Справа № 686/10222/16-а
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Козак О.В., розглянувши у скороченому провадженні в місті Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій та рішення неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій та рішення неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить: визнати дії та рішення відповідача щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугу років в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Київської області №18ф-53 від 15.02.2016 року без обмеження граничним максимальним розміром відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, що діяла на час призначення йому пенсії, у зв'язку із змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому здійснити йому перерахунок пенсії з 01.12.2015 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, що діяла на час призначення йому пенсії, в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Київської області №18ф-53 від 15.02.2016 року без обмеження граничним максимальним розміром, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсією, перерахувавши її на його особистий пенсійний рахунок.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він працював в органах прокуратури України на різних прокурорсько-слідчих посадах з 29 квітня 1977 року по 24 лютого 2014 року. В вересні 2002 року йому призначено пенсію за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789-ХІІ від 12.07.2001 року, чинній на час призначення пенсії) в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено, зокрема і постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». У зв'язку із вказаними змінами в оплаті праці працівників прокуратури 12.04.2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, чинній на час призначення пенсії, в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Київської області №18ф-53 від 15 лютого 2016 року без обмеження граничним максимальним розміром.

Листом Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому від 19.04.2016 року №191/Г-12 йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру", і що відповідно ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" Кабінетом Міністрів України визначається умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, який на даний час не прийнятий. Також, на думку відповідача, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України "Про прокуратуру", не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважає, що відмовляючи йому здійснити перерахунок пенсії відповідно до його заяви, управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому не вірно тлумачило норми Закону, діяло поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції України та законам України, тому позивач просить позов задоволити.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.05.2016 року у справі було відкрито скорочене провадження.

Відповідачу у передбаченому законом порядку було направлено позовну заяву та надано строк для подачі письмових заперечень проти позову.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, вказавши, що підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 01.12.2015 року, згідно довідки №18ф-53 від 15.02.2016 року не має, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру", і що відповідно ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" Кабінетом Міністрів України визначається умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, який на даний час не прийнятий. У зв'язку з чим, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України "Про прокуратуру", не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Також, чинним законодавством України встановлено обмеження щодо максимального розміру пенсії, а довідка №18ф-53, згідно якої позивач просить провести перерахунок пенсії, видана 15.02.2016 року, тому відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням того, що у справі наявні достатні докази, суддя приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення без проведення судового засідання, а відтак у відповідності до ч. 4 ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницьокму та отримує з 02.09.2002 року пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми заробітної плати.

12.04.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з роміру 90% від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури Київської області №18ф-53 від 15 лютого 2016 року без обмеження граничним максимальним розміром.

Листом Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому №191/Г-12 від 19.04.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії згідно довідки №18ф-53 від 15.02.2016 року. Оскільки, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру", і що відповідно ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" Кабінетом Міністрів України визначається умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, який на даний час не прийнятий. Також, на думку відповідача, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України "Про прокуратуру", не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Однак, згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001 року на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни.

Так, Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права (пенсія призначається в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати незалежно від стажу роботи). Цим же Законом встановлені обмеження максимального розміру пенсії - 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011р. № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Внесені Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року, «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Крім того, Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, обмеження розміру пенсії максимальним її розміром не передбачав.

Позивачу пенсія була призначена 02.09.2002 року, тобто до набрання чинності вказаними законами.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

При цьому, суд вважає твердження відповідача, про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни від 02.03.2015р. № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Разом з цим, таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав на необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Підвищення заробітної працівників прокуратури відбулося згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про впорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури».

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року, у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено в т.ч. і постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" . Відтак на підставі вказаної постанови КМ України у позивача виникло право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію з 1 грудня 2015 року, згідно довідки прокуратури Київської області №18ф-53 від 15.02.2016 року, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, без обмеження граничним максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсією

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії та рішення відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є неправомірними, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 69-72, 94, 104, 158-163, 183-2, 186 КАС України, ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії та рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Київської області №18ф-53 від 15.02.2016 року без обмеження граничним максимальним розміром відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, що діяла на час призначення йому пенсії, у зв'язку із змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно- правових актів».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2015 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, що діяла на час призначення йому пенсії, в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Київської області №18ф-53 від 15.02.2016 року без обмеження граничним максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсією, перерахувавши її на його особистий пенсійний рахунок.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: