Справа № 824/2502/15-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 р. м. Чернівці справа № 824/2502/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.;

суддів Дембіцького П.Д., Брезіної Т.М.;

за участю секретаря судового засідання Пелехатої А.В.;

сторін:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачі - не зявилися

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4,

ОСОБА_5 внутрішніх справ України

про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 р. ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4 щодо ненадання відповіді по суті його скарги від 18.06.2015 р. та зобов'язати надати повну та обґрунтовану відповідь по суті його скарги від 18.06.2015 р.

За вказаним позовом ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.08.2015 р. відкрито провадження у справі № 824/2084/15-а.

В серпні 2015 р. ОСОБА_3 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4 щодо ненадання відповіді на скаргу від 23.06.2015 р. та зобов'язати надати повну і обґрунтовану відповідь на його скаргу від 23.06.2015 р.

За вказаним позовом ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.08.2015 р. відкрито провадження у справі № 824/2085/15-а.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.09.2015 р. в справі № 824/2085/15-а, занесеною до журналу судового засідання, залучено до участі у справі як другого відповідача ОСОБА_5 внутрішніх справ України.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.10.2015 р. у справі № 824/2085/15-а обєднано в одне провадження позовні вимоги ОСОБА_3 до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4, ОСОБА_5 внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії (справа №824/2085/15-а) та позовні вимоги ОСОБА_3 до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії (справа №824/2084/15-а). Обєднаним справам присвоєно номер 824/2084/15-а.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.10.2015 р. закрито провадження у адміністративній справі №824/2084/15-а за позовом ОСОБА_3 до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4, ОСОБА_5 внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії.

Закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, оскільки компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг на дії субєктів владних повноважень здійснених в рамках кримінального провадження, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 р. апеляційну скаргу позивача задоволено. Скасовано ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.10.2015 р., а адміністративну справу № 824/2084/15-а направлено для продовження розгляду.

Скасовуючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спір в даній справі стосується дотримання та виконання суб'єктом владних повноважень положень Закону України Про звернення громадян, зокрема об'єктивної, всебічної і вчасної перевірки відповідачем скарг ОСОБА_3 від 18.06.2015 р. та 23.06.2015 р., які подані ним відповідно до норм Закону України Про звернення громадян, відтак підлягає розгляду у порядку норм КАС України.

У відповідності до ст. 15-1 КАС України, у звязку з надходженням адміністративної справи для продовження розгляду, проведено повторний автоматизований розподіл справи №824/2084/15-а та присвоєно новий №824/2502/15-а.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на незаконність розгляду скарг від 18.06.2015 р. та від 23.06.2015 р. щодо неправомірних дій службових осіб УМВС України в Чернівецькій області, які не були об'єктивно, всебічно і вчасно перевірені відповідачем. За наведених обставин, позивач вважає, бездіяльність відповідача протиправною, яка допущена з грубим порушенням вимог Закону України Про звернення громадян.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Міністра внутрішніх справ України та ОСОБА_5 внутрішніх справ України не погоджуючись із позовними вимогами надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що заявлений адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим, оскільки скарги від 18.06.2015 р. та від 23.06.2015 р. розглянуті та надано відповіді у встановлений законодавством строк.

За клопотанням представника відповідачів, ухвалою суду від 22.03.2016 р. призначено судове засідання в режимі відеоконференції.

Представник відповідачів в судове засідання призначене на 05.05.2016 р. вдруге не з'явився, причини неприбуття не повідомив, хоча належним чином був повідомлений.

Згідно 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає, що не має перешкод для розгляду справи за відсутності представника відповідачів.

Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

01.04.2015 р. ОСОБА_3 затримано по кримінальному провадженню №0000363.

Під час затримання слідчим СУ УМВС Україи в Чернівецькій області Андроником М.І у позивача вилучено наступні речі: гаманець коричневого кольору із банкнотою номіналом 1 долар США та 1 грн.; картка Універсальна Приватбанку № 121243, картка для виплат Приватбанку №705447, картка Ощадбанку № 716905, картка ЮнікредітБанку №697583, картка ОСОБА_6 ОСОБА_2 №815377, картка фішка, квитанції 6 штук, флеш-носій чорного кольору, без маркування, блокнот коричневого кольору з написам 2014 з чорновими записами, файл з документами на 14 аркушах, що стосується Лашківської сільської ради та файл з документами відділу Держземагенства у Кіцманському районі на 15 аркушах, мобільний телефон марки Нокіа, ІМЕІ 61223 із сім-картою МТС №, сумка для ноутбука сіро-зеленого кольору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.04.2015 р. надано дозвіл слідчому СУ УМВС України в Чернівецькій області капітану міліції ОСОБА_7 на проведення обшуку за адресою проживання громадянина ОСОБА_3 в рамках матеріалів кримінального провадження №0000363 від 24.03.2015 р.

Крім того встановлено, що 14.04.2015 р. т.в.о. начальника відділу оперативних розробок УДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 на виконання доручення, наданого слідчим Андроником М.І., в період часу з 09:10 год. до 10:45 год. провів обшук за адресою проживання ОСОБА_3, в ході якого вилучив ноутбук НР чорного кольору.

Позивач, не погоджуючись із такими діями слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_7 та т.в.о. начальника відділу оперативних розробок УДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8, звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.04.2015 р. у справі № 727/3000/15-к (провадження № 1-кс/727/860/15) скаргу задоволено. Зобовязано слідчого СУ УМВС в Чернівецькій області Андроника М.І. повернути ОСОБА_3 вилучений 14.04.2015 р. в ході обшуку ноутбук НР, чорного кольору, серійний номер:YRJXM-RH97H-8RGF4-W92K2-QD3Q4.

23.04.2015 р. ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4 на дії працівників УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час проведення обшуку в рамках матеріалів кримінального провадження № 0000363 від 24.03.2015 р. У вказаній скарзі просив призначити службове розслідування відносно слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_7 та т.в.о. начальника відділу оперативних розробок УДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 за порушення службової дисципліни та накласти на них дисциплінарне стягнення.

У звязку із неповерненням тимчасово вилученого майна, ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.04.2015 р. у справі № 727/3226/15-к, провадження № 1-кс/727/962/15 розглянуто скаргу позивача на дії слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області Андроника М.І. Зобовязано слідчого СУ УМВС в Чернівецькій області Андроника М.І. негайно повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучені 01.04.2015 р. флеш-носій чорного кольору, без маркування, блокнот коричневого кольору з написом 2014 р. з чорновими записами, телефон марки Нокія ІМЕІ 61223 із сім-картою МТС № НОМЕР_1.

07.05.2015 р. позивач звернувся до Міністра внутрішніх справ ОСОБА_4 зі скаргою на дії слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області Андроника М.І. щодо неповернення у повному обсязі тимчасово вилученого майна у межах кримінального провадження №0000363.

Вважаючи дії слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області Андроника М.І. упередженими, позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.05.2015 р. № 727/3699/15-к (провадження № 1-кс/727/1117/15) відведено слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_7 від подальшого проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000363 від 24.03.2015 р.

Головним слідчим управлінням ОСОБА_5 внутрішніх справ України повідомлено позивача, що УМВС України в Чернівецькій області доручено у межах компетенції провести перевірку викладених у зверненнях від 23.04.2015 р. та від 07.05.2015 р. відомостей, вжити необхідних заходів до повного і неупередженого дослідження всіх обставин та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, про що направлено листи від 19.05.2015 р. №13/Б-4953 та від 02.06.2015 р. №13/Б-5378.

28.05.2015 р. та 10.06.2015 р. УМВС України в Чернівецькій області розглянуто скарги позивача від 23.04.2015 р., від 07.05.2015 р. та повідомлено, що призначено службове розслідування, за результатами якого фактів порушення вимог КПК України під час проведення досудового слідства по вказаному кримінальному провадженні працівниками УМВС України в Чернівецькій області допущено не було.

Судом встановлено, що 18.06.2015 р. ОСОБА_3 звернувся із скаргою до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4 на дії службових осіб УМВС України в Чернівецькій області, в якій просив притягнути до відповідальності винних осіб УМВС України в Чернівецькій області за неналежне проведення службового розслідування відносно слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_7 та т.в.о. начальника відділу оперативних розробок УДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_9 та призначити службове розслідування відносно слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_7 та т.в.о. начальника відділу оперативних розробок УДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 за порушення норм кримінального процесуального законодавства України та накласти на них дисциплінарне стягнення (Т. 1 а.с. 43-45).

ОСОБА_10 скарга надійшла 24.06.2015 р. до ОСОБА_5 внутрішніх справ, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та, яке стверджував у письмових запереченнях представник відповідачів, зареєстрована в Департаменті режимно-секретної роботи та документального забезпечення 07.07.2015 р. за № Б-12419 (Т.1 а.с. 11).

Як слідує із змісту поданої скарги, 23.04.2015 р. ОСОБА_3 направив Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_4 скаргу на дії працівників УМВС України в Чернівецькій області - слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції

ОСОБА_7 та т.в.о. начальника відділу оперативних розробок УДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 щодо протиправного проведення обшуку в ході розслідування кримінального провадження №0000363.

Листом від 19.05.2015 р. за №13/Б-4953 МВС України повідомило позивача про те, що керівництвом МВС доручено УМВС України в Чернівецькій області у межах компетенції провести перевірку відомостей викладених у зверненні.

Листом від 28.05.2015 р. за № Б-109 УМВС України в Чернівецькій області за підписом першого заступника начальника ОСОБА_11 було повідомлено позивача про те, що порушення вимог КПК України під час проведення досудового слідства у кримінальному провадженні №0000363 вищевказаними працівниками міліції допущено не було.

Вважав, що скарга від 23.04.2015 р. на дії працівників УМВС України в Чернівецькій області розглянута упереджено та необ'єктивно. Зазначав, що слідчим СУ УМВС України в Чернівецькій області капітаном міліції ОСОБА_7 та т.в.о. начальника відділу оперативних розробок УДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 допущено порушення вимог ст.ст. 235-236 КПК України, що підтверджується ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20.04.2015 р., якою суд зобов'язав слідчого Андроника М.І. повернути позивачу вилучений 14.04.2015 р. в ході обшуку ноутбук. 23.04.2015 р. Шевченківський районний суд міста Чернівці встановив, що слідчим Андроником М.І. безпідставно не повернув йому речі, які були вилучені під час затримання та обшуку, оскільки вони не були вилучені в порядку ст. 160-166 КПК України, а також на них не накладено арешт у відповідності до вимог ст. 170-174 КПК України.

Крім того, в скарзі зазначено, що 08.05.2015 р. Шевченківський районний суд міста Чернівці відвів слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_7 від подальшого проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000363 від 24.03.2015 р., оскільки ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20.04.2015 р., 23.04.2015 р. дії слідчого Андроника М.І. визнано такими, що не ґрунтуються на нормах КПК України.

Поряд з цим, у наведеній скарзі наголошував, що під час розгляду його скарги від 23.04.2015 р. УМВС України в Чернівецькій області з невідомих йому причин ухвали Шевченківського суду не були взяті до уваги, що призвело до необ'єктивного службового розслідування.

Більше того, працівниками УМВС України в Чернівецькій області, що проводили службове розслідування було грубо порушено вимогу ч.5 ст. 124 Конституції України, яка передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

23.06.2015 р. позивачем направлено скаргу до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4 на дії службових осіб УМВС України в Чернівецькій області, в якій просив призначити службове розслідування відносно першого заступника начальника УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_11 за неналежний розгляд його скарги та необєктивне службове розслідування та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади; призначити додаткове службове розслідування відносно слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_7 за порушення норм кримінального процесуального законодавства України та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади; вжити відповідних заходів щодо запобігання подібних незаконних дій в майбутньому (Т. 1 а.с.79-81).

У вказаній скарзі зазначено, що 07.05.2015 р. ОСОБА_12 направив Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_4 скаргу на дії працівників УМВС України в Чернівецькій області - слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_7 у зв'язку із неповерненням йому тимчасово вилученого майна.

Листом від 10.06.2015 р. за №4/Б-109/1 УМВС України в Чернівецькій області за підписом першого заступника начальника ОСОБА_11 будо повідомлено позивача про те, що порушення вимог КПК України під час проведення досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000363 від 24.03.2015 р. вищевказаним працівником міліції і допущено не було.

Вважав, що його скарга від 07.05.2015 р. на дії слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області Андроника М.І. розглянута першим заступником начальника УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_11 упереджено та не об'єктивно, оскільки ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду, не були взяті до уваги, що призвело до необ'єктивного службового розслідування.

ОСОБА_10 скарга надійшла до ОСОБА_5 внутрішніх справ 26.06.2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та, яке стверджував у письмових запереченнях представник відповідачів, зареєстрована в Департаменті режимно-секретної роботи та документального забезпечення 16.07.2015 р. за № Б-13068 (Т.1 а.с. 78).

Як зазначав у запереченнях представник відповідачів, скарга від 23.06.2016 р. була зареєстрована в журналі звернень громадян 17.07.2015 р. № 13/Б-6701 та обєднана з розглядом скарги позивача від 18.06.2015 р.

Листом ГСУ МВС України від 15.07.2015 № 13/Б-6520 першому заступнику начальника УМВС України в Чернівецькій області начальнику слідчого управління ОСОБА_11 було доручено провести ретельну перевірку фактів викладених у зверненні доводів (вх. УДЗ МВС № Б-12419 від 07.07.2015 р., вх. ГСУ МВС № 13/Б-6520 від 09.07.2015 р.), у випадку виявлення порушення законодавства, вжити заходів до їх усунення. Відповідь автору звернення не надавати, про результати розгляду його буде поінформовано ГСУ МВС України (Т. 1 а.с. 176).

Листом від 30.07.2015 р. УМВС України в Чернівецькій області інформувало ГСУ МВС про те, що факти викладені у скарзі ОСОБА_3 щодо протиправних дій працівників управління ОСОБА_7 ОСОБА_8 не виявлено. (Т. 1 а.с. 177).

Про результати розгляду звернень ОСОБА_3 винесено висновок УМВС України в Чернівецькій області від 30.07.2015 р., яким зазначено, що службову перевірку за результатами розгляду звернення підозрюваного ОСОБА_3 припинити (Т. 1 а.с. 178-180).

05.08.2015 р. ГСУ МВС України спрямовано лист за № 13/3/2 до УМВС України у Чернівецькій області про забезпечення термінового надходження до 08.08.2015 р. до ГСУ МУС України матеріалів кримінального провадження №0000363 від 24.03.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 с. 27, ч. 1 ст. 369 КК України (Т. 1 а.с. 181).

12.08.2015 р. ГСУ МВС України спрямовано лист за № 3/3/2-17628 до УМВС України у Чернівецькій області про забезпечення надходження матеріалів кримінального провадження №0000363 від 24.03.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 с. 27, ч. 1 ст. 369 КК України (Т. 1 а.с. 182).

Як слідує з матеріалів справи, керівництвом ГСУ МВС України було прийнято рішення витребувати для вивчення кримінальне провадження № 00000363 з УМВС України в Чернівецькій області та на підставі цього продовжило термін розгляду скарг ОСОБА_3 до 20.08.2015 р. (Т. 1 а.с. 183, 184).

Рапортом від 15.08.2015 р. керівництво ГСУ МВС України було інформовано про неможливість вивчити матеріали кримінального провадження № 00000363, оскільки перебувають в прокуратурі Чернівецької області, у зв'язку з цим було прийнято рішення завершити перевірку скарг ОСОБА_3 на підставі наявних в розпорядженні ГСУ МВС матеріалів.

За наслідками перевірки скарг позивача, 16.08.2015 р. ГСУ МВС України складено висновок, який затверджено заступником начальника ГСУ МВС України 17.08.2015 р. ОСОБА_13, згідно якого розгляд звернення ОСОБА_3 завершено. З висновком службової перевірки, проведеної СУ УМВС України в Чернівецькій області від 30.07.2015 р. за зверненням ОСОБА_3 погодитись та вивчити матеріали кримінального провадження № 00000363 після надходження їх до ГСУ МВС України (Т.1 а.с. 186-192).

Про результати розгляду скарг ОСОБА_3 було інформовано листом ГСУ МВС від 17.08.2015 № 13/Б-6520 та № 13/Б-6701, де зазначено, що за дорученням керівництва Головного слідчого управління МВС розгляд звернення доручено УМВС України в Чернівецькій області та Головному слідчому управлінню МВС (Т. 1 а.с. 46-47).

Як слідує із змісту вказаного листа, СУ УМВС України в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000363 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України (пропозиція або надання неправомірної вигоди службовій особі). 05.08.2015 р. ГСУ МВС України спрямовано лист до УМВС України у Чернівецькій області про надання для вивчення матеріалів зазначеного кримінального провадження, однак ці матеріали надані не були, у зв'язку з тим, що вони перебували у прокуратурі Чернівецької області. У випадку надходження до ГСУ МВС матеріалів кримінального провадження, відомості викладені у зверненнях буде перевірено під час його вивчення.

Крім того, у листі зазначено, що за викладеними у зверненнях відомостями СУ УМВС України у Чернівецькій області проведено службове розслідування, за результатами яких не встановлено грубого порушення норм кримінального процесуального законодавства України та підстав для притягнення осіб, на яких заявник вказує, до дисциплінарної відповідальності.

Проведеною Головним слідчим управлінням МВС перевіркою на підставі матеріалів, наданих УМВС України у Чернівецькій області та додатками, які містилися у зверненнях, підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УМВС України у Чернівецькій області не встановлено.

ОСОБА_10 лист ГСУ МВС від 17.08.2015 р. за № 13/Б-6701 був зареєстрований в канцелярії ГСУ МВС 18.08.2015 р. за № 8190 та направлено позивачу простою кореспонденцією.

Як зазначили в судовому засіданні представники позивача, відповідь на скарги ні вони, ні позивач не отримували.

За наведених обставин позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Звернення громадян є одним із засобів захисту їх прав та законних інтересів. ОСОБА_10 право закріплено основним законом держави.

Так, статтею 40 Конституції України зазначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і надати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів визначено Законом України Про звернення громадян від 02.10. 1996 р. № 393/96-ВР (далі ОСОБА_10 № 393/96-ВР, який діяв на момент спірних правовідносин). ОСОБА_10 забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ст.1 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до положень ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян розуміються викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Приписами ч. 4 ст. 3 Закону № 393/96-ВР визначено, що скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст. 4 Закону № 393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Статтею 7 Закону № 393/96-ВР передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Між тим, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до положень ст. 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

До скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину.

Крім того, ст.19 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення.

Згідно з п.1 та п.5 ч. 1 ст. 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень.

Разом з тим, згідно з положеннями ст. 20 зазначеного Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Водночас, наказом МВС України від 10.10.2004 р. №1177 затверджено Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі ОСОБА_5 внутрішніх справ України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення №1177), яким установлено єдиний для органів внутрішніх справ України, внутрішніх військ МВС України, навчальних закладів МВС України, установ, організацій і підприємств системи МВС України (далі - органи внутрішніх справ) порядок приймання, реєстрації, розгляду, узагальнення та аналізу звернень громадян, а також визначає порядок контролю за його дотриманням.

