Справа № 335/4025/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4025/16-а 2-а/335/123/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В.,при секретарі Кудряшовій Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання призначити довічне грошове утримання, -

УСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 29 березня 2016 року №69/с-9 в перерахунку з 01 вересня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з грошового утримання працюючого судді апеляційного суду, встановленого станом на 01 вересня 2015 року.

В обґрунтування позову зазначила, що у зв'язку з поданням заяви про відставку на підставі постанови Верховної Ради України від 16 липня 2015 року, №634-УІІІ «Про звільнення суддів», позивач звільнена 05.08.2015 р. з посади судді апеляційного суду Запорізької області в зв'язку з відставкою, і тому 19.01.2016 р. Управління ПФУ в Орджонікідзевському районі Запоріжжя призначило позивачу щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці розмірі 90% від заробітної плати судді, відповідно до довідки апеляційного суду Запорізької області від 05.08.2015 р.З 01 вересня 2015 року в зв'язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати, розмір щомісячного грошового утримання діючих суддів було підвищено.

Згідно із ч.3 ст. 141 чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується виходячи з розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. В зв'язку з цим, 23.03.2016 року позивач звернулась до Управління ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з заявою про перерахунок свого щомісячного довічного грошового тримання, виходячи з встановленої з 01.09.2015 року заробітної плати судді апеляційного суду Запорізької області та надала довідку апеляційного суду Запорізької області від 17.03.2016 року про розмір цієї зарплати (25 768,60 грн.)

Листом № 69/с-9 від 29.03.2016 року Управління ПФУ відмовило позивачу у такому перерахунку, посилаючись на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону раїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне і довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Розпорядженням УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 19.01.2016 р.. № 191980 ОСОБА_1 було призначено довічне грошове утримання, яке вона вперше отримала 24.02.2016 р. До цієї дати підстав для звернення до відповідача з заявою про перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці не було, а тому позивач звернулась 23.03.2016 р. з такою заявою, у зв'язку із чим, строк звернення до адміністративного суду, передбачений ст.99 КАС України, пропущено з поважних причин, просить суд про поновлення цього строку та зобов'язати відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 вересня 2015 року.

Вважаючи відмову незаконною, позивач також просить визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 29 березня 2016 року №69/с-9 в перерахунку з 01 вересня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з грошового утримання працюючого судді апеляційного суду, встановленого станом на 01 вересня 2015 року та зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя відповідно до ст. 141 ч.З ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» провести з 01 вересня 2015 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду, яке, згідно довідки № 07-50/18 від 17.03.2016 р. з 01 вересня 2015 року, становить 25 768,60 грн. без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, а також його виплату з урахуванням фактично виплаченої за період з 01 вересня 2015 року суми щомісячного довічного грошового утримання та стягнути з Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача.

Представник відповідача заперечує проти задоволення позову, зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 16.06.2010 року і отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 05.08.2015 року призначено щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2015 року . З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», крім того, згідно з п. 5 Прикінцевих положень якого з 01 червня 2015 року скасовані положення щодо нарахування щомісячного довічного грошового утримання, передбаченого Законом України «Про судоустрій і статус суддів», а тому вважає, що відсутні законні підстави для перерахунку довічного грошового утримання ОСОБА_1 як судді у відставці, а відтак дії Управління є правомірними. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, з 16.06.2010 року та отримувала пенсію за віком, призначену згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Постанови Верховної Ради України №636-VІІІ від 16 липня 2015 року, Наказом голови Апеляційного суду Запорізької області №100-к від 03.08.2015 року ОСОБА_1 виключено 05.08.2015 року зі складу суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви у відставку.

У зв'язку з поданням заяви про відставку на підставі постанови Верховної Ради України від 16 липня 2015 року, №634-УІІІ «Про звільнення суддів», позивач звільнена 05.08.2015 р. з посади судді апеляційного суду Запорізької області в зв'язку з відставкою, і тому 19.01.2016 р. Управління ПФУ в Орджонікідзевському районі Запоріжжя призначило позивачу щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці розмірі 90% від заробітної плати судді, відповідно до довідки апеляційного суду Запорізької області від 05.08.2015 р.

Позивач має вислугу 34 роки 10 місяців 21 день.

З 05.08.2015 року на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2015 року ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% заробітку судді без обмеження граничного розміру з урахуванням довідки про суддівську винагороду, виданої Апеляційним судом Запорізької області 05.08.2015 року, з урахуванням раніше виплаченої пенсії за віком.

З 01 вересня 2015 року в зв'язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати, розмір щомісячного грошового утримання діючих суддів було підвищено.

Згідно із ч.3 ст. 141 чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується виходячи з розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

В зв'язку з цим, 23.03.2016 року позивач звернулась до Управління ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з заявою про перерахунок свого щомісячного довічного грошового тримання, виходячи з встановленої з 01.09.2015 року заробітної плати судді апеляційного суду Запорізької області та надала довідку апеляційного суду Запорізької області від 17.03.2016 року про розмір цієї зарплати (25 768,60 грн.)

Листом № 69/с-9 від 29.03.2016 року Управління ПФУ відмовило позивачу у такому перерахунку, посилаючись на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону раїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне і довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів та статус суддів у відставці визначено Законом України „Про судоустрій і статус суддів", яким було запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч.4 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В частині 3 статті 138 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності з 30 липня 2010 року, також було закріплено норму про те, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Виходячи з цієї норми, 19.01.2016 р. розпорядженням 191980 Управлінням ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ОСОБА_1 було призначено та виплачується з 24.02.2016 р. щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати судді.

З 27 березня 2015 року набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, ч.3 ст. 141 якого викладена з зазначеній вище редакції ч.3 ст.138 без жодних змін та, крім того, доповнена новим абзацом такого змісту: «У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного законодавства», який в частині змін до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» набрав чинності з 28 березня 2015 року, ч.3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладена в такій редакції, «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді».

Таким чином, у всіх зазначених нормах закону закріплено принцип, згідно з яким розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпосередньо залежить від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, оскільки нараховується в залежності від розміру грошового утримання такого судді. Ця залежність означає, що у разі зміни розміру грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді (в т.ч. і у зв'язку з збільшенням розміру мінімальної заробітної плати), в обов'язковому порядку підлягає перерахунку також і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження його граничного розміру.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5- рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав чи свобод.

В п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильно забезпечення незалежного правосуддя.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними. Така правова позиція висловлена Конституційним Судом України в рішеннях від 22.09.2005р. №5-рп/2005, від 29.06.2010р. №17-рп/2010, від 22.12.2010р. №23-рп/2010. від 11.10.2011р. №10-рп/2011.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняття нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Пунктом 7 Рішення Конституційного Суду України від 11 травня 2005 року №8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Згідно норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розмір виплачуваного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпосередньо пов'язаний із розміром грошового утримання працюючого судді, що зумовлює проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці при зміні розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

Довічне грошове утримання судді є однією з гарантій незалежності суддів, які не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів та внесення змін до чинних.

Питання щодо гарантій незалежності суддів судді неодноразово було предметом конституційного розгляду, про що свідчать рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3рп/2013, від 22.05.2008 №10-рп 2008, від 11.10.2005 №8-рп/2005, 01.12.2004 № 19-рп/2004, 20.03.2002 № 5-рп/2002, згідно з якими визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Як зазначається в Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12, "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці" (пункт 54).

ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання було призначено на підставі ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ в розмірі 90% моєї заробітної плати, ця розрахункова величина ніким не переглядалась в бік її зменшення і до цього часу є дійсною для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В зв'язку з підвищенням з 01 вересня 2015 року розміру суддівської винагороди діючого судді апеляційного суду, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці повинно бути перераховано, як це встановлено законом, та виплачуватись до наступного підвищення розміру суддівської винагороди діючих суддів.

Відповідно до ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, встановленому ч. 3 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".При цьому розмір довічного грошового утримання судді у відставці повинен збільшуватися без обмеження максимального розміру грошового довічного утримання судді у відставці.

Відмова УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя в перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання порушує конституційні права ОСОБА_1, як судді у відставці, тому відмова у перерахунку призначеного щомісячного грошового утримання є неправомірною, у зв'язку із чим, слід зобов'язати відповідача здійснити з 01 вересня 2015 року перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді, встановленогостаном на 01.09.2015 року, з урахуванням фактично виплаченої за період з 01 вересня 2015 року суми щомісячного довічного грошового утримання.

У відповідності до ч. 1, 2, 5 ст. 99 КАС Украни адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України аміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Постановою Орджонікідзевського райсуду м. Запоріжжя від 22.10.2015 р. було зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити та нарахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання з 05 серпня 2015 року в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру, з урахуванням довідки, виданої апеляційним судом Запорізької області від 05.08.2015 року, та виплатити заборгованість, що виникла з урахуванням раніше виплаченої пенсії за віком.Розпорядженням УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 19.01.2016 р.. № 191980 ОСОБА_1 було призначено довічне грошове утримання, яке вона вперше отримала 24.02.2016 р. До цієї дати підстав для звернення до відповідача з заявою про перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці не було, а тому позивач звернулась 23.03.2016 р. з такою заявою, у зв'язку із чим, просила суд визнати поважними причини пропуску звернення до суду.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку що пропущення строку звернення сталося через об'єктивні причини, тому суд дійшов висновку про визнання причин пропущення строку звернення до суду поважними, отже такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволеннявимог позивача.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України суд вважає за необхідне зобов'язати Відповідача, подати у місячний строк з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 102,158-163, 167, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк звернення до суду із позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 29 березня 2016 року №69/с-9 в перерахунку з 01 вересня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з грошового утримання працюючого судді апеляційного суду, встановленого станом на 01 вересня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя відповідно до ч.3 ст. 141 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» провести з 01 вересня 2015 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду, яке, згідно довідки № 07-50/18 від 17.03.2016 р. з 01 вересня 2015 року, становить 25768,60 грн. без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, а також його виплату з урахуванням фактично виплаченої за період з 01 вересня 2015 року суми щомісячного довічного грошового утримання.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції - Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня складання постанови у повному обсязі.

Суддя : Ю.В. Апаллонова