Справа № 234/7542/16-а
Суддя: Карпенко О. М.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/7542/16-а
Провадження № 2-а/234/188/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Карпенко О.М.,

при секретарі Аксеніній В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду м. Краматорська Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську про визнання дій і рішення неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську про визнання дій і рішення неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, обґрунтувавши свої вимоги наступним. Позивачка працювала на посаді судді Харцизького міського суду з 22 листопада 2002 року, а з лютого 2015 року працює суддею Краматорського міського суду. З червня місяця 2012 року вона отримувала пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № від 21.06.2012 року. У зв'зку з проведенням АТО позивачка з лютого 2015 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську, де їй виплачувалася пенсія.

На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-УІІ їй було припинено виплату пенсії з 1 квітня 2015 року. Вважає, що припиненням виплати пенсії грубо порушеє її конституційні права. 23.04.2016 року позивачка звернулася до відповідача з заявою щодо поновлення виплати пенсії, та 04.05.2016 року отримала рішення №79/Д-01-01-08 про відмову в задоволенні заяви, оскільки дії органу є законними відповідно до вимог Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІ. Вважає дії відповідача по невиплаті пенсії і вказане рішення про відмову в поновленні виплати пенсії неправомірними з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1 та 3 Конституції України, Україна є соціальною, правовою державою, в якій людина, її життя, здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх старості. Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках,передбачених законом. Пенсія за віком, за вислугою років та інші їх види, що призначаються у звязку із трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею, є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обовязку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Право на одержання пенсії за віком також гарантується ст. 46 Конституції України, а ст. 22 та 64 Конституції України передбачають, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, позбавлення позивачки з 1 квітня 2015 року права на отримання раніше призначеної пенсії за віком є звуженням її конституційного права на соціальний захист і порушує її конституційні права на соціальний захист.

Згідно ст. 8 Конституції України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту Конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Окрім того, статті 58 та 64 Конституції України передбачають, що Закони не мають зворотної дії в часі. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-УІІ, який скасовує норми щодо пенсійного забезпечення державних службовців та суддів, прийнятий після призначення позивачеві пенсії за віком, і не може бути підставою для невиплати їй пенсії, оскільки обмежує права на соціальне забезпечення, передбачене Конституцією України.

До того ж цей Закон передбачає невиплату пенсій або довічного грошового утримання, які призначені у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів», «;Про прокуратуру», «;Про державну службу», «;Про статус народного депутата України». Позивачку ж позбавили виплати пенсії, яка призначена їй за віком. Таким чином, дія Закону, на який посилається відповідач, на позивачку в даній частині взагалі не поширюється.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України по справі № 20-рн від 01.12.2004 року (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод (ст.22) та не відповідають вимогам ч.5 ст. 17, ст.ст. 126,130 Конституції України (є неконституційними).

У звязку з викладеним позивачка просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську щодо невиплати їй пенсії з 1 квітня 2015 року і рішення №79/Д-01-01-08 від 4 травня 2016 року про відмову в поновлення їй виплати пенсії за віком Пенсійного фонду України в м. Краматорську, скасувати зазначене рішення та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську поновити їй виплату пенсії за віком з 1 квітня 2015 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою судді від 12 травня 2016 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання.

В позовній заяві позивачка ставить питання щодо передачі даної адміністративної справи на розгляд іншого адміністративного суду, на підставі вимог п. 6 ч. 1ст. 22 КАС України.

Відповідно до п.6 ч. 1ст. 22 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду.

Радою суддів України від 4 лютого 2016 року № 2 було затверджено Порядок здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання, який розроблений з урахуванням норм Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів в Україні», Закону України «Про запобігання корупції»та стандартів етичної поведінки суддів, закріплених у Кодексі суддівської етики та міжнародних актах, в ст. 4 даного Порядку зазначено, що субєкт конфлікту інтересів зобовязаний вживати заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів у його діяльності та вживати заходів щодо самостійного врегулювання конфлікту інтересів (в тому числі - в процесуальному порядку).

Встановлено, що позивачка у справі на теперішній час працює суддею Краматорського міського суду Донецької області, тому, з метою самостійного врегулювання конфлікту інтересів, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі даної справи на розгляд іншого адміністративного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 22 КАС Українисуд передає адміністративну справу на розгляд іншому адміністративному суду, що найбільш територіально наближений до цього суду, у випадку, передбаченому пунктами 4 і 6 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч.7 та ч.8 ст.22 КАС України, адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, розглядається адміністративним судом, до якого вона надіслана. Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дану справу слід передати на розгляд до Словянського міськрайонного суду Донецької області, як найбільш територіально наближеного.

Керуючись п.6 ч.1 ст.22,160,165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську про визнання дій і рішення неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, передати для розгляду до Словянського міськрайонного суду Донецької області (84122, м. Слов`янськ, вул. Добровольського 2).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвалу постановлено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя