Справа № 802/696/16-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/696/16-а

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

16 травня 2016 р. Справа № 802/696/16-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Бошкова Юлія Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

до: філії дочірнього підприємства "Вінницький облавтодор" "Могилів-Подільський райавтодор"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області до філії дочірнього підприємства "Вінницький облавтодор" "Могилів-Подільський райавтодор" про стягнення заборгованості.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви встановлені у ст.ст. 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Норми статті 106 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання положень цієї статті свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою ст. 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Так, із прохальної частини позовної заяви слідує, що позивач - Могилів-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, просить суд стягнути з філії дочірнього підприємства "Вінницький облавтодор" "Могилів-Подільський райавтодор" заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень 2016 року в сумі 2034, 78 грн.

Разом із тим, до матеріалів позовної заяви позивачем не додано жодних доказів в підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги (докази перебування відповідача на обліку в управлінні ПФ України; розрахунки фактичних витрат, на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах та докази їх направлення/вручення відповідачу; розрахунок заборгованості в розрізі витрат по кожному пенсіонеру), при цьому відсутні будь-які посилання на неможливість їх подання.

Таким чином позивачу слід надати усі наявні у нього докази в підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги.

Також, судом виявлені інші недоліки позовної заяви.

Частиною 3 статті 106 КАС України встановлено, що суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Натомість, в порушення вищезазначених положень, позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім того, частиною 3 статті 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно з п. п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції Закону від 22.05.2015 року № 484-VII, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень чи юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Тому, враховуючи, що позивачем заявлено одну позовну вимогу майнового характеру, а саме стягнення із відповідача коштів в сумі 2034,78 грн., належний до сплати розмір судового збору має становити 1378,00 грн.

Разом з тим із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем не додано будь-яких доказів про сплату судового збору. Однак, у п. 1 прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору. Дану вимогу суд розцінює як клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, позивач зазначив, що згідно ч. 1 ст. 73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-VI (далі - Закон № 1058-VI) кошти Пенсійного фонду України формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) та використовуються, окрім іншого, на фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду. Також зазначає, що відповідно до Закону України "Про судовий збір", у редакції, що діяла до 01.09.2015 року, Пенсійний фонд України та його територіальні органи були звільнені від оплати судового збору, а тому бюджетом Пенсійного фонду України на 2016 рік кошти на сплату судового збору передбачені не були.

Наведене, на думку позивача, позбавляє його можливості сплатити судовий збір, і, як наслідок, є перешкодою для доступу до суду.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, звертаю увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об'єктів справляння судового збору відповідно до ст. 3 Закону України "Про судовий збір", а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб'єктів, яким згідно з нормами статті 5 вказаного Закону встановлені пільги щодо його сплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні норми містяться також у ч.1 ст. 88 КАС України.

Таким чином єдиною підставою з урахуванням якої суд може звільнити особу від сплати судового збору є її майновий стан. Жодної іншої підстави, для постановлення судом ухвали про звільнення сторони від сплати судового збору, ні Законом України "Про судовий збір", ні Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається лише на цільове призначення коштів Пенсійного фонду України та відсутність коштів призначених на оплату судових витрат. При цьому, посилання на перебування позивача у складному майновому стані у поданому клопотанні - відсутні.

Разом з тим, вважаю за необхідне зазначити, що згідно із правовою позицією викладеною у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Таку ж позицію підтримав Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 25 вересня 2015 року (реєстраційний номер у ЄДРСР 51554263).

Могилів-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області є бюджетною установою, а спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення контролю пов'язаного із забезпеченням відшкодування коштів на виплату та доставку пільгових пенсій). Наведене дає підстави для висновку про відсутність передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ч. 1 ст. 88 КАС України підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Також в контексті існуючих законодавчих змін пов'язаних із позбавленням державних органів пільг щодо сплати судового збору вважаю за необхідне наголосити на наступному.

22.05.2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (далі - Закон № 484-VIII).

Набрання чинності вищевказаного закону відтерміновано до 01.09.2015р., що визначено пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень цього Закону.

Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №484-VІІІ Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Проект Закону № 484-VIII внесений на розгляд Верховної Ради України Кабінетом Міністрів України.

Реалізуючи право законодавчої ініціативи, Кабінет Міністрів України, крім іншого, обґрунтовував необхідність прийняття цього законопроекту тим, що внаслідок численних змін до Закону України "Про судовий збір" коло осіб, звільнених від сплати судового збору, є необґрунтовано широким, в той час як розгляд будь-якої справи судом потребує витрат, незалежно від сплати судового збору. Відповідно, звільнення особи від сплати судового збору зрештою призводить до додаткового навантаження на державний бюджет.

Метою законопроекту було запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності.

Законопроектом передбачалося виключення органів державної влади з числа суб'єктів, що звільняються від сплати судового збору, що, за висновком суб'єкта законодавчої ініціативи, мало дисциплінувати їх у відносинах із судами та унеможливило зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані із фінансуванням бюджетної установи чи відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків.

Керуючись статтею 108 КАС України, –

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Могилів-Подільському об’єднаному управлінню Пенсійного фонду України Вінницької області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Позовну заяву Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області до філії дочірнього підприємства "Вінницький облавтодор" "Могилів-Подільський райавтодор" про стягнення заборгованості залишити без руху.

3. Запропонувати позивачу у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати усі наявні у нього докази в підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги;

- надати докази надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів;

- надати докази сплати судового збору в сумі 1378 грн.

4. Копію ухвали надіслати позивачу - для відома та виконання.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна