Справа № 820/17502/14
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 р.Справа № 820/17502/14

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ДПІ у Київському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2016р. по справі № 820/17502/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноспецмаркетинг"

до ДПІ у Київському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноспецмаркетинг" звернулося до суду з позовом , в якому просить суд визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо неприйняття податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками за листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень 2014 року та зобов'язати відповідача прийняти податкові декларації з податку на додану вартість з додатками за листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень 2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2016р. адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо неприйняття податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками ТОВ "Техноспецмаркетинг" за листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень 2014 року. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийняти податкові декларації з податку на додану вартість з додатками ТОВ "Техноспецмаркетинг" за листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень 2014 року.

Державна податкова інспекція у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2016р. та у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи й їх сукупності, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноспецмаркетинг", пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації, набув статусу суб'єкта господарювання юридичної особи та взятий на облік в Державній податковій інспекції у Київському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

ТОВ "Техноспецмаркетинг" на адресу Шлюзу прийому звітності "ДПА України" направлені податкові декларації з ПДВ з додатками за листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень 2014 року в електронній формі. У відповідь отримано Квитанції №1 про відмову у прийнятті згаданої звітності (т. 2 а.с.62-92).

У зв'язку з вищенаведеним, Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноспецмаркетинг" були направлені податкові декларації з ПДВ з додатками за листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень 2014 року засобами поштового зв'язку на адресу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області.

У відповідь отримано листи Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області, згідно з якими позивачу повідомлено, що на підставі п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу Декларації з податку на додану вартість за листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень 2014 не вважається податковими деклараціями через невідповідність індивідуального податкового номеру та номеру свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний період, оскільки підприємство не є платником податку на додану вартість - (а.с.1-32, т.2).

У судовому засіданні як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог представник відповідача послався на те, що на час виникнення спірних правовідносин на веб-сайті Міндоходів була наявна інформація, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ "Техноспецмаркетинг" анульовано 31.01.2012 року, а отже дії податкового органу були правомірними.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача з неприйняття податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками за листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень 2014 року, вчинені за відсутності передбачених законом підстав та при невірному застосування норм законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 46.1. ст. 46, ст. 48 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.48.1 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

У відповідності до п. 48.3 ст. 48 Податкового Кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Як встановлено пунктом 49.3 статті 49 Податкового Кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

За приписами пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

У відповідності до п.49.9 ст.49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

49.9.1. за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;

49.9.2. у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Колегія суддів зазначає, що Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. У такому разі на підставі п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

При цьому, як встановлено пунктом 49.10 статті 49 ПК України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Згідно із п. 183.12 ст. 183 Податкового Кодексу України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих як платники податку.

Порядок перереєстрації платників податку на додану вартість встановлений Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 14.11. 2014 року № 1130 (надалі-Положення).

Відповідно до п. 3.1, 5.10. Положення реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора. Підставою для внесення до реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за ініціативою контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру. Рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ викладається з описом ситуації, посиланням на Кодекс, зазначенням мотивів та обґрунтувань прийняття такого рішення, оформляється на бланку та підписується керівником такого органу чи особою, яка виконує його обов'язки або є заступником керівника. У разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ.

Матеріали справи свідчать, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2012 року у справі №2а-1556/12/2070, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2012 року задоволено в повному обсязі позовні вимоги позивача та скасовано рішення № 10/15-02-36 від 31.01.2012 року ДПІ у Жовтневому районі міста Харкова про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача та зобов'язано ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова поновити реєстрацію ТОВ "Техноспецмаркетинг", як платника податку на додану вартість шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість (а.с.54-61, т. 2).

Вказане рішення набуло законної сили, а отже рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, вважається протиправним з моменту його прийняття та відповідно не створює будь-яких правових наслідків.

Тобто, протиправно анульоване свідоцтво платника податку на додану вартість слід вважати чинним протягом усього часу від моменту його видачі, у тому числі в період від дати прийняття протиправного рішення про анулювання такого свідоцтва до набрання чинності відповідним рішенням суду.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність дії щодо неприйняття податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками за листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень 2014 року належним чином в суді не довів , у зв'язку з чим позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною , підлягає скасуванню у зв'язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб'єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду відстрочено апелянту сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення по даній справі.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ДПІ у Київському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2016р. по справі № 820/17502/14 залишити без змін.

Стягнути на рахунок УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова (банківські реквізити - отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк ГУДКУ у Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173) судовий збір в розмірі 80 грн. 39 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 17.05.2016 р.