Справа № П/811/512/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 травня 2016 року Справа №П/811/512/16

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Момонт Г.М., розглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом:

позивач-1: ОСОБА_1, 25009, АДРЕСА_1;

позивач-2: ОСОБА_2, 25009, АДРЕСА_1;

позивач-3: ОСОБА_3, АДРЕСА_2

позивач-4: ОСОБА_4, АДРЕСА_2

позивач-5: ОСОБА_5, АДРЕСА_3

до відповідача-1: Апеляційного суду Кіровоградської області, 25000, м. Кіровоград, вул. В. Пермська, 2,

відповідача-2: Державного Казначейства України, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, визнання відсутності компетенції,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з позовом до Апеляційного суду Кіровоградської області, Державного Казначейства України, із наступними вимогами:

- відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України визнати повністю протиправними і порушуючими чинне законодавство незаконні дії завідомо неповноважної у справі, підставної колегії, неповноважного по підсудності Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 липня 2014 року, від підставних посадових осіб суду, публічної служби, професійних суддів, особисто зацікавлених осіб - ОСОБА_6 (свідка), ОСОБА_7 (ст. 76 КПК України), ОСОБА_8 (свідка), фальсифікату юридично нікчемної ухвали неповноважного суду, заочним рішенням, без сторін у справі і без судового засідання ніби то від 19.09.2014 року №11/781/170/14, а тим більше ще й від 26.10.2015 року №11-кп/781/672/15, які приймалися у суді взагалі без наявності самої кримінальної справи №76-129, що підтверджується технічними засобами суду для запису судового засідання, та технічними засобами сторони потерпілих і їх представників до цих судових засідань, завідомо неповноважного по підсудності Апеляційного суду Кіровоградської області з 10 липня 2014 року і до існуючого часу, що є грубим порушенням у Суді України Конституційних прав громадян України, фізичних осіб, потерпілих, цивільних позивачів і їх представників у справі кримінального провадження №76-129, з упередженим ігноруванням та самоуправним порушенням у суді України, посадовими особами суду вимог ч.2, ч.3 ст.439 КПК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 01.04.1994 року «Про строки розгляду судами України кримінальних і цивільних справ», статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (995 004), ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР (475/97-ВР), яка гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумногостроку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною;

- відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.162 КАС України визнати повністю протиправними і порушуючими чинне законодавство упереджено незаконні ухвали завідомо неповноважного по підсудності Апеляційного суду Кіровоградської області то від 19.09.2014 року №11/781/170/14, а тим більше ще й від 26.10.2015 року №11-кп/781/672/15. які приймалися у суді взагалі без наявності самої кримінальної справи №76-129, які штучно перешкоджають виконанню у суді України вироку Ленінського райсуду міста Кіровограда від 24 грудня 2013 року у кримінальній справі №76-129, до справі суду №405/2591/13-к у 14-ти (чотирнадцяти) томах, який залишено у силі судом касаційної інстанції ухвалою ВССУ від 05 червня 2014 року №5-1882к14, від 21 лютого 2013 року №5-937км13, які Верховним Судом України не переглядалося і не скасовувалося у справі кримінального провадження №76-129, на що не має права нижчестоящий суд апеляційної інстанції з 10 липня 2014 року і до існуючого часу;

- відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.162 КАС України зобов'язати відповідача Апеляційний суд Кіровоградської області негайно виконати вимоги п.2 ч.1, ч.3 ст. 34 КПК України, та на вимоги письмових, усних заяв і клопотань сторони у справі потерпілих, цивільних позивачів і їх представників передати справу №76-129 до ВССУ для вирішення питання ухвалою колегії суддів цього суду, про визначення підсудності справи кримінального провадження №76-129, по належності і підсудності до Апеляційного суду міста Києва, за місцезнаходженням відповідача за цивільним позовом від - Держава Україна, з боку його представника у суді Державного Казначейства України, за адресою місто Київ, вулиця Бастіонна, будинок 6, та у зв'язку з тим що справа не підсудна по підсудності Апеляційному суду Кіровоградської області з 10 липня 2014 року, по причині того що не може бути утворено автоматизованою системою документообігу суду належної судової колегії для апеляційного провадження у справі на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції ВССУ від 05 червня 2014 року №5-1882к14, відповідно до вимог п.2 ч.1, ч.3 ст.34, ч.3 ст.35, ст.75, ст.76, ст.77, ст.390, ч.2, ч.3 ст.439, ст.477 КПК України;

