Справа № 485/112/16-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 485/112/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Лисенко М.Є.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання незаконними дій та стягнення середньої заробітної плати на період працевлаштування,-

В С Т А Н О В И Л А :

27 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними дії Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області щодо невиплати заробітку після звільнення, стягнення на її користь з середньомісячного заробітку за 6 місяців на період працевлаштування та допустити негайне виконання рішення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після закінчення строку повноважень ОСОБА_2, як секретаря Василівської сільської ради, позивачу безпідставно, в порушення ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих Рад» не виплачено середньомісячний заробіток за 6 місяців після звільнення з роботи.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що позивач перед обранням на виборчу посаду перебувала на обліку районного центру зайнятості та мала статус безробітної, а тому норми ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих Рад» на неї не розповсюджуються.

Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року відмовлено в задоволені позову.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

09 квітня 2001 року позивач звільнена з посади спеціаліста Василівського сільського центру соціального захисту населення, у зв'язку з переведенням на роботу до Василівської сільської ради.

09 квітня 2001 року позивач призначена на посаду секретаря виконавчого комітету сільської ради.

17 квітня 2002 року позивач обрана секретарем Василівської сільської ради.

10 листопада 2010 року ОСОБА_2 звільнена з посади секретаря Василівської сільської ради у зв'язку з закінченням строку повноважень.

З 19.05.2011 року по 25.11.2011 року позивач отримувала допомогу по безробіттю від Снігурівського районного центру зайнятості Миколаївської області.

25 листопада 2011 року позивач обрана секретарем Василівської сільської ради, з якої 10.11.2015р. звільнена, у зв'язку із закінченням повноважень.

З 18 листопада 2015 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Снігурівському районному центру зайнятості.

10 листопада 2015 року позивач звернулась до Василівської сільської ради з заявою, щодо сплати їй середньомісячного заробітку на період працевлаштування.

Листом № 494 від 26.11.2015 року відповідач повідомив ОСОБА_2 про відмову у наданні компенсаційних виплат та працевлаштуванні на попередню роботу.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач законно та обґрунтовано відмовив позивачу у виплаті середньомісячного заробітку на період працевлаштування.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування» секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Частинами 1, 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих Рад» визначено, що у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства.

Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Аналіз наведених норм дає підстав для висновку, що держава гарантує збереження заробітку, але не більше ніж за 6 місяців, для колишніх депутатів місцевої ради, лише у разі, якщо вони до обрання на виборну посаду у раді, перебували у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією), однак надання попередньої або рівноцінної роботи на підприємстві неможливе. В тому випадку, коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді не перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією), зазначені вище гарантії на нього не розповсюджуються.

З матеріалів справи, а саме з копії трудової книжки позивача (а.с. 7зв.), вбачається, що до обрання на виборну посаду, а саме з 19.05.2011р. по 25.11.2011 року позивач перебувала на обліку в Снігурівському районному центрі зайнятості, та отримувала допомогу по безробіттю.

Враховуючи, що до обрання ОСОБА_2 25.11.2011р. секретарем Василівської сільської ради, позивач не перебувала у трудових відносинах з будь-яким підприємством (установою, організацією), судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для виплати позивачу середнього заробітку на період працевлаштування.

Доводи апелянта, що безпосередньо до обрання на виборну посаду вона працювала у Василівській сільській раді, не відповідають дійсності та спростовуються даними трудової книжки.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян