Справа № 825/154/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/154/16 Головуючий у 1-й інстанції: Д'яков В.І. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Закревській І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України, в якому просила суд визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо тривалого невиконання зобов'язання по перерахуванню коштів на придбання благоустроєного житла ОСОБА_3 з 19 липня 2004 року по 28 вересня 2014 року; визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо тривалого невиконання зобов'язання по виконанню судового рішення від 06 листопада 2007 року щодо перерахування коштів на придбання благоустроєного житла ОСОБА_3 з 07 листопада 2007 року по 26 січня 2014 року; визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо тривалого невиконання зобов'язання по перерахуванню коштів за страховим випадком, що стався з ОСОБА_3 13 грудня 2004 року; стягнути з Державної судової адміністрації України №0132, МФО банку 820172, ЄДРПОУ ДСАУ 26255795 за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» на користь ОСОБА_3 787 017,51 грн. (776 904,40 + 10 113,11).

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2007 року по справі №2-а-295/07 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Зобов'язано Головне управління Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету (р/рахунок №4024, ЄДРПУ 26255795) перерахувати Апеляційному суду Чернігівської області (розрахунковий рахунок 0353 банк УДК в Чернігівській області МФО 853592 код 02894527) 697 950 грн. для придбання квартири судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_3.

Зобов'язано Апеляційний суд Чернігівської області за рахунок коштів Державного бюджету України придбати квартиру та передати її в користування суддям Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_3, Заболотному Валерію Миколайовичу, Сердюку Олександру Григоровичу.

Таким чином, рішенням суду було визначено певний спосіб та порядок захисту прав позивача, а саме шляхом зобов'язання Головного управління Держказначейства України перерахувати Апеляційному суду Чернігівської області кошти з Державного бюджету України для подальшого придбання квартири та передачі її у користування ОСОБА_3

Так, у виконавчому листі №2-а-295/07 від 06 листопада 2007 року, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, боржником у справі зазначено Головне управління Державного казначейства України.

На підставі зазначеного виконавчого листа державним виконавцем відділу примусового виконання рішень постановлена постанова про відкриття виконавчого провадження № 12836461 від 18 травня 2009 року, якою зобов'язано боржника, а саме - Головне управління Державного казначейства України, за рахунок Державного бюджету перерахувати Апеляційному суду Чернігівської області 697 950 грн. для придбання квартири і передачі її судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_3

Таким чином, у 2007 році боржником у справі було Головне управління Державного казначейства України.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 березня 2013 року №751/1945/13-а заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про заміну сторони виконавчого провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Головного управління Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Апеляційного суду Чернігівської області про стягнення коштів для придбання житла було задоволено, та замінено сторону у виконавчому провадженні з Головного управління Державного казначейства України на Державну казначейську службу України.

Отже, станом на 2013 рік боржником у справі була Державна казначейська служба України.

У зв'язку з тривалістю часу невиконання судового рішення, Державна казначейська служба України звернулася до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 2-а-295/07.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2013 року було замінено спосіб та порядок виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2007 року, зокрема слова «зобов'язати» замінено на «стягнути» з Державного бюджету України на користь Апеляційного суду Чернігівської області 697 950 грн. грошей на придбання квартири судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_3.

В подальшому, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2014 року задоволено заяву Державної казначейської служби України про зміну способу та порядку виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 0606 листопада 2007 року по справі №2-а-295/07.

Змінено спосіб та порядок виконання рішення суду по справі №2-а-295/07 за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Головного управління Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Апеляційного суду Чернігівської області про стягнення коштів для придбання житла з:

- стягнення з Державного бюджету України на користь Апеляційного суду Чернігівської області 697 950 грн. грошей для придбання квартири і передачі її судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_3; - зобов'язання Апеляційного суду Чернігівської області за рахунок коштів Державного бюджету України придбати судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_3 благоустроєне житло у вигляді окремих квартир або будинків, на:

- стягнути з рахунку Державної судової адміністрації України № 0132 МФО банку 820172 ЄДРПОУ ДСАУ 26255795 за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» на користь ОСОБА_3 коштів у сумі 697 950 грн. 00 коп. для придбання квартири.

Тобто, було змінено лише спосіб виконання судового рішення, а не сторона (боржник) у справі.

Разом з тим, відповідно до меморіального ордеру №1 кошти в сумі 697 950 грн. 00 коп. були перераховані на рахунок ОСОБА_3 23 вересня 2014 року.

Крім того, відповідно до постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2009 року у справі №2-а-10683/09/2570 з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_3 було стягнуто страхову суму в розмірі 25 815 грн. та 23 396,5 грн. відшкодування шкоди. Вказана постанова набрала законної сили 30 листопада 2010 року.

Кошти в сумі 49 211,50 грн. були перераховані ОСОБА_3 18 квітня 2014 року, що підтверджується випискою по рахункам.

Вважаючи протиправною семирічну бездіяльність відповідачів, яка призвела до втрати купівельної здатності присуджених постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2007 року коштів на придбання житла, та майже п'ятирічну бездіяльність відповідача, яка також призвела до інфляційних втрат страхової суми, що була присуджена за постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2009 року, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право на отримання присуджених 06 листопада 2007 року коштів виникло у позивача тільки 11 лютого 2014 року - після постановлення Новозаводським районним судом м. Чернігів ухвали від 27 січня 2014 року про зміну способу та порядку виконанні постанови Новозаводського районного суду м. Чернігів від 06 листопада 2007 року; підстави для визнання бездіяльності відповідача ДКСУ протиправними відсутні, оскільки остання виконала рішення за 1 місяці та 9 днів; застосування статті 625 ЦК України неможливо з врахуванням правої позиції ВСУ від 20 січня 2016 року, що висловлена у справі №6-2759цс15.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками оскаржуваної постанови погоджується з огляду на таке.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з держаних органів, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (далі - Порядок).

