Справа № 2а/0570/8382/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2016 р. м. Київ К/800/2614/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Стрелець Т.Г.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,

за участі представника Луганської митниці Піддубняка А.В., розглянувши у касаційному порядку у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Лемтранс" до Луганської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про визнання протиправними дій, скасування рішення про визначення митної вартості та стягнення суми надмірно сплаченого податку на додану вартість за касаційною скаргою Луганської митниці на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ТОВ "Лемтранс" в Донецькому окружному адміністративному суді пред'явило позов до Луганської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про визнання протиправними дій, скасування рішення про визначення митної вартості та стягнення суми надмірно сплаченого податку на додану вартість.

Просило:

- визнати протиправними дії Луганської митниці щодо відмови у застосуванні митної вартості товарів, заявленої ТОВ "Лемтранс" за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

- скасувати рішення Луганської митниці про визначення митної вартості від 29 лютого 2012 року № 702190001/2012/000020/2, від 01 березня 2012

№ 702190001/2012/000023/2, від 01 березня 2012 року № 702190001/2012/000025/2, від 02 березня 2012 року № 702190001/2012/000026/2, від 06 березня 2012 року № 702190001/2012/000028/2, від 07 березня 2012 року № 702190001/2012/000031/2, від 13 березня 2012 року № 702190001/2012/000033/2, від 13 березня 2012 року № 702190001/2012/000034/2, від 14 березня 2012 року № 702190001/2012/000038/2, від 19 березня 2012 року № 702190001/2012/000041/2, від 20 березня 2012 року № 702190001/2012/000044/2, від 21 березня 2012 року № 702190001/2012/000045/2;

- стягнути з Державного бюджету України на розрахунковий рахунок ТОВ "Лемтранс" надмірно сплачену суму податку на додану вартість (далі - ПДВ) за вантажними митними деклараціями від 02 березня 2012 року № 702190001/2012/000767, від 03 березня 2012 року № 702190001/2012/000788, від 03 березня 2012 року № 702190001/2012/000790, від 03 березня 2012 року № 702190001/2012/000789, від 07 березня 2012 року № 702190001/2012/000860, від 14 березня 2012 року №702190001/2012/000957, від 15 березня 2012 року № 702190001/2012/000986, від 15 березня 2012 року № 702190001/2012/000978, від 16 березня 2012 року №702190001/2012/000998, від 22 березня 2012 року № 702190001/2012/001102, від 22 березня 2012 року № 702190001/2012/001119, від 22 березня 2012 року №702190001/2012/001115 в сумі 593 687,27 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року, залишеною без зміни ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Луганської митниці щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ "Лемтранс", за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Скасовано рішення Луганської митниці про визначення митної вартості від 29 лютого 2012 року № 702190001/2012/000020/2, від 01 березня 2012

№ 702190001/2012/000023/2, від 01 березня 2012 року № 702190001/2012/000025/2, від 02 березня 2012 року № 702190001/2012/000026/2, від 06 березня 2012 року № 702190001/2012/000028/2, від 07 березня 2012 року № 702190001/2012/000031/2, від 13 березня 2012 року № 702190001/2012/000033/2, від 13 березня 2012 року № 702190001/2012/000034/2, від 14 березня 2012 року № 702190001/2012/000038/2, від 19 березня 2012 року № 702190001/2012/000041/2, від 20 березня 2012 року № 702190001/2012/000044/2, від 21 березня 2012 року № 702190001/2012/000045/2.

Стягнуто з Державного бюджету України на розрахунковий рахунок ТОВ "Лемтранс" надмірно сплачену суму ПДВ за вантажними митними деклараціями від 02 березня 2012 року № 702190001/2012/000767, від 03 березня 2012 року № 702190001/2012/000788, від 03 березня 2012 року № 702190001/2012/000790, від 03 березня 2012 року № 702190001/2012/000789, від 07 березня 2012 року № 702190001/2012/000860, від 14 березня 2012 року №702190001/2012/000957, від 15 березня 2012 року № 702190001/2012/000986, від 15 березня 2012 року № 702190001/2012/000978, від 16 березня 2012 року №702190001/2012/000998, від 22 березня 2012 року № 702190001/2012/001102, від 22 березня 2012 року № 702190001/2012/001119, від 22 березня 2012 року №702190001/2012/001115 в сумі 593 687,27 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Луганська митниця подала касаційну скаргу, в якій вказала на те, що оскаржувані рішення судів у справі прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Лемтранс".

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що 23 червня 2011 року між ТОВ "Лемтранс" (покупець) та Фірмою "Анателла трейдинг лимитед" (Лондон, Об'єднане Королівство) (продавець) укладений Контракт № 35/М-2011 на поставку металопродукції. Кількість товару, його асортимент, строки поставки та ціна визначаються у Специфікаціях до Контракту. Оплата здійснюється за тону в доларах США на умовах DAF ст. Соловей. Вартість упаковки та маркування включається до вартості металопродукції. Відповідно до умов контракту, після перерахування авансу на поточний рахунок продавця ціна на товар стає фіксованою та зміні не підлягає.

30 січня 2012 року сторонами була підписана Специфікація № 18 до Контракту від 23 червня 2011 року № 35/М-2011, відповідно до якої продавець зобов'язується передати у власність покупця товар "сталевий лист товщиною 4,5 та 7 мм" за ціною 715,00 доларів США за тонну. Виробником товару є ВАТ "Магнітогорський металургійний комбінат" (Росія). Умови платежу: 100 відсоткова оплата протягом 5-ти днів з дати поставки товару на станцію вантажоотримувача. Загальна сума Специфікації складає 1179750 доларів США. Виробником товару виступає ВАТ "Магнітогорський металургійний комбінат" (Росія).

28 лютого 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана вантажна митна декларація (далі - ВМД) №702190001/2012/000716 та Декларація митної вартості (далі - ДМВ) до ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар:

- сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 5х1500х5010мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254060, вагою нетто 261825 кг, вартістю за тону 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 1495149,22 грн.;

- сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 4х1370х5500мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254090, вагою нетто 66355 кг, вартістю за тону 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 378919,63 грн.

Декларантом при визначенні митної вартості товару був використаний перший основний метод визначення митної вартості товару, тобто за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізничні накладні АР330013, АР330014, АР 330012, АР329992, АР329991, АР329992; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; додаткові угоди №№ 3, 5, 7, інвойс від 19 лютого 2012 року №22/2012; рахунки-фактура №№ 52, 180, 46, 44, 77; сертифікати якості

№№ 114-8264, 114-7513, 114-7726, 114-7515; лист "Анателла трейдинг лимитед" від 15 листопада 2011 року № 156, експортна декларація країни відправлення від 18 лютого 2012 року №10510040/180212/0001496.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. сертифікат про походження товарів;

2. контракт третіх осіб, зазначених у сертифікаті про походження товарів;

3. інформація щодо факторів, які вплинули на зниження цін на товари;

4. інші документи за бажанням декларанта.

Декларантом позивача було прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через неможливість надання додатково запитуваних документів у 10-денний термін.

29 лютого 2012 року Луганською митницею прийнято рішення про визначення митної вартості № 702190001/2012/000020/2, згідно якого митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначені:

- за кодом 72254060 - ВМД від 23 лютого 2012 року №806010000/2012/001951 із розрахунку 920 доларів США за тонну;

- за кодом 72254090 - ВМД від 02 лютого 2012 року № 806010000/2012/001105 із розрахунку 1000 доларів США за тонну.

29 лютого 2012 року відповідачем видано Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України 702190001/2/00073, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

01 березня 2012 року позивач випустив товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ в розмірі 384756,66 грн. відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД №702190001/2012/000767.

01 березня 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана ВМД №702190001/2012/000745 та Декларація митної вартості до цієї ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 4х1370х5500мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254090, вагою нетто 197780 кг, вартістю за тону 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 1129420,81 грн.

Декларантом при визначенні митної вартості товару використаний перший основний метод визначення митної вартості товару, тобто за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізничні накладні АР330240, АР330239, АР330238; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; Додаткові угоди №№ 3, 5, 7; інвойс від 22 лютого 2012 року № 27/2012; рахунки-фактура №№ 301, 268, 81; сертифікати якості №№ 114-8256, 114-8271, 114-8280; лист "Анателла трейдинг лимитед" від 15 листопада 2011 року № 156; експортна декларація країни відправлення від 21 лютого 2012 року №10510040/210212/0001622.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. сертифікат про походження товарів;

2. договір з третіми особами;

3. інформація щодо факторів, які вплинули на зниження цін на товари;

4. інші документи за бажанням декларанта.

Декларантом позивача прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через відсутність на момент декларування необхідних документів.

01 березня 2012 року Луганською митницею прийнято рішення про визначення митної вартості №702190001/2012/000023/2, згідно якого митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначена ВМД від 29 лютого 2012 року №807170000/2012/221036 із розрахунку 1000 доларів США за тонну.

01 березня 2012 року відповідач видав Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України №702190001/2/00076, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

03 березня 2012 року позивач випустив товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ у розмірі 315973,33 гривень відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД від 03 березня 2012 року № 702190001/2012/000788.

01 березня 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана ВМД №702190001/2012/000756 та Декларація митної вартості до ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 4х1370х5500мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254090, вагою нетто 131390 кг, вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 750301,35 грн.

Декларантом при визначенні митної вартості товару був використаний перший основний метод визначення митної вартості товару, тобто за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізничні накладні АР330243, АР330244; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; Додаткові угоди №№ 3, 5, 7; інвойс № 27/2012 від 22.02.2012; рахунки-фактура №№ 100, 211; сертифікати якості №№ 114-8359, 114-8345, 114-8281; лист "Анателла трейдінг лімітед" від 15 листопада 2011 року № 156; експортна декларація країни відправлення від 21 лютого 2012 року №10510040/210212/0001622.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. сертифікат про походження товарів;

2. договір з третіми особами;

3. інформація щодо факторів, які вплинули на зниження цін на товари;

4. інші документи за бажанням декларанта.

Декларантом позивача було прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через відсутність на момент декларування необхідних документів.

01 березня 2012 року Луганською митницею прийнято рішення про визначення митної вартості №702190001/2012/000025/2, згідно якого митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначена ВМД від 29 лютого 2012 року №807170000/2012/221036 із розрахунку 1000 доларів США за тонну.

01 березня 2012 року відповідач видав Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України №702190001/2/00077, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

03 березня 2012 року позивач випустив товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ у розмірі 209908,66 грн. відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД від 03 березня 2012 року № 702190001/2012/000790.

01 березня 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана ВМД №702190001/2012/000758 та Декларація митної вартості до цієї ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 5х1300х5750мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254060, вагою нетто 61440 кг., вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 350852,54 грн.

Декларантом при визначенні митної вартості товару був використаний перший основний метод визначення митної вартості товару, тобто за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізнична накладна АР330221; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; Додаткові угоди №№ 3, 5, 7; інвойс № 32/2012 від 22 лютого 2012 року; рахунок-фактура №166; сертифікат якості №114-8969; лист "Анателла трейдинг лимитед" № 156 від 15 листопада 2011 року; експортна декларація країни відправлення від 21 лютого 2012 року №10510040/210212/0001622.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. сертифікат про походження товарів;

2. договір з третіми особами;

3. інформація щодо факторів, які вплинули на зниження цін на товари;

4. інші документи за бажанням декларанта.

Декларантом позивача було прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через відсутність на момент декларування необхідних документів.

02 березня 2012 року Луганською митницею прийнято Рішення про визначення митної вартості №702190001/2012/000026/2, згідно з яким митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначена ВМД від 23 лютого 2012 року №806010000/2012/001951 із розрахунку 920 доларів США за тонну.

02 березня 2012 року відповідач видав Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України №702190001/2/00078, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

03 березня 2012 року позивач випустив товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ у розмірі 90304,02 грн. відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД від 03 березня 2012 року № 702190001/2012/000789.

06 березня 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана ВМД №702190001/2012/000829 та Декларація митної вартості до цієї ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 5х1300х5750мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254060, вагою нетто 130440 кг, вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 744997,62 грн.

Декларантом при визначенні митної вартості товару був використаний перший основний метод визначення митної вартості товару, тобто за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізничні накладні АР330628, АР330629; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; Додаткові угоди №№3, 5, 7; інвойс № 37/2012 від 22 лютого 2012 року; рахунок-фактура №198, №163; сертифікати якості №№114-9964, 114-9971; лист "Анателла трейдинг лимитед" №156 від 15 листопада 2011 року; експортна декларація країни відправлення від 27 лютого 2012 року №10510040/210212/0001836.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. сертифікат про походження товарів;

2. договір з третіми особами;

3. інформація щодо факторів, які вплинули на зниження цін на товари;

4. інші документи за бажанням декларанта.

Декларантом позивача було прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через відсутність на момент декларування необхідних документів.

06 березня 2012 року Луганською митницею прийнято Рішення про визначення митної вартості №702190001/2012/000028/2, згідно з яким митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначена ВМД від 23 лютого 2012 року №806010000/2012/001951 із розрахунку 920 доларів США за тонну.

06 березня 2012 року відповідач видав Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України №702190001/2/00081, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

07 березня 2012 року позивач випустив товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ у розмірі 191719,67 грн. відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД від 07 березня 2012 року № 702190001/2012/000860.

07 березня 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана ВМД №702190001/2012/000847 та Декларація митної вартості до цієї ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 5х1500х5010мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254060, вагою нетто 67090 кг, вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 383179,17 грн.

Декларантом при визначенні митної вартості товару був використаний перший основний метод визначення митної вартості товару, тобто за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізнична накладна АР330461; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; Додаткові угоди №№ 3, 5, 7; інвойс № 35/2012 від 26 лютого 2012 року; рахунок-фактура № 185; сертифікат якості №114-7722; лист "Анателла трейдинг лимитед" № 156 від 15 листопада 2011 року; експортна декларація країни відправлення від 18 лютого 2012 року №10510040/180212/0001496.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

2. сертифікат про походження товарів;

3. договір на закупівлю товару з третіми особами;

4. інші документи за бажанням декларанта.

Декларантом позивача було прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через відсутність на момент декларування необхідних документів.

07 березня 2012 року Луганською митницею прийнято Рішення про визначення митної вартості №702190001/2012/000031/2, згідно якого митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначена ВМД № 806010000/2012/001951 від 23 лютого 2012 року із розрахунку 920 доларів США за тонну.

07 березня 2012 року відповідач видав Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України 702190001/2/00084, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

14 березня 2012 року позивач випустив товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ у розмірі 98571,31 грн. відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД від 14 березня 2012 року № 702190001/2012/000957.

13 березня 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана ВМД 702190001/2012/000942 та Декларація митної вартості до ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар:

1. "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 5х1500х5010мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254060, вагою нетто 187405 кг, вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 1070080,72 грн.;

2. "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 4х1500х6000мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254090, вагою нетто 62903 кг, вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 359175,54 грн.;

Декларантом при визначенні митної вартості товару був використаний перший основний метод визначення митної вартості товару, тобто за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізничні накладні АР330722, АР330798, АР 330799, АР330769; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; додаткові угоди №№3, 5, 7, інвойс №38/2012 від 29 лютого 2012 року; рахунки-фактура

№№ 315, 4, 78, 249; сертифікати якості №№114-10552, 114-8375, 114-10562, 114-10532, 114-9973, 114-9893, 114-10030; лист "Анателла трейдинг лимитед" № 156 від 15 листопада 2011 року, експортна декларація країни відправлення №10510040/010312/0001943 від 01 березня 2012 року, №10510040/270212/0001836 від 27 лютого 2012 року.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. сертифікат про походження товарів;

2. інформація щодо факторів, які вплинули на зниження цін на товари, згідно пункту 4.2 Контракту;

3. інформація зовнішньоторговельних організацій про вартість товару та/або сировини;

4. інші документи за бажанням декларанта.

Декларантом позивача було прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через неможливість надання додатково запитуваних документів у 10-денний термін.

13 березня 2012 року Луганською митницею прийнято Рішення про визначення митної вартості №702190001/2012/000033/2, згідно якого митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначені:

- за кодом 72254060 - ВМД №806010000/2012/001951 від 23 лютого 2012 року із розрахунку 920 доларів США за тонну;

- за кодом 72254090 - ВМД № 807170000/2012/221036 від 29 лютого 2012 року із розрахунку 1000 доларів США за тонну.

13 березня 2012 року відповідач видав Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України №702190001/2/00088, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

15 березня 2012 року позивач випустив товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ в розмірі 275308,44 грн. відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД №702190001/2012/000986.

13 березня 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана ВМД №702190001/2012/000946 та Декларація митної вартості до цієї ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 5х1300х5750мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254060, вагою нетто 65470 кг, вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 373833,05 грн.

Декларантом при визначенні митної вартості товару був використаний перший основний метод за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізнична накладна АР330617; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; Додаткові угоди №№3, 5, 7; інвойс № 3/2012 від 28 лютого 2012 року; сертифікат якості №№114-9965; лист "Анателла трейдинг лимитед" № 156 від 15 листопада 2011 року; експортна декларація країни відправлення №10510040/270212/0001836 від 27 лютого 2012 року.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. сертифікат про походження товарів;

2. договір з третіми особами;

3. інформація щодо факторів, які вплинули на зниження цін на товари, згідно пункту 4.2 Контракту;

4. інформація зовнішньоторговельних організацій про вартість товару;

5. інші документи за бажанням декларанта.

Декларантом позивача було прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через відсутність на момент декларування необхідних документів.

13 березня 2012 року Луганською митницею прийнято Рішення про визначення митної вартості №702190001/2012/000034/2, згідно якого митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначена ВМД № 806010000/2012/001951 від 23 лютого 2012 року із розрахунку 920 доларів США за тонну.

13 березня 2012 року відповідач видав Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України №702190001/2/00089, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

15 березня 2012 року позивач випустив товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ у розмірі 96179,10 грн. відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД №702190001/2012/000978 від 15 березня 2012 року.

14 березня 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана ВМД №702190001/2012/000954 та Декларація митної вартості до цієї ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 5х1300х5750мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254060, вагою нетто 66360 кг, вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 378867,49 грн.

