Справа № 755/12921/15-а
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарях Бабченко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Позивач в липні 2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії посилаючись на те, що в період з 23.12.1980 року по 23.12.1982 року та 15.09.1986 року по 14.08.1987 року він перебував на примусовому лікування в лікувально-трудовому профілакторії ЮА 45/П-12 (ЛТП). Зазначений період не був врахований відповідачем при призначенні пенсії. Тому просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати його зарахувати ОСОБА_1 до загального сажу роботи час перебування на примусовому лікуванні в лікувально-трудовому профілакторії ЮА 45/П-12 (ЛТП) в період з 23.12.1980 року по 23.12.1982 року та 15.09.1986 року по 14.08.1987 року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що час, який позивач провів на примусовому лікуванні зараховується до трудового стажу за наявності документів про реабілітацію.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва та отримує пенсію за віком.

В період з 23 грудня 1980 року по 23 грудня 1982 року та 15 вересня 1986 року по 14 серпня 1987 року позивач перебував на примусовому лікуванні в лікувально-трудовому профілакторії ЮА 45/П-12 (ЛТП) (а.с.5). Зазначене сторонами в судовому засіданні не оспорюється.

Листом УПФУ у Дніпровському районі м. Києва від 14 січня 2015 року № 758/06 позивача було повідомлено про неможливість зарахування періоду відбування покарання в установі ЮА 45/П-12 Київської області до трудового стажу (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Кримінального Кодексу Української РСР 1960 року, який діяв на момент призначення примусового лікування ОСОБА_1, виправні роботи були основним видом покарань щодо осіб, які вчинили злочин.

Як пояснив позивач, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 1986 року його було направлено для лікування від алкоголізму до лікувально-трудової профілакторії строком на 2 роки.

З постанови № 447-133 Президіума Київського міського суду від 29 липня 1987 року вбачається, що постанова Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 1986 року про направлення ОСОБА_1 на примусове лікування від алкоголізму скасовано та направлено на додаткову перевірку в Дарницьке РОВД м. Києва та звільнено останнього з лікувально-трудового профілакторію (а.с.39).

Відповідно до п. 5 указу Президії Верховної Ради Української РСР від 24.12.1966 року «Про примусове лікування і трудове перевиховання хронічних алкоголіків», час перебування в лікувально-трудовому профілакторії зараховується в загальний трудовий стаж. Із заробітної плати або пенсії особи, яка утримується в лікувально-трудовому профілакторії, провадяться відрахування на її харчування і утримання, а також інші відрахування відповідно до чинного законодавства. Якщо у таких осіб є непрацездатності члени сім`ї, то за час перебування цих осіб у профілакторії їх заробіток після відповідних відрахувань направляється сім`ї, а при відсутності непрацездатних членів сім`ї - зараховується на особовий рахунок особи, яка утримується в профілакторії.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, період перебування позивача на примусовому лікуванні підлягає зарахуванню до трудового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державний влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України, на кожну зі сторін покладено обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши у сукупності вищезазначені правові норми, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 94 КАС України передбачено, якщо судове рішеня ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню 73 грн. 08 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 9, 11, 69-71, 86, 94, 158-163, 186, 267 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва у відмові зарахування ОСОБА_1 до загального стажу роботи час перебування на примусовому лікуванні в лікувально-трудовому профілакторії ЮА 45/П-12 (ЛТП).

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу роботи час перебування на примусовому лікуванні в лікувально-трудовому профілакторії ЮА 45/П-12 (ЛТП) в період з 23 грудня 1980 року по 23 грудня 1982 року та 15 вересня 1986 року по 14 серпня 1987 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 грн. 08 коп. судового збору.

До суду може бути подана апеляційна скарга на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. О. Яровенко