Так, згідно норм п.п. 2.1 - 2.2 вказаного Положення, письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю, реєстрації та первинному розгляду з метою визначення їх належності до компетенції органів внутрішніх справ та призначення за ними конкретного виконавця. Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів внутрішніх справ або їх заступниками відповідно до їх повноважень. Перші керівники органів внутрішніх справ особисто розглядають звернення і в першу чергу приймають ОСОБА_14 України, ОСОБА_14 Союзу, ОСОБА_15 Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни.

Відповідно до п. 4.1 Положення керівники органів внутрішніх справ та їх заступники при розгляді звернень громадян зобов'язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників органів внутрішніх справ на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів, уживати інших заходів для об'єктивного вирішення поставлених авторами звернень питань, з'ясовувати і усувати причини та умови, які спонукають громадян скаржитись, якщо це не суперечить чинному законодавству. Безпосередні виконавці при здійсненні перевірок за зверненнями обов'язково спілкуються з їх авторами, з'ясовують усі порушені питання та обставини, детально вникають в їх суть, вживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах своєї компетенції відповідно до чинного законодавства. За результатами перевірки звернення складається мотивований висновок про результати розгляду звернення громадян, який має містити в собі об'єктивний аналіз усіх зібраних матеріалів і повинен відповідати порядку його складання (додаток 9) (п. 4.3). Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов'язана забезпечити своєчасне і правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян (п. 4.4).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Міністра внутрішніх справ із скаргами від 18.06.2015 р. та 23.06.2015 р. про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності з урахуванням порушень встановлених судовими рішеннями Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Проте, як слідує з листа Головного слідчого управління ОСОБА_5 внутрішніх справ України від 17.08.2015 р. за № 13/Б-6520 за результатами розгляду скарг, вказано, що за дорученням керівництва Головного слідчого управління МВС розгляд звернення доручено УМВС України в Чернівецькій області та Головному слідчому управлінню МВС.

Судом встановлено, що в порушення вимог ст. 20 Закону № 393/96-ВР та п. 5.3 Положення про пересилання скарг ОСОБА_3 до УМВС України у Чернівецькій області позивача не інформувалося, а також його не було повідомлено про продовження строків розгляду скарг.

Розгляд скарг громадян на дії працівників органів внутрішніх справ проводиться в порядку, передбаченому цим Положенням (п. 7.3).

За кожною скаргою, в якій громадяни порушують питання про наявність порушень чи недоліків у роботі органів внутрішніх справ або скаржаться на дії працівників ОВС, проводиться ретельна перевірка викладених фактів органом внутрішніх справ, до якого звернувся громадянин. За результатами перевірки надаються матеріали керівникові органу внутрішніх справ або його заступникам, в яких зазначається, підтвердились чи ні наведені відомості (факти) і які заходи вжиті для усунення виявлених порушень чи недоліків та притягнення до відповідальності винних осіб. Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова або усна відповідь (за його бажанням) (п. 7.4).

Згідно з Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 12.03.2013 р. №230 та зареєстрованої в ОСОБА_5 юстиції України 02.04.2013 р. за №541/23073 (далі - Інструкція № 230) підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу (далі - РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс (п.2.1 Інструкції № 230).

Приписами п.2.2 п.п.2.2.14 Розділу II Інструкції № 230 передбачено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі порушення особою РНС норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування.

Пунктом 3.4 Інструкції № 230 визначено, що забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими особи РНС, стосовно якої призначено службове розслідування, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

З дослідженого в судовому засіданні листа ГСУ МВС України від 15.07.2015 № 13/Б-6520 вбачається, що першому заступнику начальника УМВС України в Чернівецькій області начальнику слідчого управління ОСОБА_11 було доручено провести ретельну перевірку фактів викладених у зверненні, у випадку виявлення порушення законодавства, вжити заходів до їх усунення. Відповідь автору звернення не надавати, про результати розгляду його буде поінформовано ГСУ МВС (Т. 1 а.с. 176).