Декларантом при визначенні митної вартості товару був використаний перший основний метод визначення митної вартості товару, тобто за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізнична накладна АР330630; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; Додаткові угоди №№ 3, 5, 7; інвойс № 37/2012 від 28 лютого 2012 року; рахунок-фактура №№162; сертифікат якості №114-9957; лист "Анателла трейдинг лимитед" № 156 від 15 листопада 2011 року; експортна декларація країни відправлення №10510040/270212/0001836 від 27 лютого 2012 року.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. сертифікат про походження товарів;

2. договір закупівлі третіх осіб;

3. інформація щодо факторів, які вплинули на зниження цін на товари;

4. інші документи за бажанням декларанта.

Декларантом позивача було прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через відсутність на момент декларування необхідних документів.

14 березня 2012 року Луганською митницею прийнято рішення про визначення митної вартості №702190001/2012/000038/2, згідно якого митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначена ВМД № 806010000/2012/001951 від 23 лютого 2012 року із розрахунку 920 доларів США за тонну.

14 березня 2012 року відповідач видав Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України №702190001/2/00093, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

16 березня 2012 року позивач випускає товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ у розмірі 97486,56 грн. відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД №702190001/2012/000998 від 16 березня 2012 року.

19 березня 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана ВМД №702190001/2012/001027 та Декларація митної вартості до цієї ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 7х1500х5010мм., 5х1500х5010мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254060, вагою нетто 200760 кг, вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 1146194,05 грн.

Декларантом при визначенні митної вартості товару був використаний перший основний метод визначення митної вартості товару, тобто за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізничні накладні АР331131, АР331139; АР331132; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; Додаткові угоди №№3, 5, 7; інвойс № 43/2012 від 22 лютого 2012 року; рахунки-фактура №№130, 261, 195; сертифікати якості №№114-11513, 114-11512, 114-11595; лист "Анателла трейдинг лимитед" № 156 від 15 листопада 2011 року; експортна декларація країни відправлення №10510040/070312/0002134 від 07 березня 2012 року.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. сертифікат про походження товарів;

2. договір на закупівлю від третіх осіб;

3. інформація щодо вартості товарів ідентичних та/або подібних у країні експорту;

4. інші документи за бажанням декларанта.

Декларантом позивача було прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через відсутність на момент декларування необхідних документів.

19 березня 2012 року Луганською митницею прийнято Рішення про визначення митної вартості №702190001/2012/000041/2, згідно якого митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначена ВМД № 806010000/2012/002450 від 06 березня 2012 року із розрахунку 920 доларів США за тонну.

19 березня 2012 року відповідач видав Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України 702190001/2/00098, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

22 березня 2012 року позивач випустив товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ у розмірі 294964,62 грн. відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД №702190001/2012/001102 від 22 березня 2012 року.

20 березня 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана ВМД №702190001/2012/001057 та Декларація митної вартості до цієї ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 7х1500х6000мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254060, вагою нетто 66120 кг, вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 377497,26 грн.

Декларантом при визначенні митної вартості товару був використаний перший основний метод за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізничні накладні АР331133; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; Додаткові угоди №№3, 5, 7; інвойс № 43/2012 від 07 березня 2012 року; рахунок-фактура №27; сертифікат якості №114-11607; лист "Анателла трейдинг лимитед" № 156 від 15 листопада 2011 року; експортна декларація країни відправлення №10510040/070312/0002134 від 07 березня 2012 року.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. сертифікат про походження товарів;

2. договір з третіми особами, що пов'язаний із контрактом;

3. інформація зовнішньоторговельних організацій про вартість товару;

Декларантом позивача було прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через відсутність на момент декларування необхідних документів.

20 березня 2012 року Луганською митницею прийнято Рішення про визначення митної вартості №702190001/2012/000044/2, згідно якого митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначена ВМД № 806010000/2012/002522 від 07 березня 2012 року із розрахунку 920 доларів США за тонну.

20 березня 2012 року відповідач видав Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України 702190001/2/00100, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

22 березня 2012 року позивач випустив товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ у розмірі 97146,15 грн. відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД №702190001/2012/001119 від 22 березня 2012 року.

21 березня 2012 року на виконання умов контракту декларантом позивача до Луганської митниці була подана ВМД 702190001/2012/001080 та Декларація митної вартості до ВМД, згідно яких було заявлено до декларування та випуску у вільний обіг (режим ІМ 40) товар:

1. "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 5х1500х6000мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254060, вагою нетто 60700 кг, вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 346552,99 грн.;

2. "сталь гарячекатана, легована, марки 09Г2с-14, у листах, розмірами 4х1500х6000мм.", код товару за УКТ ЗЕД 72254090, вагою нетто 5915 кг, вартістю за тонну 715 доларів США, що станом на момент митного оформлення становило 33770,40 грн.

Декларантом при визначенні митної вартості товару був використаний перший основний метод визначення митної вартості товару, тобто за ціною договору (вартість операції). До ВМД були надані: лист погодження на здійснення митного оформлення; облікова картка суб'єкта ЗЕД; внутрішній транзитний документ; залізнична накладна АР331134; зовнішньоекономічний контракт зі специфікацією; додаткові угоди №№3, 5, 7, інвойс №43/2012 від 08 березня 2012 року; рахунок-фактура №118; сертифікати якості №114-11611, 114-12003; лист "Анателла трейдинг лимитед" № 156 від 15 листопада 2011 року, експортна декларація країни відправлення №10510040/070312/0002134 від 07 березня 2012 року.

На декларації митної вартості товару посадовою особою Луганської митниці у декларанта були запитані наступні документи:

1. договір з третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів;

2. інформація зовнішньоторговельних організацій про вартість товару та/або сировини.

Декларантом позивача було прийнято рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до вимог статті 264 МК України через неможливість надання додатково запитуваних документів у 10-денний термін.

21 березня 2012 року Луганською митницею прийнято рішення про визначення митної вартості №702190001/2012/000045/2, згідно якого митна вартість заявленого до митного оформлення сталевого листа визначена за шостим (резервним) методом визначення митної вартості на підставі рівня митної вартості товару з подібними характеристиками. Причиною відмови у застосуванні першого методу, заявленого декларантом, визначено наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару (ненадання контракту на закупівлю товару з третіми особами, наявність розбіжностей у наданих документах з інформацією у заявленій ВМД).

Джерелом інформації зазначені:

- за кодом 72254060 - ВМД №806010000/2012/002522 від 07 березня 2012 року із розрахунку 920 доларів США за тонну;

- за кодом 72254090 - ВМД №807170000/ 2012/221499 від 20 березня 2012 року із розрахунку 1000 доларів США за тонну.

21 березня 2012 року відповідач видав Картку відмови у митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України 702190001/2/00101, у зв'язку з виданням зазначеного вище рішення про визначення митної вартості товару.

22 березня 2012 року позивач випустив товар у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми ПДВ в розмірі 89182,87 грн. відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД №702190001/2012/001115.

Суди першої і апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що рішення про визначення митної вартості товару за шостим (резервним) методом без обґрунтованості послідовного застосування попередніх п'яти, а також без обґрунтування неможливості їх застосування та виданої на підставі цього рішення картки відмови у прийнятті митної декларації є помилковим і таким, що не відповідають вимогам законодавства.

Крім того, митний орган не довів наявність обґрунтованих сумнівів щодо невідповідності заявленої позивачем митної вартості товару, що позивачем наданий перелік документів, який підтверджував заявлену митну вартість товару за ціною договору. Це є підставою для повернення надмірно сплаченої суми ПДВ з Державного бюджету.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України частково погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно з обставинами справи між сторонами виник спір щодо законності рішення відповідача про визначення митної вартості товару за 6 (шостим) - резервним методом та видачу картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України. При цьому позивач посилається на ті обставини, що ним для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору надані необхідні документи і підстав для визначення заявленого товару для митного оформлення за резервним методом у митного органу не було.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачено Митним кодексом України та іншими актами законодавства, прийнятими у відповідності до вимог цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 259 МК України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їхня ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Частиною першою статті 260 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами частини першої статті 264 МК України, заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною першою статті 262 МК України передбачено, що митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості. Для цілей визначення митної вартості використовується інформація, підготовлена у спосіб, сумісний з принципами бухгалтерського обліку, прийнятими у відповідній країні і доцільними для певного методу визначення митної вартості (частина третя статті 260 МК України).

Відповідно до частини першої статті 266 цього Кодексу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1, то згідно з положеннями статті 267 МК України проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 МК України.

Згідно із положеннями статті 273 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 267-272 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Пунктом 5 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 (далі - Порядок декларування митної вартості товарів), передбачено, що для заявлення митної вартості товарів, визначеної за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) відповідно до статті 267 МК України подається декларація митної вартості за формою згідно з додатком 1 (декларація форми ДМВ-1).

Відповідно до пункту 7 Порядку декларування митної вартості товарів для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Для підтвердження транспортних витрат, які відповідно до Митного кодексу України включаються до ціни товару, декларант зобов'язаний подати договір (контракт) про перевезення, транспортні та страхові документи, а також: або рахунок-фактуру від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; або банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; або довідку підприємства-перевізника, що здійснило перевезення, яка містить реквізити товаротранспортного документа, відомості про маршрут перевезення, розмір плати за надання транспортно-експедиційних послуг та підписи керівника і головного бухгалтера такого підприємства; або калькуляцію транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту (пункт 8 Порядку декларування митної вартості товарів).

