Справа № 813/2434/15
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року Справа № 813/2434/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

позивач не прибув,

відповідач 1 та 2 не прибули,

третя особа не прибула,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, державного реєстратора Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2, про визнання протиправними рішень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області (далі - відповідач 1), державного реєстратора Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області (далі - відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2, в якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Ляха Назарія Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15310803 від 21.08.2014 року за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, позначене на плані літ. № "З-1", загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06.

- скасувати запис про державну реєстрацію права власності №6759568 від 21.08.2014 року за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, позначене на плані літ. № "З-1", загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення літ.№ "З-1", площею 13 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, АДРЕСА_1 на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.08.2013 у справі №442/5427/13. Зазначив, що в подальшому вказане рішення було скасовано рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06.11.2013, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 у визнанні права власності на самочинне будівництво.

Також зазначив, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Проте, таких дій відповідачі не вчинили, чим порушили ст.ст.13-17, 29 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Позивач у судове засідання позивач не прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позов підтримує повністю та просив його задовольнити.

Відповідач-1у судове засідання не прибув, подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечення зазначив, що при здійсненні державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно відповідач діяв відповідно до вимог ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п.16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідач зазначає, що скасування в подальшому рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.05.2013р. у справі №442/3668/13 жодним чином не вказує на наявність ознак протиправних дій відповідача при винесенні рішення про державну реєстрацію, оскільки в документах, поданих заявником, не містилось інформації, яка могла вважатися перешкодою для державної реєстрації права власності на майно. Вважає, що відповідачем не було допущено бездіяльності у відносинах з позивачем. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача 2 у судове засідання не прибув, письмових заперечень чи клопотань іншого змісту не подавав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не прибула, належним чином повідомлялась по дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі третьої особи до суду не надходило.

Суд з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

Судом встановлено, що 23.08.2013 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/5427/13-ц за ОСОБА_2 визнано право власності на нежитлове приміщення літ.№ "З-1", площею 13 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 06.11.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Дррогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.08.2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.08.2014 року визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відповідно до якої визнано право приватної власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення позначене на плані літ. «З-1») загальною площею 13,0 кв м., яке знаходиться за адресою: Львівська обл.., АДРЕСА_1.

21 серпня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №3311284, яким проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення літ. № "З-1", площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 Львівської області на підставі вказаного вище рішення.

15.10.2015 року ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області заяву ОСОБА_1 про перегляд у звязку із нововиявленими обставинами ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено, ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 серпня 2014 року скасовано.

27 березня 2015 ОСОБА_1 звернувася до Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області із заявою про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки скасовано рішення суду на підставі якого зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення літ. № "З-1", площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 Львівської області.

Листом від 03.04.2015 №2032/02.4-12/144 відповідач повідомив, що діючим законодавством закріплено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування судом рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Відтак, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 376 Цивільного кодексу України, самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 1930 кв.м. по вул.В. Великого в м. Дрогобичі надавалась в оренду ФОП ОСОБА_1 для обслуговування міні-ринку "Володар" Дрогобицькою міською радою на підставі рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 23.07.1999 №213, від 30.10.2008 №716, від 28.12.2011 №424, від 09.11.2012 №784 та від 31.01.2014 №1250.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06.11.2014 у справі №442/5427/13, встановлено, що спірне нежитлове приміщення (торговий павільйон) є збірно-розбірною конструкцією і на нього не поширюється правовий режим нерухомого майна, то право власності не може визнаватися судом у спосіб, з яким позивач звернувся до суду». Крім того, нежитлове приміщення , на яке суд визнав право власності, розміщений на міні ринку «Володар» у м. Дрогобичі по вул.. Гончара, 1. Власником міні-ринку «Володар» є ОСОБА_1. Земельна ділянка на якій розмішений міні ринок перебуває у користуванні апелянта (ОСОБА_1.) на підставі договору оренди що підтверджується витягом з рішення Дрогобицької міської ради від 09.11.2012 року №784». «Позивач (ОСОБА_2.) на підставі договору оренди укладеного між нею та ОСОБА_1, орендує торгове місце на міні ринку «Володар», власником якого є ОСОБА_1

Крім того, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2015 року про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.08.2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено заяву ОСОБА_1 та скасовано ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.08.2014 року. Вказане рішення набрало законної сили 21.10.2015 року.

Відповідно до ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМ України від 26 жовтня 2011 р. N 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

З аналізу наведених норм суд робить висновок, що діючим законодавством закріплено, що скасування запису про реєстрацію прав власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що рішення державного реєстратора реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Ляха Н.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15310803 від 21.08.2014 року за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, позначене на плані літ. № "З-1", загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06 підлягає скасуванню у зв'язку з втратою третьою особою - ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення літ"З-1", загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 Львівської області на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.11.2014 року у справі №442/5427/13 та ухвалиДрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2015 року про перегляд ухвали за ново виявленими обставинами.

Крім того, на підставі викладеного підлягає до задоволення похідна від первинної позовна вимога про скасування запису про державну реєстрацію права власності №6759568 від 21.08.2014 року за ОСОБА_6 на нежитлове приміщення, позначене на плані літ. № "З-1", загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що відповідачі не надали суду належних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, внаслідок чого вони підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17-20, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Ляха Назарія Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15310803 від 21.08.2014 року за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, позначене на плані літ. № "З-1", загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06.

2. Скасувати запис про державну реєстрацію права власності №6759568 від 21.08.2014 року за ОСОБА_6 на нежитлове приміщення, позначене на плані літ. № "З-1", загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06.

3. Стягнути з Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 219 (двісті дев'ятнадцять) грн. 24 коп.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 20.05.2016 року.