Справа № 140/2899/15-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 140/2899/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Алєксєєнко В. М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

11 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

представника третьої особи: ОСОБА_3,

представника третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства "Вінницький завод "Кристал" на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - державного підприємства "Вінницький завод "Кристал" про призначення пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Немирівському районі Вінницької області, в якому просила визнати неправомірним рішення комісії управління Пенсійного фонду України в Немирівському районі Вінницької області, щодо відмови їй в призначенні пільгової пенсії згідно ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Немирівському районі Вінницької області призначити та виплачувати пільгову пенсію згідно ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 21.01.2016 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: державне підприємство «Вінницький завод «Кристал».

ОСОБА_6 Немирівського районного суду Вінницької області від 03.03.2016 року позов задоволено. Визнано неправомірними рішення управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області, щодо відмови ОСОБА_5 в призначенні пільгової пенсії згідно ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_5 з 07.10.2015 року пільгову пенсію згідно ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, третя особа - Державне підприємство "Вінницький завод "Кристал" подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представники третьої особи в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача також підтримав доводи апеляційної скарги Державного підприємства "Вінницький завод "Кристал".

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 03.03.2016 року скасувати, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.10.2015 року ОСОБА_5 звернулася до УПФУ в Немирівському районі з заявою про призначення пільгової пенсії, згідно п. «б» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Однак, витягом протоколу №1156 від 16.11.2015 року відповідач відмовив позивачці у призначенні пільгової пенсії в зв'язку з відсутністю за весь період шкідливої роботи уточнюючої довідки, яка повинна повторно підтверджувати записи у трудовій книжці «Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній або відповідних записів у ній у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установленні для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу».

Зазначена відмова стала підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки загальний пільговий стаж останьої, згідно трудової книжки становить 10 років 06 місяців 01 день за період роботи з 01 вересня 1989 року по 01 березня 2000 року.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом "б" частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Також, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих та на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основною метою атестації є регулювання відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

При цьому, частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Зробивши системний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку проведення атестації, колегія суддів дійшла висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Дана позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13), від 25 листопада 2014 року (справа №21-519а14), а відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно матеріалів справи, з ксерокопії трудової книжки позивачки встановлено, що остання з 01 вересня 1989 року по 01 березня 2000 року працювала на посаді огранувальника алмазів у діаманти на ДП Вінницький завод "Кристал".

Відповідно до довідки ДП "Вінницького заводу "Кристал" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02 лютого 2016 року №12/15, ОСОБА_5 працювала повний робочий день на Вінницькому заводі "Кристал" і за період з 01.09.1989 року по 31.12.1991 року виконувала роботи по огрануванню алмазів у діаманти в виробництві "оброблення металу" без використання роботехніки за професією "огранувальник алмазів у діаманти", що передбачена Списком №2 розділ XV, пункт 10а, затвердженим ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 12.04.1990 року №365 (доповнюється до списку №2 розділ XV підрозділ 10 пункт «а» затвердженим ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №1173 «Металообробка»). За період роботи з 01.09.1989 року по 31.12.1991 року пільговий стаж складає 2 роки 04 місяці.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою КМ України від 01.08.1992 р. №442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 р. №41. Згідно п.4 Порядку №442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Таким чином, період роботи ОСОБА_5 на посаді огранувальника алмазів у діаманти з 01 вересня 1989 року по 20 серпня 1992 року має бути зарахованим до пільгового стажу за списком №2.

Оскільки, зазначений порядок набрав чинності з 21.08.1992 року, тому при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими важкими умовами праці після 21.08.1992 року відповідне право впродовж цього періоду має бути підтверджено результатами атестації.

Згідно матеріалів справи, на ДП "Вінницький завод "Кристал" першу атестацію робочих місць по списку №2 було проведено згідно наказу №123 від 21 березня 1994 року. Однак поданням Державної експертизи умов праці 05.01.1996 р. та висновком №06-04-36 про усунення недоліків призупинено з моменту одержання подання дії прийнятих рішень та наказу №123 від 21.03.94р. по пільговому пенсійному забезпеченню.

Так, на виконання вимог Державної експертизи умов праці Вінницької області, наказ ДП "Вінницький завод "Кристал" №123 від 21.03.1994 року "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" скасовано наказом №150 від 27.05.2008р.

В травні 2008 року за результатами Державної експертизи умов праці Вінницької області Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької облдержадміністрації був складений висновок №09-02-188 від 26.05.2008 року, відповідно до якого не обгрунтовано підтверджено право на пільгову пенсію за списком №2 на робочих місцях, не вірно вирахувано відсоток доплати до тарифних ставок (окладів) за роботу із шкідливими і важкими умовами праці за результатами атестації.

В подальшому, згідно результатів атестації робочих місць, проведеної на Вінницькому заводі "Кристал" в 1999 році, по професії огранувальник алмазів у діаманти не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (наказ по заводу №177 від 19.04.1999 року). Не підтверджене і таке право під час проведених атестацій у 2002, 2008, 2013 роках.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що стаж роботи позивачки на посаді огранувальника алмазів у діаманти з 21 серпня 1992 року по 01 березня 2000 року не може бути зарахований при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказані обставини не враховані судом першої інстанції, що стало підставою для прийняття необгрунтованого рішення по справі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України вказує, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

В силу вимог частини 2 статті 205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу державного підприємства "Вінницький завод "Кристал" задовольнити повністю.

ОСОБА_6 Немирівського районного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області про призначення пенсії на пільгових умовах скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 травня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8