Справа № 820/1261/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 травня 2016 р. № 820/1261/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області, Ліквідаційної комісії Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не зарахування йому до вислуги років для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з ОВС періоду військової служби з 28.11.1988 р. по 07.10.1997 р. та не виплати цієї суми;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Харківській області зарахувати йому до вислуги років для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з ОВС періоду військової служби з 28.11.1988 р. по 07.10.1997 р. та здійснити виплату цих коштів на його користь.

Позивач обгрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що оскаржувана бездіяльність є такою, що суперечить вимогам діючого законодавства України, чим порушуються його законні права, свободи та інтереси і потребує судового захисту.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача-1 за довіреністю Блудова О.В. проти позову заперечувала посилаючись на те, що позовні вимоги є незаконними та необгрунтованими, у зв'язку з чим підстави для їх задоволення відсутні.

Відповідач-2 в судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаної особи, на підставі наявних у ній доказів до ст. 128 КАСУ.

Заслухавши позивача та представника відповідача-1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що в період з 05.08.2002 року по вересень 2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ ГУМВС України на різних посадах.

29 вересня 2015 року, наказом ГУМВС України в Харківській області № 522 о/с від 29.09.2015 року, правонаступником якого є Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Харківській області, ОСОБА_1 був звільнений з посади помічника начальника - оперативного чергового чергової частини штабу Зміївського районного відділу ГУМВС України в Харківській області через хворобу за ст.64 п «6» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Як свідчать докази у справі, на день звільнення, згідно інформації Управління кадрового забезпечення ГУМВС України в Харківській області, вислуга ОСОБА_1 років у календарному обчисленні складала 22 років, 00 міс.,03 дні, у пільговому обчисленні - 24 роки 01 міс, 16 днів, вислуга років для нарахування вихідної допомоги - 13 років, 01 міс 24 дні.

Так, згідно довідки № 1 від 06.01.2016 року Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області позивачеві було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 40114,43 грн.

При цьому, як зазначено у листі ГУМВСУ в Харківській області № 7/ф-25аз від 03.11.2015 року для визначення розміру належної позивачу вихідної допомоги відділом фінансового забезпечення ГУМВС України в Харківській області була врахована вислуга років з дня останнього зарахування на службу без врахування періоду попередньої служби в лавах Збройних Сил Україна з 28.11.1988 по 07.10.1997 року, з посиланням на те, що при звільненні ОСОБА_1 з лав Збройних Сил України 07.10.1997 року за службовою невідповідністю згідно з чинним на той час законодавством мав право на одержання грошової допомоги при звільненні, чим не скористався.

Із зазначеним суд не погоджується та при вирішенні даного спору, враховує наступні обставини та нормативні положення.

Відповідно до п. «б» частини 1 статті 1-2, ч. 1 статті 9 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (зі змінами), особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, в тому числі особам начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (Постанова № 393), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 Постанови № 393.

Пунктом 1 Постанови № 393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону № 2262, особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема:

- військова служба в Збройних Силах України (абз. 2 п.1);

- служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду (абз. 3 п.1) - дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуга років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ;

- відповідно до Закону СРСР від 12.10.1967 року «Про загальний військовий обов'язок» (в редакції, що діяла в період з 03.07.1987 року по 12.05.1992 року) громадяни, які перебувають на дійсній військовій службі, є військовослужбовцями, а відповідно до Закону України № 2232 «Про загальний військовий обов'язок і військову службу», військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу (абз. 4 частики З ст.1 Закону 2232).

Так, відповідно до військового квитка № 020401, позивач проходив військову службу з 27.11.1988 року по 07.10.1997 року на посадах матроса, курсанта, командира взводу, тощо.

Відповідно до статті 9 Закону України № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичний невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Отже, оскільки при звільненні з лав Збройних Сил України позивач не набув права на отримання грошової допомоги при звільненні, її не отримував, то відповідно до ст. 9 Закону України № 2262 та Постанови № 393, вказаний період з 27.11.1988 р. по 07.10.1997 р. повинен бути зарахований до його вислуги років в календарному обчисленні для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні, чого не було зроблено, про що свідчить наказ Головного управління МВС України в Харківській області № 522 о/с від 29.09.2015 року.

Отже, зазначена бездіяльність Головного управління МВС України в Харківській області є протиправною.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не дотримали вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому їх оскаржувана бездіяльність є незаконною та необгрунтованою, що дає суду підстави для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління МВС України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з ОВС періоду військової служби з 28.11.1988 р. по 07.10.1997 р., відповідно до наказу № 522 о/с від 29.09.2015 року, зобов'язання Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Харківській області внести зміни до наказу Головного управління МВС України в Харківській області № 522 о/с від 29.09.2015 року щодо зарахування ОСОБА_1 до вислуги років для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з ОВС періоду військової служби з 28.11.1988 р. по 07.10.1997 р. та зобов'язання Ліквідаційну комісію Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області, оскільки позивач під час проходження служби в ОВС знаходився на грошовому забезпеченні в Зміївському РВ ГУМВС України в Харківській області, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби з ОВС з урахуванням періоду військової служби з 28.11.1988 р. по 07.10.1997 року, що відповідає принципу повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про які він просить, в розумінні ч. 2 ст. 11 КАСУ.

Згідно до ст. 94 КАСУ, позивачеві підлягають відшкодуванню судові витрати у справі зі сплати судового збору в розмірі 551,21 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 128, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління МВС України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з ОВС періоду військової служби з 28.11.1988 р. по 07.10.1997 р., відповідно до наказу № 522 о/с від 29.09.2015 року.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Харківській області внести зміни до наказу Головного управління МВС України в Харківській області № 522 о/с від 29.09.2015 року щодо зарахування ОСОБА_1 до вислуги років для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з ОВС періоду військової служби з 28.11.1988 р. по 07.10.1997 р.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби з ОВС з урахуванням періоду військової служби з 28.11.1988 р. по 07.10.1997 року.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 18.05.2016 року.

Суддя Самойлова В.В.