Справа № 823/351/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/351/16 Головуючий у 1-й інстанції: Бабич А.М. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

17 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання недійним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі - Відповідач, УМВС України в Черкаській області) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати недійсним та скасувати наказ від 06.11.2015 року №312о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «Г» (через скорочення штатів) Положення майора міліції ОСОБА_2 - слідчого відділення по розслідуванню злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Соснівського районного відділу в місті Черкаси, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку;

- поновити ОСОБА_2 на посаді слідчого відділення по розслідуванню злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Соснівського районного відділу в м. Черкаси;

- стягнути суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.04.2016 року позовну заяву залишено без розгляду. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Позивач дізнався про порушення своїх прав 16.11.2015 року, до суду звернулася лише 08.04.2016 року, а поважних причин пропуску місячного строку звернення до суду не вказав, позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому посилається на порушення судом норм процесуального права. Наголошує на не врахуванні Черкаським окружним адміністративним судом необхідності обрахунку процесуальних строків з моменту отримання копії наказу та трудової книжки, а також незабезпеченні надання Відповідачем документів, що витребовувалися при поданні позову.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася за наявними у ній матеріалами у порядку письмового провадження.

При цьому від Апелянта надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, наказом УМВС в Черкаській області від 06.11.2015 року №312 о/с старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 (М-056640) - слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Соснівського районного відділу в місті Черкаси, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06.11.2015 року на підставі Закону України «Про Національну поліцію» було звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «г» (через скорочення штатів) (а.с. 11). Крім того, Відповідачем 06.11.2015 року було складено повідомлення №14/18-4430 про звільнення з органів внутрішніх справ (а.с. 30). У вищезгаданому повідомленні запропоновано Апелянту терміново прибути до ВКЗ УМВС за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, каб. №105 для отримання особистих документів (трудова книжка, військовий квиток).

Зі змісту рапорту Позивача від 16.11.2015 року, в якому останній просив повідомити про підстави видання наказу (а.с. 32), вбачається, що вказане повідомлення було отримано ОСОБА_2 16.11.2015 року.

Листом від 18.12.2015 року №195/01/12/18-2015 (а.с. 31) Відповідач повідомив Позивача про підстави прийняття оскаржуваного наказу від 06.11.2015 року №312 о/с

Враховуючи встановлені вище обставини, суд першої інстанції, проаналізувавши положення ст. ст. 99, 155 КАС України, прийшов до висновку, що оскільки Позивач дізнався про порушення своїх прав 16.11.2015 року, звернення останнього до суду лише 08.04.2016 року відбулося поза межами встановленого процесуальним законом місячного строку, у зв'язку з чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суспільні відносини, пов'язані зі вступом, проходженням та звільненням з публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється спеціальним законодавством - Законом України «Про Національну поліцію», а також затвердженим постановою КМ України від 29.07.1991 року №114 Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та іншими нормативно-правовими актами.

Разом з тим, питання звернення до суду за захистом своїх прав при вступі, проходженні та звільненні з публічної служби врегульовуються положеннями КАС України, який встановлює спеціальні строки звернення до адміністративного суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписи ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, процесуальний закон, включаючи в себе спеціальну норму щодо строків звернення до адміністративного суду з питань, зокрема, звільнення з публічної служби, встановлює місячний строк для звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося сторонами, трудову книжку та витяг з наказу від 06.11.2015 року №312 о/с було отримано Позивачем 09.03.2016 року (а.с. 20).

Разом з тим, як вірно зауважив Черкаський окружний адміністративний суд, процесуальний закон пов'язує початок перебігу строку звернення до суду не лише з моментом, коли особа дізналася про порушення свого права, а й з днем, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. А тому посилання ОСОБА_2 на те, що перебіг процесуального строку звернення до суду з вказаним позовом починають з моменту отримання трудової книжки та копії витягу з оскаржуваного наказу, судова колегія вважає необґрунтованими.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, відображеною в ухвалах від 13.02.2015 року у справі №К/9991/36831/11, від 19.04.2016 року у справі №К/800/4350/16.

Твердження Апелянта про те, що в силу положень п. 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки судовою колегією оцінюється критично з огляду на таке.

Наведений висновок Вищого адміністративного суду України ґрунтувався на приписах КАС України в редакції від 01.12.2006 року, яким не було встановлено спеціальних строків звернення до суду у справах про прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а відтак застосовувалися загальні норми ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Разом з тим, оскільки частина 3 статті 99 КАС України з набранням чинності 30.07.2010 року Законом України «Про судоустрій і статус суддів» викладена в новій редакції та регламентувала питання строків звернення до суду у справах про прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, застосовувати до спірних правовідносин рекомендації, викладені в постанові Пленуму ВАС України від 06.03.2008 року №2, немає підстав.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи не вбачається наявності обставин, що перешкоджали Позивачу звернутись до суду з даним позовом в межах строку, визначеного ч. 3 ст. 99 КАС України, та становили об'єктивно непереборні обставин, які пов'язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права звернення до суду.

Тобто, дізнавшись про своє звільнення після отримання 16.11.2015 року повідомлення від 06.11.2015 року №14/18-4430 та з'ясувавши його підстави зі змісту листа УМВС України в Черкаській області від 18.12.2015 року №195/01/12/18-2015 ОСОБА_2 не забезпечила отримання трудової книжки та копії оскаржуваного наказу, не скористалася правом звернення до суду із одночасним поданням клопотання про витребування доказів тощо. Наведене, на думку судової колегії, свідчить про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У рішенні від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід'ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Таким чином, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 року №17-рп/2011, у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов'язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п'ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про безпідставність вимог апеляційної скарги та вважає за необхідне останню залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 155, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання недійним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.