Справа № 826/21366/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціальне конструкторське бюро Сухіна" до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем у період із 23 грудня 2013 року по 10 січня 2014 року проведено перевірку позивача, за результатами якої 16 січня 2014 року складено акт №110/26-59-22-07/32385824 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання позивачем вимог податкового законодавства по податку на додану вартість (далі - ПДВ) за період з 01 по 31 липня 2013 року (далі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог п. 153.6 ст. 153, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено ПДВ за липень 2013 року на суму 2210400,00 грн.

На підставі акту перевірки, 29 січня 2014 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов’язання з ПДВ у розмірі 2210400,00 грн. за основним платежем та у розмірі 552600,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд не погоджується з доводами представника позивача щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

З акут перевірки вбачається, що перевіркою встановлено, що між ТОВ "СКБ Сухіна" та ПАТ "Укргазпромбанк" укладено договір банківського кредиту (кредитна лінія) від 06 серпня 2008 року №1229-КЛ/08 (з додатковими угодами). За цим договором кредитодавець (АБ «Укргазпромбанк») відкриває ТОВ "СКБ Сухіна" (позичальник) відновлювальну кредитну лінію. Позичальник зобов'язується повернути кредит вчасно та сплатити комісію та проценти за користування ним. Ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією 5000000,00 грн. Кінцевий термін користування кредитною лінією - 05 серпня 2010 року.

Згідно з п. 1.1.2 додаткової угоди від 31 серпня 2011 року №14 ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією (сума кредиту) складав 10700000 грн, строк кредиту (строк кредитування - до 05 лютого 2012 року включно.

Також, що між ТОВ "СКБ Сухіна" (іпотекодавець), та ПАТ "Укргазпромбанк" (іпотекодержатель) 06 серпня 08 укладено іпотечний договір. Предметом договору є: забезпечення вимоги іпотекодержателя з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором банківського кредиту від 06 серпня 2008 року №1229/КЛ-08. Пунктом 1.4 визначено, що іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно (предмет іпотеки), за рахунок якого іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем договору іпотеки та/або забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог у повному обсязі, що визначено на час виконання цих вимог, включаючи сплату процентів, комісії, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, а також витрати, пов'язані з пред’явленням вимоги за зобов'язаннями і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, збитки, завдані порушенням Договору банківського кредиту.

Предметом іпотеки є нежилі приміщення (в літ. А) загальною площею 489,8 кв.м., що складає 284/1000 частини від домоволодіння (літ. А.Б.), площею 1791,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 6/11.

Згідно акту перевірки, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 липня 2013 року власником об'єкта нерухомого майна є ПАТ "Укргазпромбанк". Також відповідно до висновку про вартість об'єкта оцінки ринкова вартість об'єкта оцінки нежилих приміщень в літ. А загальною площею 489,9 кв.м., що складають 284/1000 частин від домоволодіння (літ. А, Б) площею 1794,4 кв.м. та розташовані в будинку номер 6/11 по вул. Велика Житомирська в м. Києві, станом на дату оцінки (25 червня 2013 року) становить 13262400 грн., у т.ч. ПДВ 2210400,00 грн.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до АІС "Податковий блок" ПАТ "Укргазпромбанк" за липень 2013 року включено до складу податкового кредиту суму 2210400,00 грн. ПДВ та подано додаток 8 до податкової декларації з ПДВ "Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)".

Враховуючи вищезазначене відповідачем зроблено висновок, що в порушення п. 153.6 ст. 153, п. 188.1. ст. 188 ПК України позивачем занижено податкові зобов'язання за липень 2013 року на загальну суму 2210400,00 грн.

При цьому, позивачем не заперечувався факт укладання з ПАТ "Укргазпромбанк" кредитного договору, іпотечного договору, наявності заборгованості за вказаними договорами, а також факту перереєстрації (відчуження) на ПАТ "Укргазпромбанк" предмету іпотеки.

Натомість, в обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення позивач посилався на порушення вимог законодавства щодо порядку проведення зазначеної вище перереєстрації предмету іпотеки, на протиправне набуття ПАТ "Укргазпромбанк" права власності на вказане майно, а також на відкриття за даним фактом кримінального провадження.

Суд критично відноситься до зазначених вище тверджень позивача, оскільки належних та достатніх доказів зазначеного позивачем суду не надано.

При цьому, з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що постановами Київського апеляційного господарського суду від 09 квітня 2014 року та Вищого господарського суду України від 17 червня 2014 року вказане вище рішення Господарського суду міста Києва від 18 жовтня 2013 року залишене без змін.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Поряд з цим, згідно з ч. 4 ст. 70 КАС, ч. 4 ст. 72 України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, факт відкриття кримінального провадження не є належним доказом протиправності набуття права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, абз. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Об'єктом оподаткування з ПДВ є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Отже, підсумовуючи усе вище викладене, суд вважає, що висновки відповідача, які містяться в акті перевірки, є правильними, отже, оскаржуване рішення є таким, що прийняте правомірно, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціальне конструкторське бюро Сухіна" до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про скасування рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов’язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв’язку з ухваленням судового рішення на користь суб’єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціальне конструкторське бюро Сухіна".

Копії постанови направити сторонам (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин