ФІРМА «ТРИПЛЕКС» (), ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» () за січень 2015 року та подальшого руху придбаних товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання у фактичних періодах їх здійснення необґрунтовані та недоведені, є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а податкові повідомлення-рішення якими ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість є незаконними та суперечать положенням чинного законодавства.

У судове засідання з'явився представник позивача, надав пояснення аналогічні доводам викладеним у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні в обґрунтування своєї позиції по справі зазначив, що ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» в порушення ст.185, ст.188, ст.198, ст.201, ст. 209 ПК України, а саме завищено податковий кредит всього за перевіряємий період на суму 403992,91 грн. в тому числі: по податковим деклараціям з ПДВ (скороченим) спеціального режиму оподаткування діяльності в сфері сільського господарства на загальну суму 403797,22 грн. в тому числі: за грудень 2014 року -137908,57 грн., за січень 2015 року - 265888,65; по загальній податковій декларації з ПДВ на суму 195,69 грн. в тому числі: за грудень 2014 року - 195,69 грн.; по недостовірним первинним обліковим документам, які сформовані на підставі просування (використання) даних зазначених у цих документах.

Зазначені порушення зафіксовано податковим органом у акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з : ТОВ «БІОВАК УКРАЇНА» (), ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ДП СВ АЛЬТЕРА ЗАПОРІЖЖЯ» (), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» (), ТОВ «УКРШЛЯХСЕРВІС» (), ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» (), ТОВ БМК «РАССВЄТ» () за грудень 2014 року, по взаємовідносинам з: ТОВ «ФУД ПЛАНТ ЛТД» (), ТОВ «ГРАНД СЕРВІС ІІІ» (), ТОВ ФІРМА «ТРИПЛЕКС» (), ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» () за січень 2015 року та подальшого руху придбаних товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання у фактичних періодах їх здійснення №141/04-07-22-01/36020648 від 30.04.2015р. На підставі зазначеного акту Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було винесено податкові повідомлення - рішення № , № від 29.05.2015 року, які повністю відповідають вимогам чинного законодавства та визначеній законом компетенції. Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області додержані всі вимоги правових норм, які регулюють порядок їх прийняття, рішення узгоджуються з вимогами чинного законодавства і прийняті відповідно до обставин, що склалися, отже, підстави для визнання їх незаконними та скасувати відсутні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає необхідним даний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу від 14.04.2015 року №547, про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та направлень №161/22-01, №162/22-01, №163/22-01 від 14.04.2015 року виданих Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Сербіною Наталією Іванівною - головним державним ревізором-інспектором відділу організації та супроводження перевірок платників податків управління податкового аудиту Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Костиркіною Анною Олександрівною - старшим державним ревізором-інспектором відділу організації та супроводження перевірок платників податків управління податкового аудиту Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Джигою Іриною Володимирівною - старшим державним ревізором-інспектором відділу організації та супроводження перевірок платників податків управління податкового аудиту Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів, керуючись ст. 19 1 , п.п. 20.1.4, п.20.1 ст.20, п. 75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з : ТОВ «БІОВАК УКРАЇНА» (), ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ДП СВ АЛЬТЕРА ЗАПОРІЖЖЯ» (), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» (), ТОВ «УКРШЛЯХСЕРВІС» (), ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» (), ТОВ БМК «РАССВЄТ» () за грудень 2014 року, по взаємовідносинам з: ТОВ «ФУД ПЛАНТ ЛТД» (), ТОВ «ГРАНД СЕРВІС ІІІ» (), ТОВ ФІРМА «ТРИПЛЕКС» (), ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» () за січень 2015 року та подальшого руху придбаних товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання у фактичних періодах їх здійснення.

В ході перевірки, на думку перевіряючих, було встановлено відсутність факту реального вчинення господарських відносин із ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ДП СВ АЛЬТЕРА ЗАПОРІЖЖЯ» (), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» () (в частині), ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» (), ТОВ БМК «РАССВЄТ» (), ТОВ «ФУД ПЛАНТ ЛТД» (), ТОВ «ГРАНД СЕРВІС ІІІ» (), ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» () їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено не відповідність змісту первинних документів суті господарських операцій, які визнані не реальними по ланцюгу постачання та відсутність об'єктів оподаткування, що призвело до завищення податкового кредиту всього у сумі 403992,91 грн., у тому числі: по податковим деклараціям з ПДВ (скороченим) спеціального режиму оподаткування діяльності в сфері сільського господарства на загальну суму 403797,22 грн. в тому числі: за грудень 2014 року -137908,57 грн., за січень 2015 року - 265888,65; по загальній податковій декларації з ПДВ на суму 195,69 грн. в тому числі: за грудень 2014 року - 195,69 грн.; по недостовірним первинним обліковим документам, які сформовані на підставі просування (використання) даних зазначених у цих документах.

Таким чином, встановлено порушення ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» ст.185, ст.188, ст. 198, ст.201, ст.209 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року за № 2755-VI.

За результатами вищезазначеної документальної позапланової виїзної перевірки Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області складено Акт перевірки №141/04-07-22-01/36020648 від 30.04.2015р.

Не погодившись із вищезазначеними висновками Акту перевірки ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» було подано заперечення до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

29.05.2015 року Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на підставі Акта перевірки №141/04-07-22-01/36020648 від 30.04.2015р. було винесено повідомлення-рішення № яким ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 195,69 грн., № яким ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 605695,83 грн.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до пунктів 209.1, 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті, може обрати спеціальний режим оподаткування. Згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

При розгляді справи встановлено, що підприємство позивача є сільськогосподарським. Позивач включив до складу податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинах з контрагентами по спеціальній декларації, зокрема за грудень 2014р.- 137908,57грн., січень 2015р.- 265888,65 грн.: та включило до складу податкового кредиту загальної декларації, зокрема за грудень 2014р.- 195,69 грн.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбудеться раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Отже, наявність у платника податку виданих йому податкових накладних і сплата вартості отриманих товарів та послуг з ПДВ є достатніми підставами для визначення податкового кредиту з урахуванням підтвердження реального здійснення господарської операції та з метою подальшого використання товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні регулює Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачає первинні облікові документи та регістри бухгалтерського обліку. Так, згідно з частиною 1 цієї статті, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ -це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

На підтвердження виконання спірних операцій із закупівлі товару (розхідні матеріали, інвентар, спецодяг, обладнання для рафінації курячого жиру), його отримання та оплати підприємством подано необхідні первинні документи, товарно-транспортні та видаткові накладні, банківські виписки, які містять всі обов'язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати, як юридичну так і господарську сутність укладених правочинів, їхніх учасників, а також грошову складову вчинених господарських операцій, а відтак суд не вбачає підстав для визнання цих документів недійсними, а здійснення господарських відносин з контрагентами, в тому числі їх розрахунки такими, що не мають підтвердження їх реальності.

Порушень в оформленні цих документів, які б могли свідчити про нереальність спірних операцій, судом не виявлено.

Ні в Акті перевірки Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, ні в судовому засіданні представником відповідача не представлено достатніх доказів, які б свідчили про нереальність господарських операцій між ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» та ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ДП СВ АЛЬТЕРА ЗАПОРІЖЖЯ» (), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» () (в частині), ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» (), ТОВ БМК «РАССВЄТ» (), ТОВ «ФУД ПЛАНТ ЛТД» (), ТОВ «ГРАНД СЕРВІС ІІІ» (), ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» (), незвичності цих господарських операцій для її учасників, збитковості цих операцій, інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про їх фіктивність, а також те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами, цілями ділового характеру, а дії ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Також з акту перевірки та заперечень поданих представником позивача слідує, що основою висновків податкового органу про заниження платником податків податку на додану вартість стали акти перевірки контрагентів позивача, яким встановлено порушення в частині недодержання вимог податкового законодавства в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах.

Суд вважає такий висновок податкової інспекції про заниження позивачем податку на додану вартість, який зроблений, зокрема і на підставі актів перевірки контрагентів позивача, передчасним, оскільки податковий орган не бере до уваги первинні документи, які надавалися позивачем під час проведення перевірок та визнані відповідачем такими, що підтверджують вчинення господарських операцій. Окрім того, в ході судового розгляду даної справи підприємством належними первинними документами підтверджено реальність вчинення господарських операцій між ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» та ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ДП СВ АЛЬТЕРА ЗАПОРІЖЖЯ» (), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» () (в частині), ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» (), ТОВ БМК «РАССВЄТ» (), ТОВ «ФУД ПЛАНТ ЛТД» (), ТОВ «ГРАНД СЕРВІС ІІІ» (), ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» (), які стали підставою для формування даних податкового обліку.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що включений позивачем в податкові декларації податковий кредит з ПДВ та підтверджений відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, податковими накладними, оформленими у відповідності до вимог законодавства, які були надані працівникам податкового органу під час проведення перевірки.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки факт закупівлі та поставки товарів підтверджується відповідними бухгалтерськими документами про одержання цього товару, а також сплату коштів продавцю товару, тому підстави для визнання укладених правочинів нікчемними, відсутні.

Крім того, ні відповідачем в акті перевірки чи в письмових запереченнях, ні представником відповідача в судовому засіданні не надано будь-яких належних та достатніх доказів, які б вказували, що господарські операції між позивачем та ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ДП СВ АЛЬТЕРА ЗАПОРІЖЖЯ» (), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» () (в частині), ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» (), ТОВ БМК «РАССВЄТ» (), ТОВ «ФУД ПЛАНТ ЛТД» (), ТОВ «ГРАНД СЕРВІС ІІІ» (), ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» () суперечили чинному законодавству чи моральним засадам суспільства, або порушували публічний порядок.

Відповідно до статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути, на вимогу однієї із сторін або відповідного органу державної влади, визнано судом недійсним повністю або в частині.

Необхідними умовами для визнання зобов'язання недійсним відповідно до частини 1 статті 207 ГК України є, зокрема, його вчинення з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність вчинення зобов'язання і суперечність його мети інтересам держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Таким чином, при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Відповідачем (податковим органом) не доведено суду, що господарські зобов'язання між позивачем та ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ДП СВ АЛЬТЕРА ЗАПОРІЖЖЯ» (), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» () (в частині), ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» (), ТОВ БМК «РАССВЄТ» (), ТОВ «ФУД ПЛАНТ ЛТД» (), ТОВ «ГРАНД СЕРВІС ІІІ» (), ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» (), вчинені з метою, заздалегідь суперечною інтересам держави та суспільства, та не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Сторони самостійно визначають форму договору. В силу статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність волевиявлення за істотними умовами договору однією із сторін; спір між сторонами щодо недійсності договору відсутній.

Як встановлено судом, умови вищезгаданих договорів поставки сторонами були виконані, про що свідчать досліджені судом докази.

Судом досліджені первинні документи, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у даній справі, та пов'язані з рухом активів, виконанням зобов'язань, останні відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах та підтверджують обґрунтованість визначення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Крім того, чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству та дотримання постачальників товару вимог податкового законодавства, навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку.

Діюче податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Як встановлено судом та знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, між позивачем та контрагентами укладено господарські договори, факт виконання яких підтверджений належним чином оформленими первинними документами.

Крім того, на момент укладення угод та їх виконання, позивач та його контрагенти були наділені належною господарською компетенцією, знаходилися в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України. Доказів, які б свідчили про відсутність у них відповідної правоздатності відповідачем не надано.

Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що господарські операції із суб'єктами господарювання носили реальний характер, послуги були виконані належним чином, товари були поставлені та оплачені.

Доводи відповідача про нікчемність правочинів укладених між позивачем та ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ДП СВ АЛЬТЕРА ЗАПОРІЖЖЯ» (), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» () (в частині), ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» (), ТОВ БМК «РАССВЄТ» (), ТОВ «ФУД ПЛАНТ ЛТД» (), ТОВ «ГРАНД СЕРВІС ІІІ» (), ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» (), судом не приймаються до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладення вказаних правочинів. Також, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності договорів, укладених позивачем з контрагентами, фіктивної господарської діяльності контрагента позивача, безтоварності господарських операцій, відсутність зв'язку укладеної угоди з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаних підприємств за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч.2 ст. 228 ЦКУ.

Слід зазначити, що якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Посилання податкової інспекції, як на підставу нереальності операцій позивача з контрагентами ПП «МАЛЬТ» (), ТОВ «ДП СВ АЛЬТЕРА ЗАПОРІЖЖЯ» (), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» () (в частині), ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» (), ТОВ БМК «РАССВЄТ» (), ТОВ «ФУД ПЛАНТ ЛТД» (), ТОВ «ГРАНД СЕРВІС ІІІ» (), ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» () та акт №141/04-07-22-01/36020648 від 30.04.2015р. не може бути підставою для визнання нереальності наступних угод укладених з позивачем, оскільки відповідачем у даній справі будь-яких доказів про прийняття рішень податковою інспекцією на підставі вказаних актів перевірки не надано, як і не надано будь-яких доказів підробки документів чи службового зловживання, а також притягнення до відповідальності винних осіб.

Головною підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена законом.

Слід зазначити, що одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю дотримання податкового законодавства і надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків. Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

В матеріалах справи відсутні докази на предмет визнання недійсним в установленому порядку вищевказаних договорів та порушення законодавства України в момент складання наявних у позивача податкових накладних. Крім того, зібраними у справі доказами підтверджується реальність господарських операцій позивача, а відтак спростовуються висновки акту перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007р. у справі "Інтерсплав проти України").

Слід зазначити, що відповідач не звертався до суду із позовом про визнання недійсним договорів укладених позивачем з контрагентами, та в акті перевірки не зазначено, чи винесено обвинувальний вирок щодо будь-кого з посадових осіб та чи притягнуто будь-кого з посадових осіб контрагентів до кримінальної відповідальності за злочини передбачені статтями 205, 212 Кримінального кодексу України щодо створення та господарської діяльності з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

Таким чином, актом перевірки ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» не спростовано встановленої статтею 204 ЦК України презумпції правомірності вчинених позивачем правочинів. В силу приписів статтей 8 і 19 Конституції України лише висновку одного органу державної податкової служби України про нікчемність вчинених платником податків правочинів є недостатнім для висновку іншого органу державної податкової служби України про порушення контрагентом такого платника податків законів з питань оподаткування.

Належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, статті 70 КАС України доказами вчинення платником податків нікчемного правочину можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

В ході розгляду справи відповідачем не подано суду жодних доказів порушення адміністративного чи кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в актах фактами діяльності контрагентів платників податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи ні відповідачем, ні його представниками в судовому засіданні, не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами та не доведений факт порушення позивачем податкового законодавства.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні обставини та письмові докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність встановлених Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області в акті документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Птахокомплекс Дніпровський» обставин, з огляду на що оскаржувані податкові повідомлення - рішення №, № від 29.05.2015 року, якими збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів та зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З вищевказаного слідує, що Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області не доведено правомірності своїх рішень та наявності достатніх підстав для винесення податкових повідомлень-рішень, що оскаржуються позивачем.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.05.2015р. №, №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс Дніпровський" () судові витрати у розмірі 487, 20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2015 року

Суддя Р.А. Барановський