Справа № 668/15107/15-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 р.м. ОдесаСправа № 668/15107/15-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Кузьміна О.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Шеметенко Л.П.

За участю: секретаря - Вишневської А.В.

представника позивача - ОСОБА_2 (довіреність від 26.06.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 11 лютого 2016 року по справі №668/15107/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про визнання незаконними дій щодо складання приписів, протоколів, постанов та їх скасування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати незаконними дії головного інспектора Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Срібного Р.Ю. стосовно складання приписів від 21.12.2015 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, протоколів від 21.12.2015 року про адміністративне правопорушення, постанов від 21.12.2015 року №7/21-01-51/113, №7/21-01-51/112 про адміністративні правопорушення та скасувати вказані приписи, протоколи та постанови.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані приписи, протоколи та постанови прийняті за результатом архітектурно-будівельного контролю, яким безпідставно встановлено допущення позивачем порушень правил містобудівного законодавства. Разом з цим, дотримання позивачем вимог містобудівного законодавства при реконструкції квартири НОМЕР_2 та частини квартири АДРЕСА_1 встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, в іншій справі. Зазначені обставини свідчать, що у посадової особи органу державного архітектурно-будівельного контролю не було підстав для перевірки усунення порушень вимог Закону, які не були вчинені позивачем, отже притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративних стягнень є безпідставним, а оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 11 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, головним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області проведено перевірки з питань дотримання ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої складено акти від 21.12.2015 року (а.с. 4, 8).

Зазначеними перевірками встановлено не виконання позивачем приписів від 13.07.2015 року щодо усунення виявлених порушень ст.ст. 29, 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на об'єктах будівництва: реконструкція квартири НОМЕР_2 та частини квартири НОМЕР_3 / реконструкція частини квартири НОМЕР_3 та нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, чим порушено вимоги ч. 14 Постанови Кабінету міністрів України від 23.05.2011 року №553, ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі встановлених порушень головним інспектором будівельного нагляду Управління складено приписи від 21.12.2015 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом приведення об'єктів: реконструкція квартири НОМЕР_2 та частини квартири НОМЕР_3 / реконструкція частини квартири НОМЕР_3 та нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, у відповідність до вимог містобудівного законодавства у строк до 21.03.2016 року (а.с. 5, 9) та складено протоколи від 21.12.2015 року про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 188-42 КУпАП (а.с. 6, 10).

Розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення у сфері містобудівної діяльності, головним інспектором Управління прийнято постанови від 21.12.2015 року, якими ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів в розмірі 5 100 грн. за порушення вимог Закону на кожному об'єкті будівництва (а.с. 7, 11).

Вважаючи неправомірними дії інспектора з проведення вказаних перевірок, складання приписів, протоколів та постанов, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не виконано законні та чинні вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю, а позивачем не надано належних та допустимих доказів відсутності порушень містобудівного законодавства на об'єктах, при перевірці виконання приписів інспектором дотримано вимоги Закону, його рішення є правомірними, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно із п.п. 16, 17 Порядку від 23.05.2011 року №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Також, згідно із п. 14 Порядку від 23.05.2011 року №553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зокрема, зобов'язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі, зокрема, виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності посадовою особою органу у двох примірниках складаються протокол, акт перевірки та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Таким чином, лише наявність в діях суб'єкта містобудування порушень у сфері містобудівної діяльності ініціює посадову особу органу скласти відповідний акт, протокол, припис та застосувати до суб'єкта штрафи.

Відповідно до ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, згідно матеріалів перевірки підставою для складання приписів, протоколів та постанов про накладення адміністративних стягнень стало не виконання позивачем приписів органу від 13.07.2015 року про усунення порушень вимог містобудівного законодавства на об'єктах: реконструкція квартири НОМЕР_2 та частини квартири НОМЕР_3 / реконструкція частини квартири НОМЕР_3 та нежитлових приміщень по АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, наявність в діях позивача порушень вимог містобудівного законодавства на цих об'єктах була предметом судового розгляду в адміністративній справі №668/9351/15-а.

Так, постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 28 серпня 2015 року у справі №668/9351/15-а визнано незаконними та скасовано постанови заступника начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області від 29.07.2015 року №7/21-01-51/63, №7/21-01-51/64 у справах про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 96 КУпАП (а.с. 55-56).

