Справа № 823/211/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року справа № 823/211/16

м. Черкаси

14 год. 39 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі - Шалько І.П.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області про визнання протиправним листа та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати грубі, недопустимі порушення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області елементарних правових норм при направленні йому відповіді від 04.03.2016, а саму відповідь - незаконною; зобов'язати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області направити йому законну, повну та достовірну відповідь, як того вимагає рішення Придніпровського районного суду від 02.12.2015 по справі № 823/3413/14, а також правові норми: Конвенції «Про права людини», пп. 2, 3, 8, 9 Стандартних правил забезпечення рівних можливостей для інвалідів, Рекомендацій № R (80) комітету міністрів Євросоюзу, ст.10 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду по правам людини».

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Мишенка В.В. від 11.03.2016 у справі № 823/211/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016, ОСОБА_1 повернуто позовну заяву до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області в частині зобов'язання відповідача направити позивачу законну, повну та достовірну відповідь, як того вимагає рішення Придніпровського районного суду від 02.12.2015 по справі № 823/3413/14.

Крім того, ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Мишенка В.В. від 11.03.2016 у даній справі, ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області про визнання неправомірним листа та зобов'язання вчинити певні дії - в частині позовних вимог щодо визнання протиправним листа управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області від 04.03.2016 № 181/01-21. Вказане рішення оскаржено позивачем до Київського апеляційного адміністративного суду, який своєю ухвалою від 07.04.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11.03.2016 задовольнив, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11.03.2016 скасував, а справу № 823/211/16 направив до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги, подавши відповідну заяву від 13.05.2016, зокрема з врахуванням уточнення позовних вимог просить: визнати грубі, недопустимі порушення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області елементарних правових норм при направленні йому відповіді від 04.03.2016, а саму відповідь - незаконною; зобов'язати відповідача направити йому законну, повну та достовірну відповідь по контролю за виконанням ОСОБА_2 рішення Придніпровського районного суду від 02.12.2015 по справі № 823/3413/14 з врахуванням правових норм Конвенції «Про права людини», пп. 2, 3, 8, 9 Стандартних правил забезпечення рівних можливостей для інвалідів, Рекомендацій № R (80) комітету міністрів Євросоюзу, ст. 10 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду по правам людини».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2015 по справі №823/3413/14 (набрала законної сили 02.02.2016) визнано неправомірними дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Черкаси під час перевірки звернення ОСОБА_1 від 07.04.2014 в частині розгляду його заяви від 13.11.2001. На виконання вказаного рішення відповідачем надано позивачу відповідь у формі листа від 04.03.2016 № 181/01-21, який на думку позивача оскаржуваний не містить жодної інформації щодо виконання відповідачем вказаного судового рішення, тому підлягає скасуванню із подальшим зобов'язанням відповідача надати йому повну, обґрунтовану та об'єктивну відповідь на його заяву з врахуванням вищезазначеного рішення суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити з підстав, викладених вище.

Відповідач позов не визнав, проти заявленого адміністративного позову заперечив та надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що позивачем обрано не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав, подавши позовну заяву як новий спір, а не в порядку 267 КАС України. Оскільки, невиконання або не належне виконання рішень суду вирішується виключно в порядку статті 267 КАС України, зокрема, заява (клопотання) про встановлення судового контролю передається судді, який розглядав справу (поза автоматизованим розподілом), і вирішується в межах того самого провадження. Нова адміністративна справа не оформляється. Враховуючи, що позивачем оскаржується бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2015 по адміністративній справі №823/3413/14, даний позов (заяву) належить розглядати Придніпровському районному суду м. Черкаси в порядку ст. 267 КАС України, тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити. Відповідач просив розгляд справи здійснювати за відсутності свого представника.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2015 по справі №823/3413/14 за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Черкаси про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - визнано неправомірними дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Черкаси під час перевірки звернення ОСОБА_1 від 07.04.2014 в частині розгляду його заяви від 13.11.2001 та зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Черкаси надати відповідь ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви від 13.11.2001 в порядку ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Вказане рішення набрало законної сили 02.06.2016.

На виконання вказаного рішення відповідач надав позивачу письмову відповідь у формі листа від 04.03.2016 № 181/01-21.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що частина 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, зокрема, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Відповідно до частини 10 вказаної статті за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу. Така постанова може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

При цьому суд звертає увагу, що правовідносини сторін, які виникають під час та у зв'язку із виконанням постанови суду, є частиною судового провадження.

Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, п. 197). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, суд враховує правові позиції, висловлені у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004, в яких зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобов'язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід'ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, зокрема, зазначено, що посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

З метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Як встановлено судом, звернення ОСОБА_1 до Черкаського окружного адміністративного суду має на меті вирішення правових питань, що виникли у зв'язку з виконанням постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2014 року по справі №823/3413/14 та захисту його прав як позивача, підтверджених такою постановою, зокрема права на повну, всебічну та обґрунтовану відповідь про результати розгляду його заяви від 13.11.2001 в порядку ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Таким чином, оскільки підставою для скасування листа відповідача від 04.03.2016 № 181/01-21 та зобов'язання відповідача надати йому відповідь - позивач вважає неналежне виконання відповідачем постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2015 по справі №823/3413/14, тому вказані вимоги позивача підлягають розгляду в порядку судового контролю в межах справи №823/3413/14 Придніпровським районним судом м. Черкаси.

Вказані вище обставини встановлені ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 по справі №823/211/16.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, розгляд такої заяви позивача повинен відбуватись в межах того самого публічно-правового спору, що був вирішений Придніпровським районним судом м. Черкаси та в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, що набрало законної сили.

Отже, позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушених прав, визначений законом, оскільки вказане питання не може розглядатися як новий публічно-правовий спір.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. 11, 14, 86, 94, 159-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст рішення виготовлено 13 травня 2016 року.