- відповідно до вимог п.4 ч.2 ст. 162 КАС України зобов'язати відповідача Апеляційний суд Кіровоградської області виконати з 05 червня 2014 року, на сьогодення обов'язкові вимоги вступившого у силу України вироку Ленінського райсуду міста Кіровограда від 24 грудня 2013 року у кримінальній справі №76-129, до справі суду №405/2591/13-к у 14-ти (чотирнадцяти) томах; з відправленням до підготовки до відправлення до місця виконання вироку, місця виконання покарання, до СІЗО №14 міста Кіровограда, або по належності апеляційного провадження у справі Апеляційним судом міста Києва, до Лук'янівського СІЗО міста Києва, на час апеляційного провадження цим апеляційним судом, вирішивши питання про причини ухиляння від виконання вироку з 05 червня 2014 року і до існуючого часу засудженим ОСОБА_9, що є додатковим його злочином у суді України за ознаками кримінального злочину відповідно до вимог ч.3 ст.382, ч.3 ст.390 КК України, що замовчується упереджено у неповноважному по підсудності Апеляційному суді Кіровоградської області посадовими особами цього суду, свідками у справі, особисто зацікавленими особами у справі головою апеляційного суду ОСОБА_6, підставними суддями ОСОБА_7., ОСОБА_8, ОСОБА_14., ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_11;

- відповідно до п.8 ч.2 ст.162 КАС України визнати відсутність компетенції(повноважень) суб'єкта владних повноважень, посадову особу суду, публічної служби, професійного судді, голови Апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 у вирішенні ним самоуправно, особисто, всіх питань пов'язаних з провадженням і розглядом апеляційного провадження справи №76-129 у неповноважному по підсудності з 10 липня 2014 року Апеляційному суді Кіровоградської області, в порушення ним особисто вимог п.2 ч.1, ч.3, ст.34, ч.3 ст.35, ст.75, ст.76, ст.439, ст.477 КПК України, 11-1, п.4, п.5, ч.1 ст.20, ч.1, ч.5 ст.21 ЦПК України, упереджено перешкоджаючи правосуддю, та штучно, умисно утворюючи безпідставну, упереджену, незаконну судову тяганину у фальсифікатах і підробках, з упередженою брехнею на потерпілих, позивачів та їх представників, та з упередженою поругою над їх честю, гідністю і діловою репутацією Громадян України, потерпілих, цивільних позивачів та їх представників, фізичних осіб у суді, з боку посадової особи суду професійного судді Драного В.В.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

У п.4.2 рішення Конституційного Суду України №19-рп/2011 від 14.12.2011 р. (справа №1-29/2011 про оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) вказано, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Відповідно до ч.1, п.8 ч.3 ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. №8 «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів та суддів» у розумінні ч.1 ст. 2, п.п. 1, 7 і 9 ст.3, ст.17, ч.3 ст.50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

На підставі ст.14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Згідно з ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 424 КПК України визначено судові рішення, які підлягають оскарженню у порядку касаційного провадження.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено порядок оскарження судових рішень постановлених судом під час розгляду матеріалів кримінального провадження, а тому відповідні рішення не підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Так, позивачами оскаржуются рішення та дії суддів, а також їх компетенція при здійсненні ними своїх обов'язків по здійсненню правосуддя, а тому їх законність може перевірятися лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом. Натомість законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст.109 КАС суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.2, 4, 17, п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_5 до Апеляційного суду Кіровоградської області, Державного Казначейства про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, визнання відсутності компетенції.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати позивачам.

Роз'яснити позивачам, що розгляд справи віднесено до юрисдикції кримінального судочинства.

Роз'яснити позивачам, що повторне звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо яких постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт