Справа № 815/1764/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1764/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Мороз А.П.

сторін:

представника позивача Атанасова Х.С.

представник відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного підприємства "Фірми "ВЕСІ-СТО" до державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Головного управління ДФС в Одеській області про скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 30.06.2015 року № 1 та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства "Фірми "ВЕСІ-СТО" до державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Головного управління ДФС в Одеській області в якому позивач просить суд скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 30.06.2015 року № 1 та зобов'язати Державну податкову інспекцію в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області відновити відомості про ПП «Фірма «ВЕСІ-СТО» в Реєстрі платників єдиного податку з 10.06.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неправомірно прийнято рішення про анулювання реєстрації єдиного податку у зв'язку з несплатою протягом періоду з 01.01.2015 року до 30.06.2015 року земельного податку на суму 710 412,32 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав зав'ялені позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні пояснень.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно. Жодних заяв, клопотань про неможливість прибути до суду не надходило. Разом з тим, у письмових запереченнях проти позову, які надійшли до суду, представник відповідача зазначає, що вказане рішення винесене інспекцією на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений податковим законодавством, у зв'язку з чим є законним, обґрунтованим та скасуванню не підлягає, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.01.2013 року ПП «Фірма «ВЕСІ-СТО» отримано свідоцтво про реєстрацію платника єдиного податку з 01.01.2013 року.

ДПІ в Овідіопольському районі від 30.06.2015 року №1 прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку позивачу. Підставою для винесення вказаного рішення податковим органом стала наявність податкового боргу по податках і зборах, у зв'язку з несплатою податкового боргу протягом двох послідовних кварталів.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, судом досліджено відповідність фактичних обставин справи приписам чинного законодавства.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), передбачено право платника оскаржити в адміністративному або судовому порядку рішення, прийняті контролюючим органом.

При цьому, відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПКУ, з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено наступні обставини.

28.08.2013 року ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів Одеської області на підставі акту перевірки №96/15-21-22-01 від 13.08.2013 року прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання на 627 463,54 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення ПП «Фірма «ВЕСІ-СТО» оскаржено в судовому порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2014 року позов задоволено, а податкове повідомлення-рішення - скасовано.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.08.2014 року постанову суду першої інстанції скасовано, а у задоволенні позовних вимог позивача - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.08.2015 року постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.08.2014 року скасована, а постанова Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2014 року залишена в силі.

При цьому, після винесення рішення Одеського апеляційного адміністративного суду, відповідачем по справі 17.10.2014 року винесено податкова вимога №1146-25 про стягнення податкового боргу, яка в подальшому також оскаржено в судовому порядку.

17 вересня 2015 року Одеським окружним адміністративним судом винесено постанову, якою задоволено позовні вимоги ПП «Фірма «ВЕСІ-СТО» та скасовано податкову вимогу №1146-25. Вказана постанова в судовому порядку не оскаржувалась і набрала законної сили 20.10.2015 року.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність у позивача по справі станом на 20.10.2015 р. податкового боргу.

Судом також встановлено, що 30.06.2015 року ДПІ в Овідіопольському районі ГУДФС в Одеській області прийнято рішення №1 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ПП «Фірма «ВЕСІ-СТО», яке є предметом розгляду даної справи.

Згідно висновку комісії, наявність податкового боргу по податкам і зборам є підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку ПП «Фірма «ВЕСІ-СТО», в зв'язку з несплатою податкового боргу протягом двох послідовних кварталів.

До вказаного висновку комісія прийшла на підставі приписів п.п.299.10 абз.3 п.299.10 ст.299 ПКУ: «реєстрація платника єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

Слід зазначити, що зазначена норма статті не визначає обов'язковість анулювання реєстрації платника єдиного податку, а надає таке право контролюючому органу.

При вирішенні питання щодо ефективності використаного права, необхідності дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідності дотримання фундаментальних прав окремих юридичних та фізичних осіб, слід враховувати судову практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, справі «Новоселецький проти України» від 11.03.2003 року та справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1 Конвенції. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

В судовому засіданні встановлено, що прийняттю спірного рішення передували наступні обставини.