Відповідно до п. 24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Підпунктом 2 пункту 25 Порядку передбачено, що у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24 - 34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

При цьому, безспірне списання коштів з вказаної бюджетної програми здійснюється Державною казначейською службою України на підставі звернень стягувачів (суддів), на користь яких прийняті рішення.

Відповідно до п. 48 Порядку перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Тому, усі судові рішення про стягнення коштів з рахунків Державної судової адміністрації України підлягають виконанню органами Державної казначейської служби України.

Слід зазначити, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2014 року було змінено не тільки спосіб та порядок виконання рішення суду, а й боржника по справі з Державної казначейської служби України на Державну судову адміністрацію України та стягувача з Апеляційного суду Чернігівської області на ОСОБА_3

З огляду на це судом визначено, що право на отримання коштів в сумі 697 950 грн. 00 коп. для придбання квартири виникло у ОСОБА_3 з 04 лютого 2014 року, після набрання законної сили ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2014 року про зміну способу та порядку виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Так, 14 серпня 2014 року Державною казначейською службою України отримано заяву ОСОБА_3 про виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2007 року. Кошти за виконавчим листом Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №2-а-295/07 були перераховані на банківський рахунок ОСОБА_3 23 вересня 2014 року. Тобто, виконавчий документ перебував на виконанні в Державній казначейській службі України 1 місяць та 9 днів, що свідчить про відсутність порушення термінів його виконання.

Відтак, судом цілком правомірно визначено, що право на отримання коштів виникло у ОСОБА_3 з 04 лютого 2014 року, заяву ОСОБА_3 про виконання постанови було отримано Державною казначейською службою України 14 серпня 2014 року, а кошти перераховані позивачу 23 вересня 2014 року, а тому відсутня протиправна бездіяльність відповідачів у спірних правовідносинах.

Таким чином, лише у 2014 році Державна казначейська служба України шляхом списання коштів з бюджетної програми КПКВ 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів" виконала рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2007 року, що підтверджується меморіальним ордером №2 від 22 жовтня 2014 року.

Слід зазначити, що бездіяльність Державної судової адміністрації України у тривалому невиконанні рішенні суду відсутня, оскільки виконання судового рішення залежало, окрім іншого, і від виконання іншим суб'єктом владним повноважень - Державною казначейською службою України, так як вона була боржником по справі.

Колегія суддів також зазначає, що Постановою Верховного Суду України від 07 травня 2012 року, в аналогічних правовідносинах було проаналізовано і встановлено, що обов'язок забезпечити житлом суддю який потребує поліпшення житлових умов, покладений на місцеві органи виконавчої влади за місцем роботи судді, а дії Державної судової адміністрації України та її територіальних управлінь із забезпечення суддів житлом є додатковими у разі не вирішення цього питання органом місцевої виконавчої влади.

Щодо виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2009 року у справі №2-а-10683/09/2570, то суд зазначає наступне.

Починаючи з 2004 року, Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік передбачалась певна сума видатків за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів».

Як вбачається з матеріалів справи, виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2009 року здійснювалося Державною судовою адміністрацією України у порядку черговості, за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів», у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Відповідно до положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Ради суддів України від 22 жовтня 2010 року № 12 та Закону України «Про джерела фінансування органів державної влади» відповідач є бюджетною установою, яка фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету України в межах, передбачених Законом України про державний бюджет на відповідний рік.

До 2004 року Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік загальнодержавні видатки, списання яких можна проводити за рахунок загальних доходів Державного бюджету України, зокрема на виконання судових рішень про безспірне списання на користь суддів заборгованості з виплат, встановлених законодавством матеріальних та соціальних - побутових гарантій суддям, не передбачалися.

У 2004 році Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" від 17 червня 2004 року внесено зміни до додатку № 3 вказаного закону, яким встановлено розподіл видатків Державного бюджету на 2004 рік.

Відповідно до змін зазначеної у вказаному додатку була передбачена бюджетна програма КПКВ 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Судом першої інстанції встановлено, що черговість виконання судових рішень здійснювалася Державною судовою адміністрацією України на підставі Протоколу спільної наради Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 30 березня 2009 року та наказу Державної судової адміністрації України від 02 листопада 2006 року № 139 «Щодо встановлення порядку здійснення виплат за виконавчими листами з виконання судових рішень».

Також судом встановлено, що згідно переліку виконавчих проваджень з виконання рішень судів про стягнення на користь суддів, станом на 2012 рік ОСОБА_3 перебувала в списку черговості на виплату за номером 1206.

Після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», з 01 січня 2013 року, постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2009 року була виконана 18 квітня 2014 року шляхом списання зазначених коштів Державною казначейською службою України з рахунку 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів», що підтверджується випискою по рахункам.

Таким чином, враховуючи існування черги (реєстру виконавчих документів) на виконання рішень судів, які винесені на користь суддів, а також відсутності у позивача переважного права перед іншими особами на отримання коштів за судовим рішенням, відсутня протиправна бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо тривалого невиконання зобов'язання по перерахуванню коштів за страховим випадком в загальній сумі 49 211, 50 грн.

Також, посилаючись на позицію Верховного суду України, викладену в постанові від 20 січня 2016 року по справі № 6-2759цс15, суд зазначив, що до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Законом України «Про виконавче провадження» та не є цивільно-правовими.

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_3.

Таким чином, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову та не доводять правомірність вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже, при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.