Справа № 822/553/16
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/553/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року 15:19м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБожук Д.А.
при секретаріГненній Ю.І.
за участі:представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Хмельницького міськрайонного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство оборони України про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії, -

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Хмельницького міськрайонного управління юстиції (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати протиправним рішення про реєстрацію будівлі як гуртожитку та зобов'язати здійснити передбачені чинним законодавством дії щодо скасування запису про реєстрацію права власності на гуртожиток по АДРЕСА_1 в м. Хмельницький.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у сфері житлового права гуртожитком визнається спеціально споруджений або переобладнаний для цієї мети жилий будинок (частина будинку), який зареєстрований як гуртожиток у виконавчому органі відповідної ради або державній адміністрації (ст.127 Житлового кодексу Української РСР, п.5.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями). Вказує, що відповідачем здійснено реєстрацію права власності на гуртожиток по АДРЕСА_1 в м. Хмельницький за відсутності передбачених чинним законодавством документів, а саме акту прийняття нерухомого майна до експлуатації. Звертає увагу на те, що всі документи, надані відповідачу вказують на те, що будинок за адресою: м. Хмельницький АДРЕСА_1 перебуває в статусі готелю.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини на які посилається у позовній заяві, просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився та повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. 05.04.2016 та 25.04.2016 до суду надійшли клопотання та заява від відповідача про розгляд справи без участі його представника. Відповідач проти позову заперечує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з'явилася та повноважного представника не направила. 10.05.2016 до суду надійшло клопотання від представника третьої особи про відкладення розгляду справи, яке мотивоване неможливістю бути присутнім у даному сусудовому засіданні у зв'язку з участю в іншій справі.

Суд зазначає, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2016 Міністерство оборони України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 12.04.2016 розгляд справи відкладено на 26.04.2016. У судове засідання, призначене на 26.04.2016 третя особа не з'явилась та подала клопотання про відкладення розгляду справи зважаючи на зайнятість в іншому судовому засіданні. 26.04.2016 розгляд справи відкладено на 10.05.2016. У судове засідання, призначене на 10.05.2016 третя особа також не з'явилась та подала клопотання про відкладення розгляду справи зважаючи на зайнятість в іншому судовому засіданні її представника. Суд враховує, що вказані обставини не позбавляють можливості участі в судовому засіданні іншого повноважного представника третьої особи, у тому числі й керівника установи згідно ч.7 ст.56 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Враховуючи зазначене, неявка представника третьої особи в судове засідання 10.05.2016 визнана судом неповажною. Відтак, клопотання про відкладення розгляду справи не належить до задоволення.

Враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та третьої особи, оскільки їх явка не визнавалася судом обов'язковою.

Заслухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити з огляду на наступне.

Статтею 181 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) визначено режим рухомих та нерухомих речей, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Гуртожиток, щодо правомірності реєстрації якого заявлені позовні вимоги, належить до нерухомого майна.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Спеціальним законом, що регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі по тексту - Закон №1952-IV).

Приписами ст.2 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 3 Закону передбачено, що державна реєстрація прав є обов'язковою.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Порядок №868).

Згідно п.8 Порядку №868, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Відповідно до п.13 Порядку №868, заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Пунктом 35 Порядку №868 встановлено, що під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права.

При цьому, п.37 Порядку №868 встановлено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею.

Суд встановив, що представник Міністерства оборони України звернувся з заявою про реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності державної форми на гуртожиток, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

До заяви додані документами:

- технічний паспорт;

- індивідуальна картка обліку будівлі;

- акт прийняття-передачі на бухоблік основних засобів;

- паспорт та копія паспорта;

- довіреність;

- документи про оплату;

- акт про право користування землею.

Відповідно до п.15 Порядку №868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Пунктом 51 Порядку №868 встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на об'єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що підтверджує виникнення права державної або комунальної власності на такий об'єкт, заявник подає органові державної реєстрації прав технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

У разі проведення державної реєстрації права державної власності на об'єкт нерухомого майна заявник, крім документа, що зазначений в абзаці першому цього пункту, подає витяг з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо такого об'єкта.

Таким чином, для проведення державної реєстрації об'єкта нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 01.01.2013, не є обов'язковим акт прийняття нерухомого майна до експлуатації.

Згідно п.16 Порядку №868 встановлено, що у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що державний реєстратор, прийнявши та перевіривши заяву про державну реєстрацію та документи, які подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, при встановленні факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень й у разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію.

Зазначені норми спрямовані на гарантування прав суб'єкта звернення до державного реєстратора в частині інформування його про недоліки при поданні необхідних документів не в повному обсязі.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів державний реєстратор прав на нерухоме майно встановив відсутність в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених Порядком №868. Зокрема, всупереч п.51 Порядку №868 заявником не подано витяг з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо такого об'єкту. Як наслідок, державний реєстратор прав на нерухоме прийняв рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.10.2014 №16448194.

Згідно п.16 Порядку №868, державний реєстратор з моменту усунення обставин, що були підставою для прийняття ним рішення про зупинення розгляду заяви, приймає рішення про відновлення її розгляду. Перебіг строку державної реєстрації продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

У зв'язку з усуненням обставин, що були підставою для зупинення розгляду заяви, а саме подання витягу з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо такого майна, державний реєстратор прав на нерухоме майно прийняв рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.11.2014 №17117722.

Відповідно до п.20 Порядку №868, за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.11.2014 №17117860, проведено державну реєстрацію права власності державної форми на гуртожиток, що розташований за адресою: Хмельницька обл., АДРЕСА_1 за державою в особі Міністерства оборони України.

Щодо посилання представника позивача на те, що акт користування землею виданий після прийняття будівлі в експлуатацію, а також перебування будівлі в статусі готелю згідно наданих для реєстрації документів, суд зазначає наступне. Предметом даного судового розгляду є оскарження рішення відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Хмельницького міськрайонного управління юстиції, а не документів, наданих заявником для проведення державної реєстрації. Відтак, суд не надає їм правової оцінки.

Таким чином, відповідач при прийнятті рішення про реєстрацію будівлі розташованої за адресою Хмельницька обл., АДРЕСА_1 як гуртожитку діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України. Рішення про реєстрацію будівлі як гуртожитку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в м. Хмельницький є правомірним. Як наслідок, не належать до задоволення похідні позовні вимоги щодо зобов'язання здійснити передбачені чинним законодавством дії щодо скасування запису про реєстрацію права власності на гуртожиток по АДРЕСА_1 в м. Хмельницький.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст поставнови виготовлено 13.05.2016.

Суддя/підпис/Д.А. Божук
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.А. Божук