Справа № 804/1601/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 р. Справа № 804/1601/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріДраготі С.А.
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 Петренко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (далі- ОСОБА_5., позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції у Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції у Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.01.2016 року №0002/1703;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції у Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.01.2016 року №0001/1703.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», прийнятим 28.12.2014 року введено в дію з 01.01.2015 року «Транспортний податок», у зв'язку з чим застосування контролюючим органом положень Податкового кодексу України з урахуванням внесених законом змін та рішення з метою оподаткування транспортним податком, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року. Крім того, позивач зазначила, що автомобіль, який належить їй та її синові на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 267 Податкового кодексу України, оскільки загальна вартість успадкованого автомобіля становить 579660 грн., а отже, вартість успадкованого автомобіля є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня податкового (звітного) року.

Позиція відповідача відображена в письмових запереченнях та обґрунтована наступним.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 29.01.2016 року №0001/1703 та №0002/1703 прийняті відповідачем на підставі та у спосіб, що передбачені ПК України, з огляду на запровадження з 2015 року такого нового виду податку, як транспортний податок. При цьому принцип стабільності податкового законодавства, закріплений підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України, у даному випадку не порушується, так як відбулася не зміна будь-яких елементів податків та зборів, а був запроваджений новий податок. Крім того, в статті 267 ПК України чітко вказано, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовуються до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 12.12.2014 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори за реєстровим №2-1072 та свідоцтва про права на спадщину за законом НАК 46612, посвідченого 12.12.2014 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та її сину - ОСОБА_6 належить по ? частини автомобіля, ідентифікаційний номер VIN-НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, марка MITSUBISHI, модель PAJERO WAGON, рік випуску 2012, тип ТЗ - легковий УНІВЕРОСАЛ-В, об'єм двигуна 3200 куб. см, що належав спадкодавцеві, ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого відділом РЕР ДАІ №3 України у Дніпропетровській області 10.01.2012 року.

29.04.2015 року Нікопольським ВРЕР ДАЇ УМВС України у Дніпропетровській області за наслідком реєстрації права власності на вищезазначений транспортний засіб ОСОБА_6 видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4.

29.01.2016 року Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області винесені податкові повідомлення-рішення, а саме: №0001/1703, яким ОСОБА_6 визначено до сплати суму транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 12500,00 грн. та №0002/1703, яким ОСОБА_5 визначено до сплати суму транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 12500,00 грн.

Вирішуючи по суті спір щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, зокрема з огляду на доводи позивача про застосування транспортного податку з 01.01.2016 року, суд використовує норми права, які діяли станом на 01.01.2015 року.

Так, 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі Закон №71-VIII), яким викладено в новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України, та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.

При цьому п.4 Прикінцевих положень Закону України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» рекомендовано органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Так, відповідно до п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Згідно п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000куб.см.

Таким чином, законодавець, визначаючи об'єкт оподаткування транспортним податком, передбачив, що ознаками такого є дата реєстрації автомобіля та об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

За змістом приписів п.п.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базовим податковим (звітним) періодом є календарний рік.

При цьому обов'язок із сплати транспортного податку покладено на його платників починаючи із 2015 року (рік набрання чинності Законом).

Відповідно до п.267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1, модель PAJERO WAGON, рік випуску 2012, тип ТЗ - легковий УНІВЕРОСАЛ-В, об'єм циліндра двигуна 3200 куб. см, який належить на праві власності ОСОБА_5 та її сину - ОСОБА_6 по ? частини автомобіля, що належав спадкодавцеві, ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого відділом РЕР ДАІ №3 України у Дніпропетровській області 10.01.2012 року.

Таким чином, на час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, транспортний засіб використовувався з 10.01.2012 року, тобто менше ніж 5 років і має об'єм циліндрів двигуна 3200 куб.см, тобто більше ніж 3000 куб см.

З наведеного вбачається, що транспортний засіб позивача підпадає під визначення об'єкту оподаткування транспортним податком відповідно до ст.267 ПК України, а позивач є платником такого податку.

Крім того, доводи контролюючого органу щодо не порушення принципу стабільності податкового законодавства, закріпленого підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України є правомірними, оскільки суд не встановив порушення даного принципу, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів (перелік таких елементів наведений в пункті 7.1 статті 7) не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, а податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Додержання принципу стабільності вбачається в тому, що зміни до діючих елементів податку не вносились, так як податок є новим, при цьому застосування нового податку з 01.01.2015 року з нового бюджетного року, прямо відповідає вказаному принципу, закріпленому підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.п.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Отже, суть такого принципу податкового законодавства як стабільність, полягає у неможливості внесення змін до будь-яких елементів податків та зборів пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду.

У свою чергу, п.7.1 ст.7 ПК України визначено обов'язкові елементи податків (зборів) і такими елементами є: платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Законом України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» не вносились зміни до елементів податків та зборів, ним запроваджено новий вид податку «транспортний податок».

Таким чином, оскільки вказаний Закон набув чинності з 01.01.2015р. та ним не передбачено особливих умов сплати транспортного податку у 2015 році, то у спірному випадку базовим податковим періодом для сплати транспортного податку є саме 2015 рік.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04 травня 2016 року

Суддя Р.А. Барановський