Вирішуючи спір у вказаній справі та скасовуючи постанови про застосування адміністративних стягнень, суд дійшов висновку, що будівельні роботи на об'єктах: реконструкція квартири НОМЕР_2 та частини квартири НОМЕР_3 / реконструкція частини квартири НОМЕР_3 та нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, проведені ОСОБА_3 у відповідності до державних будівельних норм, стандартів і правил, а отже доводи органу про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області повернуто апелянту (а.с. 57).

Таким чином, судовим рішення, яке набрало законної сили, в іншій справі встановлено дотримання позивачем вимог містобудівного законодавства при проведенні будівельних робіт з реконструкції квартири НОМЕР_2 та частини квартири НОМЕР_3 / реконструкції частини квартири НОМЕР_3 та нежитлових приміщень по АДРЕСА_1.

На думку колегії суддів, зазначені обставини в силу ст. 72 КАС України доказуванню не підлягають та беззаперечно свідчать про відсутність з боку позивача порушень ст.ст. 29, 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на вказаних об'єктах будівництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах, зокрема, щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням наведених правил адміністративного процесуального законодавства та обставин справи, оскільки відсутність з боку суб'єкта містобудування порушень вимог містобудівного законодавства встановлена судовим рішенням в іншій справі, колегія суддів вважає, що у органу не було підстав перевіряти усунення позивачем порушень вимог Закону, які не мали місце під час проведення будівельних робіт на об'єктах, отже оскаржувані у цій справі приписи є необґрунтованими.

При цьому, згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, в порушення вказаної правової норми органом при розгляді справи про адміністративне правопорушення не враховано відсутність з боку позивача вчинення адміністративного правопорушення, а відтак і відсутність у позивача обов'язку щодо вжиття заходів на виконання вимог органу.

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини свідчать про безпідставність застосування до позивача адміністративних стягнень згідно оскаржуваних постанов та вбачає безумовні підстави для їх скасування.

Враховуючи викладене, оскільки позивач не допускав порушень вимог містобудівного законодавства, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, в іншій справі та у органу не було підстав перевіряти усунення позивачем порушень вимог Закону, які не мали місце під час проведення будівельних робіт на об'єктах, колегія суддів вважає, що оскаржувані приписи та постанови прийняті не у відповідності до вимог Закону, необґрунтовано, за відсутності обставин для їх прийняття, отже висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для їх скасування не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на нормах матеріального права.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового так і правового акту індивідуальної дії є обов'язковість приписів акту для відповідного суб'єкта, при цьому їх дотримання забезпечується певними правовими механізмами.

Протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 21.12.2015 року, складені органом архітектурно-будівельного контролю таким вимогам не відповідає, оскільки лише фіксує можливі правопорушення.

Отже, оскаржені протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 21.12.2015 року самі по собі не є обов'язковими для виконання рішеннями суб'єкта владних повноважень, не створюють, не змінюють, не припиняють будь-яких правовідносин.

При цьому, ч. 1 ст. 2 КАС України визначає, що основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, за правилами наведеної норми процесуального законодавства захисту в суді підлягають, зокрема, порушені органом державної влади та його посадовими особами, права та інтереси фізичних осіб.

Враховуючи наведені норми адміністративного процесуального законодавства, оскільки за результатом державного архітектурно-будівельного контролю органом прийняті відповідні рішення про застосування адміністративних стягнень, тобто відповідні протоколи є реалізованими та не носять індивідуальний характер, а дії з прийняття оскаржуваних протоколів та рішень і приписів не створюють негативних наслідків для позивача у розмінні норм КАС України, колегія суддів вважає, що в іншій частині адміністративного позову слід відмовити.

З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, надав невірну оцінку обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 11 лютого 2016 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про визнання незаконними дій щодо складання приписів, протоколів, постанов та їх скасування - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати приписи Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області від 21.12.2015 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постанови Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області від 21.12.2015 року №7/21-01-51/113, №7/21-01-51/112 про адміністративні правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) документально підтверджені судові витрати, понесені по сплаті судового збору, у розмірі 1 607 (одна тисяча шістсот сім) грн. 76 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст постанови складено та підписано 16.05.2016 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Л.П. Шеметенко