Отже, відомості про фактичну вартість товарів, що містяться у документах, які подаються митному органу для підтвердження митної вартості товарів за ціною господарської операції, повинні базуватися на об'єктивній, документально підтвердженій інформації та співпадати із заявленою митною вартістю.

Судами першої та апеляційної інстанції у цій справі встановлено, що в межах терміну дії гарантійних зобов'язань заявами від 07 травня 2012 року № 07/05-02 та від 28 травня 2012 року № 28-05/12 декларант позивача надав до Луганської митниці додаткові документи, а саме:

1) сертифікати про походження товару форми СТ-1: № RU UA 2 117 000448, № RU UA 2 117 000582, № RU UA 2 117 000571, № RU UA 2 117 000448, № RU UA 2 117 000582, № RU UA 2 117 000633; № RU UA 2 117 000635; № RU UA 2 117 000691;

2) лист від контрагента за контрактом Anatella trading Ltd (б/н від 26 березня 2012 року) щодо відсутності правових підстав у наданні договорів, які не пов'язані з контрактом № 35/М-2011 від 23 червня 2011 року.

3) лист від контрагента за контрактом Anatella trading Ltd (б/н від 27 березня 2012 року) в якості обґрунтування зниження ціни на металопродукцію у 2012 році порівняно з 2011 роком.

4) щодо надання інформації зовнішньоторговельних організацій про вартість товару та/або сировини. Відповідно до Методичних рекомендацій із застосування окремих положень Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затверджених наказом ДМСУ від 19 жовтня 2010 року № 1242, інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини вимагається лише у випадках, коли ціна оцінюваного товару визначається за формулою та/або товар чи сировина, з якого товар виготовлено, реалізуються в порядку біржової торгівлі.

Зважаючи на те, що товар "сталь г/к легована, марки 09Г2С-14, у листах" не виготовляється та не реалізується в порядку біржової торгівлі, ціна на даний товар не визначається за формулою, позивач прийшов до висновку, що виконати таку вимогу не можливо.

5) в якості підстави для підтвердження автентичності ціни товару до митного оформлення під ВМД від 07 березня 2012 року №702190001/2012/000847 був наданий експертний висновок № 38 від 16 лютого 2012 року про незалежну оцінку товару "сталевий лист гарячекатаний ГОСТ 19281-89, 19903-74 марки 09Г2С-14", відповідно до Специфікації № 18 від 30 січня 2012 року до Контракту від 23 червня 2011 року № 35/М-2011 на поставку металопродукції. Висновок підготовлений експертом відповідно до Сертифікату суб'єкта оціночної діяльності від 02 липня 2010 року № 9725/10, виданий Фондом Державного майна України та до Сертифікату на право проведення самостійної експертної оцінки майна, майнових прав та бізнесу на території України від 04 листопада 2000 року № 2000, виданий Фондом державного майна України, Свідоцтва Фонду Державного майна України про реєстрацію у Державному реєстрі від 15 грудня 2004 року № 1939.

6) в якості інформації щодо вартості товару у країні експорту надано витяг з "Огляду цін" ДП "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" за березень № 3 (185) 2012. Відповідно до нього, довідкові ціни на металопродукцію в Росії станом на 24 лютого 2012 року становлять. Плоский прокат, лист г/к 2,0-4,0 від 700 до 745 доларів США за тону. Плоский прокат, лист г/к 5,0-8,0 від 665 до 710 доларів США за тону.

7) в якості інших документів за бажанням декларанта, надано платіжні доручення в іноземній валюті та виписки з банківських рахунків на підтвердження фактичної сплати вартості поставленого товару:

1. до інвойсу від 19 лютого 2012 року № 22/2012: платіжне дорученням в іноземній валюті від 28 лютого 2012 року № 80 та виписка з банківського рахунку;

2. до інвойсу від 22 лютого 2012 року № 27/2012: платіжне доручення в іноземній валюті від 02 березня 2012 року № 83 та від 05 березня 2012 року № 87 з виписками з банківського рахунку;

3. до інвойсу від 22 лютого 2012 року № 32/2012: платіжне доручення в іноземній валюті від 05 березня 2012 року № 86 та виписка з банківського рахунку;

4. до інвойсу 28 лютого 2012 року № 37/2012: платіжне доручення в іноземній валюті від 13 березня 2012 року № 97, платіжне доручення в іноземній валюті від 16 березня 2012 року № 100, платіжне доручення № 98 від 14 березня 2012 року № 98 з виписками з банківського рахунку;

5. до інвойсу від 08 березня 2012 року № 43/2012: платіжне доручення в іноземній валюті від 21 березня 2012 року № 106; платіжне доручення в іноземній валюті від 20 березня 2012 року №102; платіжне доручення в іноземній валюті від 20 березня 2012 року №104 та виписки з банківського рахунку;

6. до інвойсу від 29 лютого 2012 року № 38/2012 платіжне доручення в іноземній валюті від 14 березня 2012 року № 99 та виписка з банківського рахунку;

7. інвойсу від 26 лютого 2012 року № 35/2012 платіжне доручення в іноземній валюті від 13 березня 2012 року № 95 з випискою з банківського рахунку.