Судом встановлено, що ретельна перевірка викладених фактів у скаргах, органом внутрішніх справ, до якого звернувся громадянин, а саме ОСОБА_5 внутрішніх справ не проводилася, оскільки за дорученням керівництва Головного слідчого управління МВС України розгляд звернення ОСОБА_12 доручено першому заступнику начальника УМВС України в Чернівецькій області начальнику слідчого управління ОСОБА_11

Суд констатує, що в даному випадку перший заступник начальника УМВС України в Чернівецькій області начальник слідчого управління ОСОБА_11 не вправі був проводити службове розслідування відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_16, оскільки це суперечить приписам Інструкції № 230.

Поряд з цим, дослідженої в судовому засіданні скарги від 23.06.2015 р. слідує, що позивач просив призначити службове розслідування відносно першого заступника начальника УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_11 за неналежний розгляд його скарги та необєктивне службове розслідування та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади (Т. 1 а.с.79).

Водночас, суд звертає увагу, що Головним слідчим управління МВС України, в супереч вимог п. 3.4 Інструкції № 230 доручено саме ОСОБА_11 провести ретельну перевірку фактів викладених у зверненні від 23.06.2015 р. щодо призначення службового розслідування відносно першого заступника начальника УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_11 за неналежний розгляд скарги та необєктивне службове розслідування та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Також судовим розглядом встановлено, що скарга позивача від 23.06.2015 р. щодо неналежного розгляду його скарги першим заступником начальника УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_11 взагалі не розглянута, рішення не прийнято, про результати розгляду скарги заявника не повідомлено, чим порушено вимоги Закону № 393/96-ВР та Положення №1177.

Відповідачами до суду не надано жодних доказів з приводу призначення службового розслідування відносно дій та бездіяльності ОСОБА_11 чи спростування наведеної інформації зазначеної у скарзі.

Відповідно до п. 7.5 Положення №1177 рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу внутрішніх справ (або його заступник), у провадженні якого перебуває скарга. Посадова особа, визнавши скаргу громадянина обґрунтованою або такою, що підлягає задоволенню, зобов'язана забезпечити повноту і своєчасність її розгляду, прийняти рішення відповідно до законодавства і негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадянина. Рішення вищого органу внутрішніх справ щодо розгляду скарги в разі незгоди з ним громадянина може бути оскаржене в суді у термін, передбачений законодавством України (п. 7.6).

Отже, скарги позивача були передані для розгляду УМВС України в Чернівецькій області, тобто в управління, де проходили службу особи, яких позивач просив притягнути до відповідальності.

Судом встановлено, що питання порушені в скаргах не вивчалися, матеріали кримінального провадження № 0000363 не досліджувалися.

Як вбачається з судових рішень Шевченківського районного суду м. Чернівці, які ухвалені в рамках кримінально-процесуального законодавства, визнано протиправними дії службових осіб УМВС України в Чернівецькій області: слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області Андроника М.І. та т.в.о. начальника відділу оперативних розробок УДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 за порушення норм кримінального процесуального законодавства України, однак вони не були враховані під час розгляду скарг поданих позивачем.

Таким чином, ОСОБА_5 внутрішніх справ України всупереч вимог Положення №1177 та Закону 393/96-ВР не вивчило, не дослідило матеріали кримінального провадження, що стосувалося викладених у скаргах питань, не вжило заходів вивчення матеріалів кримінального провадження, а саме не направило працівника органів внутрішніх справ на місце для перевірки викладених у зверненнях фактів, не вжило інших заходів для об'єктивного вирішення поставлених поставлених позивачем у скарзі питань, не з'ясовувало і не усунуло причини та умови, які спонукали позивача скаржитись, не вживало заходів щодо захисту конституційних прав позивача, у межах своєї компетенції, відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідь на скарги позивача належним чином та по суті не надані, відповідач (МВС України) не перевірив належним чином скарги позивача, не здійснив перевірку питань зазначених у скаргах, не дослідив матеріали кримінального провадження, не врахував судові рішення, які є обовязковими до виконання та не забезпечив поновлення порушених прав в розумінні положень Закону України Про звернення громадян.

Відтак, дії ОСОБА_5 внутрішніх справ України щодо розгляду скарг ОСОБА_3 від 18.06.2015 р. та 23.06.2015 р. є неналежними, а тому суд визнає їх протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Із змісту вказаних норм вбачається, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб'єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ч. 2 ст. 162 КАС України. При цьому адміністративний суд може застосувати інший спосіб захисту права, який би гарантував захист прав, свобод та інтересів осіб. Критерієм обрання способу захисту порушеного права є те, що він з урахуванням особливостей спірних відносин повинен бути спрямований на реальне відновлення порушених прав позивача.

Згідно п. 1 Положення про Головне слідче управління МВС України, затвердженого наказом МВС від 09.08.2012 р. № 686, зареєстрованого в ОСОБА_5 юстиції України 22.10.2012 р. за № 1769/22081, Головне слідче управління ОСОБА_5 внутрішніх справ України є структурним підрозділом ОСОБА_5 внутрішніх справ України, який забезпечує в межах повноважень виконання законодавства України про кримінальне провадження та є головним органом досудового розслідування в системі МВС України.

Враховуючи вищенаведене, з метою захисту порушеного права позивача, суд зобовязує ОСОБА_5 внутрішніх справ України повторно розглянути скарги ОСОБА_3 від 18.06.2015 р. та 23.06.2015 р.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправної бездіяльності Міністра внутрішніх справ ОСОБА_4 щодо не надання відповіді по суті скарг від 18.06.2015 р. та 23.06.2015 р., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 16 Закону України Про звернення громадян передбачено, що перші керівники органів державної влади особисто розглядають лише скарги ОСОБА_14 Союзу, ОСОБА_15 Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни.

Судом встановлено, що скаржник не належить до категорії громадян України, розгляд скарг та звернень, яких здійснюється особисто ОСОБА_5 внутрішніх справ, оскільки доказів на підтвердження чи спростування вказаної інформації до суду не надано.

Як слідує із матеріалів справи, скарга позивача від 18.06.2015 р. надійшла до ОСОБА_5 внутрішніх справ 07.07.2015 р. та була зареєстрована за номером Б-12419, а скарга від 23.06.2015 р. - зареєстровано 16.07.2015 р. за № Б-13068.

У зв'язку з цим та врахуванням специфіки поставлених питань (дослідження законності дій слідчого під досудового розслідування) розгляд скарги позивача було доручено керівникові Головного слідчого управління МВС України, який 08.07.2015 р. доручив зареєструвати вказану скаргу в канцелярії ГСУ МВС України за № 13/Б-6520 від 09.07.2015 та визначив осіб відповідальних за її розгляд.

Отже, Міністр внутрішніх справ не здійснював безпосереднє опрацювання, розгляд та надання відповіді за наслідком розгляду скарги позивача, внаслідок чого не є суб'єктом владних повноважень, відповідальним за належний розгляд скарги.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4 щодо ненадання відповіді по суті його скарг від 18.06.2015 р. та від 23.06.2015 р. є необґрунтованими та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 292,32 грн. (146,16 грн. + 146,16 грн.), що підтверджується квитанціями № 35 від 26.08.2015 р. та № 36 від 26.08.2015 р.

Оскільки, позов задоволений частково, суд присуджує на користь ОСОБА_3 судові витрати (судовий збір) у сумі 146,16 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_5 внутрішніх справ України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 70-72, 86, 94, 158, 160 - 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії ОСОБА_5 внутрішніх справ України щодо неналежного розгляду скарг ОСОБА_3 від 18.06.2015 р. та 23.06.2015 р.

3. Зобов'язати ОСОБА_5 внутрішніх справ України повторно розглянути скарги ОСОБА_3 від 18.06.2015 р. та 23.06.2015 р.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Присудити на користь ОСОБА_3 судові витрати (судовий збір) у сумі 146,16 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_5 внутрішніх справ України.

Порядок та строки набрання постановою законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя В.К. Левицький

Судді П.Д. Дембіцький

ОСОБА_17

Повний текст постанови виготовлено 13.05.2016 р.