30.06.2015 року ПП «Фірма «ВЕСІ-СТО» звернулась із листом №14 до начальника ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області з проханням не анульовувати реєстрацію платника єдиного податку або відстрочити прийняття рішення до розгляду касаційної скарги по справі №815/7445/13-а (про скасування податкового повідомлення-рішення) Вищим адміністративним судом України.

Також, в листі повідомлено про наявність постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року по справі № 815/7446/13-а, згідно якої дії відділу Держземагенства в Овідіопольському районі по застосуванню коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки площею 4,9 га, що надана ПП «Фірма «ВЕСІ-СТО» визнані незаконними та зобов'язано видати ПП «Фірма «ВЕСІ-СТО» новий витяг з технічної документації щодо нормативно-грошової оцінки із застосуванням коефіцієнта функціонального використання - 0,5.

Вказаний лист зареєстрований в канцелярії відповідача 30.06.2015 року, тобто в день прийняття рішення.

Дослідивши вказаний лист, суд дійшов висновку, що інформація викладена у ньому, мала суттєве значення, оскільки грошове зобов'язання позивачу було розраховано з урахуванням коефіцієнта функціонального використання, який судом визнано непромірним.

Відповідачем вказані обставини не враховані, та відповіді на вказаний лист не надано.

Орган влади, який не є судом держави, для виконання ст.6 §1, може розглядатись як «суд» у змістовному значенні цього терміну («Срамек проти Австрії», §36).

Відмова суду вирішувати фактичні обставини справи, які є значущими у вирішенні спору, може спричини порушення статті 6 §1 Конвенції (справа «Терра Вонінген Б.В. проти Нідерландів»).

В подальшому, позивач неодноразово звертався до ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області із листами № 17 від 27.08.2015 року, №1 від 03.02.2016 року, №03 від 29.02.2016 року з проханням виконати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19.08.2015 року та скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

15.03.2016 року ПП «Фірма «ВЕСІ-СТО» отримало відповідь ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області, якою повідомлено, що податкові повідомлення-рішення № скасовано, податковий борг позивача також скасовано. Однак, право позивача на реєстрацію платником єдиного податку не відновлено.

Практика ЄСПЛ суттєво впливає на змістовне наповнення принципів, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколах до неї.

Так, у своїх висновках суд неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Терміну «спір» необхідно надавати основного, а не формального характеру (рішення у справі «Ле Конт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії»). Важливо також не звертати уваги на форму та мовні засоби, що використовуються, а опиратись на реальні події відповідно до обставин кожної справи («Гору проти Греції»).

Поряд з цим, слід відмітити, що принцип захисту легітимних очікувань також належить до принципів що розвивались судовою практикою ЄСПЛ з метою контролю за здійсненням влади так, щоб не допустити свавілля та зловживань, з метою захисту від можливих порушень з боку публічної адміністрації, в першу чергу, при реалізації державними органами та посадовими особами дискреційних повноважень .

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та пропорційно, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілях, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податковий орган, при прийнятті спірного рішення діяв формально, без дотримання необхідного балансу, без врахування усіх обставин, які є суттєвими, а отже, допустив порушення ст.19 Конституції України та ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В свою чергу, рішенням Європейського суду з прав людини, по справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (заява №36985/97) встановлено, що "...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Важливою для України з точки зору конкретизації положень щодо презумпції невинуватості є правозастосовна практика ЄСПЛ, яка в нашій державі є джерелом права та має вищу, порівняно національним законодавством, юридичну силу.

Принцип презумпція невинуватості є обов'язковим для будь - яких суб'єктів владних повноважень (справа «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Процесуальні гарантії статті 6 § 1 застосовуються до усіх сторон процесу, а не лише до тих осіб, які не виграли справи у національних судах (Philis v. Greece (Філіпс проти Греції) (No. 2), § 45).

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 11, 14, 71, 86, 94,158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління ДФС в Одеській області від 30.06.2015 року № 1 про анулювання реєстрації платника єдиного податку приватного підприємства «Фірма «ВЕСІ-СТО».

Зобов'язати Державну податкову інспекцію в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області відновити відомості про ПП «Фірма «ВЕСІ-СТО» в Реєстрі платників єдиного податку з 10.06.2015 року.

Стягнути з державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «Фірма "ВЕСІ-СТО» (0) суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- квитанцією № 170М38166 від 12.04.2016 р. у сумі 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

.