При цьому митним органом не було заявлено претензій недостовірності чи необ'єктивності поданих позивачем документів або інших перешкод їх застосування щодо правильності визначення чи підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору.

Застосовуючи митну вартість за шостим (резервним) методом визначення митної вартості товару митний орган послався на наявну в нього інформацію щодо рівня митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких було здійснено раніше, зокрема, на ВМД від 29 лютого 2012 року №807170000/2012/221036 та №807170000/ 2012/221499.

Разом з тим, Наказом Державної митної служби України від 19 жовтня 2010 року № 1242, яким затверджені Методичні рекомендації із застосування окремих положень Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, встановлено, що посилання на використання цінової бази ЄАІС Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 268, 269 Кодексу (2-й та 3-й методи -прим.) з обов'язковим зазначення номера та дати вантажної митної декларації, яка була взята за основу визначення вартості, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови тощо.

В порушення норм цього Наказу відповідачем застосовано 6-й (резервний) метод визначення митної вартості з посиланням на використання цінової бази ЄАІС ДМСУ та із зазначенням номера вантажної митної декларації, яка була взята за основу визначення митної вартості.

Відмовляючи в митному оформленні товару та визначаючи його митну вартість за резервним методом визначення митної вартості товару відповідач не навів достатніх підстав, які у відповідності до статті 267 МК України унеможливлюють визначення митної вартості товару за ціною договору, так само як і не зазначив обставини, які згідно з частиною третьою статті 265 МК України перешкоджають цьому.

Суди першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору у відповідній частині позовних вимог дійшли вірного висновку, що відповідачем не була доведена правомірність прийняття оскаржуваних рішень за шостим методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною угоди, а також не спростоване твердження позивача стосовно того, що наданих позивачем митному органу документів достатньо для визначення митної вартості товару за ціною договору.

За обставин, коли рішення про визначення митної вартості товару митним органом ухвалено неправомірно, то митний орган не мав підстав й для відмови у митному оформленні товару, а отже, й для видачі картки відмови.

Разом з тим, у частині позовних вимог про стягнення надмірно сплаченого податку на додану вартість суди дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 17.1.10 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з приписами пункту 43.1. статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику податків відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень МК України 2012 року повернення помилково або надміру сплачених до дня набрання чинності цим кодексом сум митних платежів здійснюється у порядку, встановленому цим Кодексом та Податковим кодексом України.

За вимогами частини першої статті 301 МК України 2012 року повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями.

Відповідно до пункту 2 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року, № 1097/14364 (далі - Порядок повернення платникам податків коштів), цей Порядок визначає процедуру повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Згідно з абзацами першим, другим, двадцятим пункту 1, пунктами 2, 3, 4 розділу ІІІ вказаного Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/а надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювало оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою та відповідний перелік документів.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Щодо надання Висновку про повернення, то він регулюється Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справляння яких покладається на митні органи, затвердженого Наказом Державної митної служби, Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року, № 1095/14362 (далі - Порядок взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України).

Згідно з пунктом 7 наведеного Порядку відповідний орган Державного казначейства України на підставі отриманого Висновку митного органу про повернення готує платіжні документи на перерахування коштів з рахунку з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у Висновку про повернення, та протягом п'яти робочих днів від дати отримання Висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету.

Отже, нормативними актами встановлений порядок повернення надмірно сплачених митних платежів, який позивачем не дотриманий, що не породжує для нього права на вимогу виплатити надміру сплачених платежів.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції помилково задовольнив позов про стягнення на користь позивача надміру сплаченого податку на додану вартість, а суд апеляційної інстанції безпідставно залишив його рішення без зміни. Тому, у цій частині позовних вимог рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню.

Водночас є підстави для ухвалення у цій частині позовних вимог нового рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки відповідні обставини встановлені правильно та повно, але до спірних правовідносин неправильно застосовані норми матеріального права.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Керуючись статтями 220, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Луганської митниці задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" до Луганської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про визнання протиправними дій, скасування рішення про визначення митної вартості та стягнення суми надмірно сплаченого податку на додану вартість, скасувати в частині стягнення з Державного бюджету України на розрахунковий рахунок ТОВ "Лемтранс" надмірно сплачену суму податку на додану вартість в сумі 593 687,27 грн. і ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В решті постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених статтями 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.