Справа № 813/604/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року Справа № 813/604/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Онишкевича Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 18.02.16р. ВП № 49965251, винесену заступником начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Онишкевичем Романом Івановичем, про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 813/944/15, виданим 04.01.16р. Львівським окружним адміністративним судом;

В обґрунтування позовних вимог вказує, що державним виконавцем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.01.16р. не виконано. Позивач вважає, що у державного виконавця не було законних підстав для закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом Львівського окружного адміністративного суду № 813/944/15 від 04.01.16р.

Крім того, в оскаржуваній постанові відсутні належним чином обґрунтування щодо виконання судового рішення. Лист на який державний виконавець посилається, як на підставу виконання судового рішення ОСОБА_2 не отримано. Позивач вказує, що надана Львівським державним університетом внутрішніх справ на виконання рішення суду відповідь є неповною, невичерпною та містить недостовірну інформацію. Проте, державний виконавець всупереч ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України не звернувся до суду з заявою про роз'яснення судового рішення. Чим, на думку позивача, порушені її права, гарантовані ст.ст. 40, 55, 129 Конституції України. У зв'язку з цим просить визнати протиправною та скасувати вищезгадану постанову.

Позивачкою також заявлено клопотання про винесення окремої ухвали відносно неправомірних дій Львівського державного університету внутрішніх справ по виконавчому провадженню ВП №49965251.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження діяв в межах та на підставі вимог Закону. Вказав, що однією з підстав для закриття виконавчого провадження є виконання рішення суду, на підставі якого винесено виконавчий документ. Оскільки відповідачем отримано докази виконання рішення суду, а саме лист представника за довіреністю ЛДУВС Буляка І .Я. від 12.02.16р. № 8/487 з копією відповіді від 12.02.16р. № 8/486 на звернення ОСОБА_2 від 19.01.15р. та 21.01.15р., державним виконавцем закрито виконавче провадження. Представник відповідача також наголосив, що на державного виконавця не покладено обов'язку проводити аналіз наданої відповіді. У разі не погодження стягувачем з наданою відповіддю такий наділений правом оскарження такої відповіді. З урахуванням наведеного, вважає що підстав для задоволення позову немає.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

01.04.15р. Львівським окружним адміністративним судом прийнято постанову у справі №813/944/15, якою зобов'язано Львівській державний університет внутрішніх справ надати ОСОБА_2 всебічну, повну, та об'єктивну письмову інформацію на всі питання поставлені у запитах, датованих від 19.01.15р. та 21.01.15р.

Вказана постанова набрала законної сили та звернена до виконання.

01.02.16р. на підставі виданого у справі виконавчого листа від 04.01.16р. №813/944/15 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №49965251.

З наявних у справі матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що 09.02.16р. Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції з клопотанням про відкладення провадження виконавчих дій, що зумовлено необхідністю опрацювання великого обсягу інформації на виконання рішення суду.

09.02.16р. державним виконавцем винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 12.02.16р.

16.02.16р. на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від Львівського державного університету внутрішніх справ надійшов лист № 8/487 від 12.02.16р., яким відповідача повідомлено про фактичне виконання в повному обсязі виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 04.01.16р. №813/944/15.

На підтвердження виконання судового рішення боржником представлено:

- копію відповіді на запити від 21.01.15р. вх. № 31-зі, від 23.01.15р. вх. № 35-зі на 8 арк. в 1 прим.,

- копію квитанції про скерування відповіді стягувачу на 1 арк. в 1 прим;

- копії запитів від 21.01.15р. № 31-зі, від 23.01.15р. вх. № 35-зі на 5 арк. в 1 прим.;

- копію попередньої відповіді на запити від 21.01.15р. № 31-зі та від 23.01.15р. № 35-зі на на 1 арк. в 1 прим.

У зв'язку з цим, державним виконавцем Онишкевичем Р.І. 18.02.16р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49965251, на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач не погоджуючись з такою постановою про закінчення виконавчого провадження оскаржила її в судовому порядку.

При вирішенні справи суд керувався наступним.

Частиною 2 ст.19 Конституції України зобов'язано органи державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 606-XIV).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), згідно зі ст. 1 Закону № 606-XIV - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 6 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 49 Закону № 606-XIV визначено підстави закінчення виконавчого провадження.

Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV однією з підстав закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що про виконання виконавчого листа № 813/944/15 від 04.01.16р. Львівським державним університетом внутрішніх справ - боржником у виконавчому провадженні ВП № 49965251, повідомлено державного виконавця листом № 8/487 від 12.02.16р., який фактично поданий у виконавчу службу 16.02.16р. Як доказ належного виконання судового рішення боржником подано державному виконавцю копію листа № 8/486 від 12.02.16р., адресованого ОСОБА_2, та копію квитанції про надіслання 16.02.16р. поштової кореспонденції на її адресу.

На вимогу суду Львівським державним університетом внутрішніх справ листом № 8/558 від 06.04.16р. надано докази направлення 16.02.16р. на адресу ОСОБА_2 поштової кореспонденції з відповіддю від 12.02.16р. № 8/486 на її запити, а також копію конверта, який повернувся на адресу відправника з відміткою поштового відділення «за відмовою від одержання». Вказана обставина не заперечується позивачем. ОСОБА_2 не надано, а судом не здобуто доказів того, що у вказаний період на адресу позивача Львівським державним університетом внутрішніх справ надсилались інші листи крім того, що містив відповідь на виконання рішення суду.

Вказані обставини спростовують твердження ОСОБА_2 щодо не надіслання Львівським державним університетом внутрішніх справ відповіді на її запити від 21.01.15р. вх. № 31-зі та від 23.01.15р. вх. № 35-зі. При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача щодо того, що долучена до матеріалів справи копія фіскального чеку від 16.02.16р. не може бути належним доказом надіслання кореспонденції саме ОСОБА_2, оскільки вказане в ньому прізвище адресата «Иаркова» суд вважає очевидною опискою, яка допущена працівником поштового відділення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що боржником надано відповідь ОСОБА_2 відповідно до виконавчого листа від 04.01.16р. №813/944/15. Відмова позивачки від отримання поштової кореспонденції від Львівського державного університету внутрішніх справ, на переконання суду, свідчить про те, що їй було відомо про наявність такої відповіді, однак остання свідомо не захотіла ознайомлюватись з нею.

Судом враховано, що за Законом України «Про виконавче провадження» державний виконавець не вправі давати оцінку повноті та достовірності інформації, яка надається розпорядником такої на запит зацікавленої особи відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Право на оскарження відповіді на запит в судовому порядку має саме особа, якій така відповідь надається. Оскільки державним виконавцем отримано докази надання такої відповіді, то у його діях відсутні ознаки протиправності, відтак постанова про закриття виконавчого провадження є такою, що відповідає Закону.

З урахуванням викладеного, суд не бере до уваги покликання позивача на те, що державний виконавець не переконався у наданні боржником повної та вичерпної відповіді на її звернення.

В свою чергу суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу право на захист своїх порушених прав чи охоронюваних законом інтересів в судовому порядку у випадку, якщо вона вважає, що надана їй Львівським державним університетом внутрішніх справ відповідь є неповною та необґрунтованою. У такому випадку оцінювати повноту та вичерпність відповіді буде суд, що розглядатиме цю справу.

Стосовно покликання позивача на обов'язок державного виконавця щодо звернення до суду з заявою про роз'яснення судового рішення у процесі виконання виконавчого листа, виданого Львівським окружним адміністративним судом, суд зазначає, що звернення до суду з заявою про роз'яснення судового рішення згідно з ч. 1 ст. 170 КАС України є правом а не обов'язком державного виконавця.

З пояснень представника відповідача судом встановлено, що рішення суду йому зрозуміле та потреби у зверненні до суду за його роз'ясненням не було.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що державний виконавець при винесенні спірної постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 49965251 від 18.02.16р. діяв в межах наданих йому повноважень, на підставі та у спосіб передбачені законом. Відтак, достатніх та обґрунтованих підстав для скасування такої постанови немає, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо стягнення судового збору суд зазначає, що порядок розподілу судових витрат встановлений ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, відповідно до положень вказаної статті сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали у зв'язку з тим, що вказані позивачем в клопотанні доводи про порушення Львівським державним університетом внутрішніх справ вимог законодавства не знайшли свого підтвердження в ході розгляду адміністративної справи належними та допустимими доказами.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.