Справа № 2а-2784/10/0970
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 травня 2016 року м. Київ К/800/12792/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Чумаченко Т.А., перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про скасування рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків, -

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про скасування рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року позов задоволено.

Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області від 15 березня 2010 року №№ 392-439 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

У відкритті провадження за вищезазначеною касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга

є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Відповідно до положень статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції: зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем суми страхових внесків, які підлягали сплаті, визначались самостійно, однак сплачені не були, а відтак - оскаржувані рішення прийняті відповідачем правомірно у зв'язку з наявністю непогашеної заборгованості.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, яке відповідає усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки наведені обґрунтування позбавлені правового забезпечення відповідними правовими нормами, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування судового рішення, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Відповідно до частини 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про повернення касаційної скарги або про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направляються особі, яка подавала касаційну скаргу, а касаційна скарга залишається у суді касаційної інстанції.

За таких обставин та відповідно до приписів процесуального закону у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою - слід відмовити, а додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Керуючись статтями 13, 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про скасування рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.А. Чумаченко