Справа № 441/224/16-а
Суддя: Українець П. Ф.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2016 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Українець П.Ф.

за участі секретаря Боднар Ю.М.

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Городок справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа - заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Мірошніченко Михайло Іванович про скасування постанови про порушення митних правил,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 25.02.2016р. звернувся з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (надалі Львівська митниця ДФС) про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошніченко М.І. №0236/20910/16 від 12.02.2016р. про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 470 МК України.

Вимоги мотивує тим, що 21.11.2014р. близько 11 год. 26 хв. ввіз на Україну в митному режимі "транзит" через пункт пропуску "Шегині" митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування "Audi А4" н.з. НОМЕР_1, який зареєстрований в Республіці Польща. Листом Львівської митниці ДФС від 23.12.2015р. його викликано до митниці для дачі пояснень щодо не вивезення означеного автомобіля, куди він прибув 25.01.2016р., де в цей же день ст.державним інспектором ВМО № 2 митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці ДФС Боднар А.В. склав протокол про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

12.02.2016р. заступник начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченко М.І. виніс постанову, якою визнав його винним по ч. 3 ст. 470 МК України, та наклав стягнення - штраф 8 500 грн. Він уважає означену постанову незаконною і необґрунтованою, просить таку скасувати, з огляду на наступне.

Статтею 467 МК України передбачено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст. 469, 477-481, 485 цього Кодексу - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, не зазначене в цьому переліку,не є триваючим, було ним вчинене і закінчене 02.12.2014р., а отже адміністративне стягнення за порушення митних правил могло бути накладене на нього не пізніше 6 місяців з дня його вчинення, тобто не пізніше 03.06.2015р.

В суді позивач позов підтримав, з мотивів наведених у ньому, просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС №0236/20910/16 від 12.02.2016р. про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 470 МК України.

Представник позивача висловився на підтримку позову, з мотивів наведених у ньому, окрім цього пояснив, що покликання представника відповідача у запереченнях на позов ОСОБА_3 на лист Міністерства юстиції України № 22-34-1465 від 01.12.2003р. і № 22-14-493 від 17.07.2007р. необґрунтовані, оскільки такий не може тлумачити норми закону, а інших нормативно-правових актів, які б відносили правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, до триваючих - немає.

Зазначив, що листом ДФС України від 11.09.2015р. № 33814/7/99-99-17-03-01-17 роз'яснено, що триваючими визнаються правопорушення за умови, що вони можуть бути виявлені лише в ході документальної перевірки на підставі первинної документації, чого не було в даній ситуації, так як вчинене ОСОБА_3 правопорушення могло бути виявлено вчасно у будь-який момент.

Висновок про триваючий характер адміністративних правопорушень був зроблений також фахівцями у галузі кримінального права, у якому вказано, що правопорушення, передбачене ст. 470 МК України, не є триваючим, а тому строки притягнення до адміністративної відповідальності слід обчислювати з моменту вчинення правопорушення, а не його припинення. Просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошніченко М.І. №0236/20910/16 від 12.02.2016р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 470 МК України.

Представник відповідача позов заперечила, покликаючись на мотиви, викладені у запереченні від 18.03.2016р. (а.с.19-24) пояснила, що в ході перевірки баз даних ЄАІС Державної митної служби України встановлено, що ОСОБА_3 21.11.2014р. близько 11 год. 26 хв. ввіз на територію України в митному режимі "транзит" транспортний засіб "Audi А4" н.з. НОМЕР_1. Згідно автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби України вказаний транспортний засіб з митної території України станом на 25.01.2016р. не вивозився та у інший митний режим не поміщений. 25.01.2016р. ОСОБА_3 з'явився на виклик митної служби в Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС та пояснив, що означений транспортний засіб не вивіз вчасно з території України через втрату паспорта громадянина України для виїзду за кордон та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Документів, на підтвердження аварії або дії обставин непереборної сили ОСОБА_3 не надав. Згідно ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на 10 діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На транспортний засіб, ввезений позивачем, поширюється термін "товар" згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України. Згідно листа МЮУ від 17.07.2007р. № 22-14-493 триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином. Листом МЮУ № 22-34-1465 від 01.12.2003р. роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Вважає, що ст. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у т.ч. тих, що передбачені ст.ст. 469, 477-485 МК України. Окрім того листом Міндоходів України № 16666/7/99-99-24-03-09-17 роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення. Вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, що Кулика правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, просить в позові відмовити.

Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов.

Із пояснень сторін та матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 21.11.2014р. близько 11 год. 26 хв. ввіз на територію України в митному режимі "транзит" через пункт пропуску "Шегині" митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування "Audi А4" н.з. НОМЕР_1, який зареєстрований в Республіці Польща (а.с. 2, 5, 25-27).

Судом встановлено, що вищеозначений транспортний засіб з митної території України станом на 25.01.2016р. не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Листом Львівської митниці ДФС від 23.12.2016р. ОСОБА_3 викликано для надання пояснень щодо не вивезення автомобіля "Audi А4" н.з. НОМЕР_1 (а.с. 28).

Із пояснень сторін та матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 25.01.2016р. прибув для надання пояснень в Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС, де пояснив, що транспортний засіб не вивіз у встановлені строки через викрадення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, про що надав довідку Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській обл. № 14891 від 24.11.2014р.

25.01.2016р. ст. державним інспектором ВМО № 2 м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС Боднар А.В. складено протокол № 0236/20910/16 про порушення ОСОБА_3 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України (а.с.25-27).

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошніченко М.І. №0236/20910/16 від 12.02.2016р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8 500 грн. (а.с. 5-6).

Положеннями ст. 95 МК України встановлені такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, і зокрема: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій вищеозначеної статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

За положеннями ч. 4 ст. 3 МК України у разі, якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви № № 23759/03, 37943/06) від 14.10.2011р., йшлося саме про таку властивість закону як якість, що включає в себе доступність для зацікавлених осіб, чіткість та передбачуваність у своєму застосуванні, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника, тому Судом було встановлення порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи вищенаведене та відсутність одностайного віднесення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, до триваючих, суд робить висновок, що правопорушення, яке проявилося у перевищенні ОСОБА_3 встановленого ст. 95 МК України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися як триваюче.

При цьому, суд також бере до уваги висновок фахівців у галузі кримінального права на адвокатський запит ОСОБА_1 від 01.04.2016р., де вказано, що особа, яка обрала митний режим транзиту, має обов'язок доставити відповідні предмети в орган доходів і зборів призначення у строки, визначені у ст. 95 МК України, тож такий правовий обов'язок темпорально обмежений - починається з моменту ввезення у митну зону у режимі транзиту та завершується спливом строків, визначених у ст. 95 МК України. Після спливу такого строку позитивний обов'язок особи доставити відповідні предмети в орган доходів і зборів припиняється і деформується у "негативний" обов'язок - понести відповідальність за недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення (ст. 470 МК України).

Отже, обов'язок особи доставити відповідні товари до органу доходів і зборів має чітко визначені часові межі, а тому тривалість часу після припинення такого обов'язку - це ознака, яка впливає лише на кваліфікацію правопорушення за ч.1, 2 чи 3 ст. 470 МК України відповідно, однак, яка не дає жодних підстав говорити, що таке правопорушення носить триваючий характер, оскільки обов'язок особи доставити товар до органу доходів і зборів уже припинений. Відтак правопорушення, передбачене ст. 470 МК України, не є триваючим, а тому строки притягнення до адміністративної відповідальності слід обчислювати з моменту вчинення правопорушення, а не його припинення.

За положеннями ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, виходячи із положень п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд доходить до висновку, що у даному конкретному випадку провадження у справі про порушення митних правил не могло бути розпочато, а отже постанова заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченко М.І. № 0236/20910/16 від 12.02.2016р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 470 МК України є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 288 КУпАП, суд повертає позивачу ОСОБА_3 551 грн. 21 коп. помилково сплаченого 18.02.2016р. судового збору по квитанції № 159.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.11, 71, 86, 94, 161-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 3, 95, 467, 470 Митного кодексу України , суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Мірошніченко Михайла Івановича № 0236/20910/16 від 12.02.2016р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 470 МК України - визнати протиправною та скасувати.

Зобов'язати УДКСУ у Городоцькому районі Львівської обл. (м. Городок, м-н Гайдамаків, 21) повернути ОСОБА_3 551 грн. 21 коп. судового збору, сплаченого по квитанції № 159 від 18.02.2016р. на р/р 0076.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів.

Суддя: Українець П.Ф.