Справа № 802/375/16-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 травня 2016 р. Справа № 802/375/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вергелеса Андрія Валерійовича, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Сокирянський" про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області з адміністративним позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Сокирянський" про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню до Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з вересня 2015р. по лютий 2016р. в загальній сумі 7154 грн. 00 коп.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Сокирянський" як субєкт підприємницької діяльності зареєстровано управлінням економіки Теплицької районної державної адміністрації Вінницької області 10.03.2000р. Перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області та є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що на адресу відповідача позивачем направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за вересень 2015 року лютий 2016 року та доведено до відома відповідача про розмір сум до відшкодування ( а.с. 5-10 ).

Станом на момент звернення позивачем до суду за відповідачем рахується заборгованість по невідшкодованих до Пенсійного фонду України фактичних витратах на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з вересня 2015р. по лютий 2016р. пенсіонеру ОСОБА_1 на загальну суму 7154 грн. 00 коп. Зазначена заборгованість, крім іншого, підтверджується розрахунком суми боргу ( а.с. 13 ).

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 1 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР відповідач є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону. Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" встановлено ставку на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 100% від обєкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно з п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування", пункту 6.1 Розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція), відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 у розмірі 100 відсотків. Крім того, відповідно до вимог Інструкції, управлінням Пенсійного фонду України має бути компенсовано витрати за доставку пенсій згідно тарифів, установлених Укрпоштою.

Таким чином, законодавством чітко визначені підстави та порядок відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2.

Згідно з п. 6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Відповідно до пунктів 6.4, 6.5 Інструкції 6.4 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

За правилами, встановленими пунктом 6.7 Розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Станом на момент звернення позивача до суду, за відповідачем рахується заборгованість по невідшкодованих до Пенсійного фонду України фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пункту "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 7154 грн. 00 коп.

На час розгляду адміністративної справи відповідач не надав суду доказів погашення перед позивачем заборгованості, яка підтверджується матеріалами справи. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в сумі 7154 грн. 00 коп. відповідають дійсним обставинам справи, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу "Сокирянський" () на користь управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області () заборгованість з відшкодування фактичних витрат по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року в сумі 7154 грн. 00 коп. ( сім тисяч сто пятдесят чотири грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович