Справа № 2-а-191/09
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а -191/09/0603
провадження № 2-а-/0274/06/16
У Х В А Л А

17.05.2016 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк -Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні в письмовому провадженні в залі суду м. Бердичева адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі в розмірі - 6428 грн., та моральної шкоди в розмірі 6000 гривень.

Позивач в судове засідання, яке відбулося 14 квітня 2015 року, не зявився. Надав суду через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи, в зв"язку з його перебуванням на лікуванні.

17.05.2015 року позивач повторно не прибув в судове засідання без поважних причин, та не повідомив суд про причини неприбуття, будучи належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 33-35 КАС України, повідомленим про час та місце судового засідання. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про залишення даної позовної заяви без розгляду, з наступних підстав.

Згідно із ст. 1 Кодексу адміністративного судочинства України(далі КАСУ), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Дана справа перебуває на розгляді у Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області з 09.06.2015 року, тобто тривалий час.

Як вбачається з матеріалів справи, за місцем проживання позивача, а саме за адресою: АДРЕСА_1, направлялась судова кореспонденція, яка не отримана та була повернута з поштовою відміткою за «закінченням терміну зберігання»(а.с. 72 т. 3), окрім цього, позивач постійно ініціював відкладення розгляду справи(а.с. 234, 242, 248 т. 2, 62, 81, 114 т. 3), не надсилав до суду свого представника, а справа перебуває у провадженні з 09.06.2015 року, тому зазначені обставини розцінюється судом як зловживання своїми процесуальними правами, яке призводить до затягування розгляду справи.

Однак, вказане не є обставинами, які у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України є підставами для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Разом з тим, суд враховує наведене вище та вказує наступне.

ОСОБА_1 в судове засідання, яке відбулося 14 квітня 2015 року, не зявився. Надав суду через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи, в зв"язку з його перебуванням на лікуванні. Однак в подальшому доказів на підтвердження даного факту не надав(а.с.107-110, 114).

17.05.2015 року позивач повторно не прибув в судове засідання без поважних причин, та не повідомив суд про причини неприбуття, будучи належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 33-35 КАС України, повідомленим про час та місце судового засідання. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Судова повістка про виклик його до суду повернулася з відміткою " По закінченню терміну зберігання"(а.с.120).

У відповідності до ч. 11 ст. 35 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, в силу ч. 2 ст. 40 КАС України, суд визнає, що позивач повторно не зявився до суду без поважних причин.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий