Справа № 825/83/16
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/83/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Мацедонської В.Е.

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.02.2016 у справі за адміністративним позовом Заступника прокурора Чернігівської області Калашнікова Руслана Станіславовича до Головного управління Держгеокадастру у Чернігвській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заступник прокурора Чернігівської області Калашніков Р.С. звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігвській області про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Чернігівській області, якими затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельні ділянки гр. ОСОБА_2, а саме:

- № ЧН/:33:150/00002748 від 25.02.2014 про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Одинцівської сільської ради Козелецького району загальною площею 47,4179 га (кадастровий номер НОМЕР_1);

- № ЧН/:69:032/00002749 від 25.02.2014 про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Одинцівської сільської ради Козелецького району та надання в оренду земельної ділянки загальною площею 61,2451 га (кадастровий номер НОМЕР_2);

- № ЧН/:70:071/00002875 від 27.02.2014 про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Скрипчинської сільської ради Козелецького району та надання в оренду земельної ділянки загальною площею 36,8710 га (кадастровий номер НОМЕР_3);

- № ЧН/:33:148/00002837 від 27.02.2014 про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Одинцівської сільської ради Козелецького району та надання в оренду земельної ділянки загальною площею 39,7205 га (кадастровий номер НОМЕР_4).

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.02.2016 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно пояснень позивача, прокурору Чернігівської області про існування спірних наказів стало відомо після отримання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2015 та після отримання листа Головного управління Держземагентства у Чернігвській області № 10-250.6-8258/19-15 від 04.11.2015.

Отже, колегія суддів вважає, що строк звернення до суду, передбачений статтею 99 КАС України позивачем не пропущено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судом скасовано накази про надання дозволу на розробку землевпорядної документації, то відповідно і оскаржувані накази про передачу в оренду ОСОБА_2 земельних ділянок підлягають скасуванню.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області із заявами, у яких просив надати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду терміном на 25 років для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, а саме з заявами: від 27.11.2013 на земельну ділянку орієнтовною площею 20,0 га, що розташована на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; від 27.11.2013 на земельну ділянку орієнтовною площею 30,0 га, що розташована на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; від 27.11.2013 на земельну ділянку орієнтовною площею 84,0 га, що розташована на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; від 31.01.2014 на земельну ділянку орієнтовною площею 40,0 га, що розташована на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; від 31.01.2014 на земельну ділянку орієнтовною площею 47,5 га, що розташована на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; від 31.01.2014 на земельну ділянку орієнтовною площею 61,5 га, що розташована на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області;від 25.02.2014 на земельну ділянку орієнтовною площею 80,0 га, що розташована на території Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; від 24.02.2014 на земельну ділянку орієнтовною площею 40,0 га, що розташована на території Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

Також, ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області з заявою про надання у довгострокову оренду терміном на 25 років земельну ділянку площею близько 173 га, що розташована на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області для ведення фермерського господарства.

У заявах ОСОБА_2 зазначив, що фермерським господарством буде займатися сам; має 26-річний досвід роботи у сільському господарстві на підтвердження чого надав копію трудової книжки; фермерське господарство буде спеціалізуватися на вирощуванні зернових культур, кукурудзи, соняшника, веденні садівництва та іншому; до заяв надав копії наступних документів: паспорта, ідентифікаційного номеру, трудової книжки, графічних матеріалів з зазначенням бажаного місця розташування земельних ділянок.

За результатами розгляду заяв та доданих до них документів, були прийняті накази: від 15.07.2013 №ЧН/:33:118/00000237 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельної ділянки, що розташована на території Одинцівської сільської ради Козелецького району, орієнтовною площею 173,0 га для ведення фермерського господарства; від 10.12.2013 №ЧН/:88:108/00001713 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельної ділянки, що розташована на території Данівської сільської ради Козелецького району, орієнтовною площею 20,0 га для ведення фермерського господарства; від 10.12.2013 №ЧН/:88:108/00001715 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельної ділянки, що розташована на території Данівської сільської ради Козелецького району, орієнтовною площею 30,0 га для ведення фермерського господарства; від 10.12.2013 №ЧН/:88:108/00001714 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельної ділянки, що розташована на території Данівської сільської ради Козелецького району, орієнтовною площею 84,0 га для ведення фермерського господарства; від 19.02.2014 №ЧН/:33:148/00002412 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельної ділянки, що розташована на території Одинцівської сільської ради Козелецького району, орієнтовною площею 40,0 га для ведення фермерського господарства; від 19.02.2014 №ЧН/:33:150/00002411 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельної ділянки, що розташована на території Одинцівської сільської ради Козелецького району, орієнтовною площею 47,5 га для ведення фермерського господарства; від 19.02.2014 №ЧН/:69:032/00002413 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельної ділянки, що розташована на території Одинцівської сільської ради Козелецького району, орієнтовною площею 61,5 га для ведення фермерського господарства; від 25.02.2014 №ЧН/:73:020/00002746 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельної ділянки, що розташована на території Олексіївщинської сільської ради Козелецького району, орієнтовною площею 80,0 га для ведення фермерського господарства; від 25.02.2014 №ЧН/:70:071/00002702 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельної ділянки, що розташована на території Скрипчинської сільської ради Козелецького району, орієнтовною площею 40,0 га для ведення фермерського господарства; від 25.02.2014 №ЧН/:73:020/00002746 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельної ділянки, що розташована на території Олексіївщинської сільської ради Козелецького району, орієнтовною площею 80,0 га для ведення фермерського господарства.

За результатами розгляду позову прокуратури Чернігівської області у справі № 825/1437/15-а Чернігівським окружним адміністративним судом, постановою від 25.08.2015 скасовано усі вищезазначені накази Головного управління Держземагентства у Чернігівській області про надання дозволів на розроблення землевпорядної документації та наказ про її затвердження.

Київським апеляційним адміністративним судом ухвалою від 19.10.2015 визнано нечинною постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.08.2015 у частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Чернігівській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 80 га на території Олексіївщинської сільської ради від 25.02.2014 № ЧН/:73:020/00002746 та, про затвердження проекту землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки площею 170,4691 га для ведення фермерського господарства від 19.02.2014 № ЧНУ:33:118/00002414, у зв'язку з тим, що на момент розгляду були укладені та зареєстровані договори. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 Земельного кодексу України.

Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про скасування спірних наказів, з підстав скасування судом наказів про надання дозволу на розробку землевпорядної документації, оскільки скасовані накази про надання дозволу на розробку землевпорядної документації за своєю правовою природою є актами індивідуальної дії, не містить у собі загальнообов'язкових правил поведінки, а стосується лише надання позивачу дозволів на розроблення землевпорядної документації на вищезазначені земельні ділянки , у зв'язку з чим вичерпує свою дію фактом виконання, а саме наданням позивачу таких дозволів.

Чинне законодавство України розрізняє два види рішення суб'єкта владних повноважень: нормативні акти та акти індивідуальної дії. При цьому, у той час як нормативні акти стосуються невизначеного кола осіб і діють протягом певного часу, акти індивідуальної дії стосуються чітко окресленого переліку осіб та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009.

Слід зазначити, що накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки є актами індивідуальної дії, то вичерпують свою дію за фактом виконання та поширюється на конкретне коло осіб. Вони є фактично виконаними, в результаті чого третій особі надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Тобто, такі накази вже вичерпали свою дію, та їх скасування в судовому порядку жодним чином не встановлюють протиправний характер наказів про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Згідно частини першої ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Однак, встановлені в постанові Чернігівського окружного адміністративного суду та в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2015 щодо наказів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки не мають юрисдикційного значення до правової природи оскаржуваних у даній справі наказів.

Тому, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що спірні накази підлягають скасованню з мотивів скасування наказів про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Твердження позивача про те, що земельні ділянки щодо яких оскаржуваними наказами затверджено документацію із землеустрою та передано в оренду земельні ділянки, до цього часу фактично не використовуються, що призводить до погіршення її якості та властивостей в цілому, ставить під загрозу її подальше ефективне використання, забезпечення збереження та відтворення природної цінності бахується виключно на припущеннях та жодними належними доказами не підьверджено.

Нічим не підкріплений також висновок суду першої те, що оскаржувані накази суперечать ст. 91 та ст. 96 Земельного кодексу України, відповідно до яких обов'язками власників і користувачів земельних ділянок є забезпечення використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог законодавства про охорону довкілля; сплата земельного податку; підвищення родючості ґрунтів та збереження інших корисних властивостей землі; своєчасне надання відповідним органам виконавчої влади та місцевого самоврядування даних про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом, та ін.

На думку позивача, відповідачем порушено вимоги ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» № 973-IV від 19.06.2003, оскільки ОСОБА_2 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, які не складають єдиний масив, а знаходяться на значній відстані один від одного за межами населених пунктів на території чотирьох сільських рад, що підтверджується відомостями із проектів землеустрою та даними земельного кадастру.

Так, згідно частини сьомої ст. 7 цього Закону земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Стаття 7 Закону не забороняє надання громадянину для створення фермерського господарства кількох окремих земельних ділянок, розташованих у різних місцях, а відповідно до вимог частини сьомої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» надання земельних ділянок єдиним масивом має місце лише в тому випадку, якщо орган, уповноважений розпоряджатися землями, приймає рішення про надання в оренду громадянину земельних ділянок сільськогосподарського призначення лісового та водного фондів єдиним масивом за умов їх наближення до систем інфраструктури.

Тому, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, оскільки законодавство не забороняє громадянину отримати декілька земельних ділянок, на території різних сільських рад, без спільних меж, у разі відсутності на таких земельних ділянках обумовлених законом обтяжень.

Не містить чинне законодавство і застережень щодо максимального чи мінімального розміру земельної ділянки, яка може бути надана громадянину для ведення фермерського господарства.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.04.2016 у справі № К/800/53172/15.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Під час апеляційного розгляду, відповідач заявляв клопотання про призначення у справі будівельно-технічної експертизи за спеціальністю 10.7 - розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками, однак, колегією суддів відмовлено у задоволення клопотання, у зв'язку з тим, що перед експертом заявником поставлені такі питання, які стосуються надання правової оцінки законодавству, тобто можуть бути вирішені судом самостійно.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.02.2016 скасувати та постановити нову, якою у задоволенні адміністративного позову Заступника прокурора Чернігівської області Калашнікова Руслана Станіславовича до Головного управління Держгеокадастру у Чернігвській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 29.04.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Мацедонська В.Е.

Безименна Н.В.