Справа № 2-а-1161/10
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2010-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-1161/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2010 року ж. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого-судді Сердинського В.С.,

при секретарі Калита Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України в Чернігівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ВДАІ УМВС України в Чернігівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначав, що 22 серпня 2010 року стосовно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії СВ № 128207 від 22.08.2010 року за порушення правил дорожнього РУХУ-

Із вказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова, складені відносно нього без будь-якої правової мотивації та зазначав, що він взагалі не порушував Правил дорожнього руху та не вчинював адміністративного правопорушення, передбаченого п. 12.4 ПДР.

Позивач вказував, що 22.08.2010 року близько 12 год. 42 хв. він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ в селі Вертіївка зі швидкістю в межах 55-60 км./год. згідно показів приладу для вимірювання швидкості руху на його транспортному засобі. Проте, був зупинений інспектором ДПС Ніжинського взводу ДПС ДАІ при УМВС України в Чернігівській області старшиною міліції ОСОБА_2, який виніс стосовно відповідача постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії СВ № 128207 від 22.08.2010 року за порушення правил дорожнього руху.

Позивач зазначав, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було зазначено достатніх доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху та не враховано тієї обставини, що позивач рухався на автомобілі в потоці транспортних засобів і не доведено, що швидкість, виміряна приладом «Візир» належить саме автомобілю позивача.

Посилаючись на викладене, просив суд скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії СВ № 128207 від 22.08.2010 року.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серія СВ № 128207 від 22.08.2010 року о

12 год. 42 хв. позивач ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ в селі Вертіївка зі швидкістю 82 км./год., чим порушив п. 12.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом Візир.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було зазначено достатніх доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху та не враховано тієї обставини, що позивач рухався на автомобілі в потоці транспортних засобів і не доведено, що швидкість, виміряна приладом «Візир» належить саме автомобілю позивача.

Доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем суду не надано, а судом не здобуто.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку пре задоволення позовних вимог.

На підставі ст. ст. 94, 122, 251, 252, 256, 280, 289 КУпАП, керуючись ст. ст. 70, 71, 86, 159 - 163 КАС України, суд

постановив:

позов задовольнити.

Скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 серії СВ № 128207 від 22 серпня 2010 року.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

ОСОБА_3