Справа № 683/237/16-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/237/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Андрощук Є.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

12 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскарженого рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження.

У відповідності до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач є особою, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та місце її перебування зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.12.2015р. (довідка від 14.11.2014р. №).

06.04.2015 року помер батько позивача - ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серія І-БВ № 256635 від 21.04.2015р.). З повідомлення управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі №1841/03 від 01.03.2016р. встановлено, що недоотримана за життя пенсія ОСОБА_3 становить 8541 грн.

На звернення позивачки, управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі, листом від 26.10.2015р. за №45/к-4 відмовлено їй у виплаті недоотриманої пенсії за померлого батька, оскільки не встановлено факт спільного проживання з померлим.

Відповідно до рішення Старокостянтинівського райсуду від 26 листопада 2015р., що набрало законної сили 08.12.2015р., встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_2 однією сім'єю з померлим батьком та як наслідок, позивачка вернулась до управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі про виплату недоотриманої пенсії, однак отримала повторну відмову відповідача з тих підстав, що вона пропустила 6 місячний строк звернення, з відповідною заявою про виплату пенсій.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів правомірність прийнятого рішення, оскільки діяло в межах повноважень та у спосіб, визначених чинним законодавством.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з даним рішенням суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, згідно абзацу 5 п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку з смертю вважається день прийнять органом заяви з усіма необхідними документами.

Отже, в контексті даної норми, суд апеляційної інстанції зазначає, що днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку з смертю вважається саме день прийнять органом заяви з усіма необхідними документами.

В даному випадку, таким днем є звернення позивачки до відповідача саме 11.12.2015 року, саме після набрання законної сили рішення Старокостянтинівського районного суду від 26.11.2015 року.

Отже, доводи апелянта на рахунок то, що нею не пропущено 6- місячний строк звернення є помилковим, оскільки ОСОБА_3 помер 06.04.2015 року, а позивачка повторно звернулась з заявою та усіма необхідними документами 11.12.2015 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що відповідно до п.2 ст.52 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", член сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, повинні звернутись за виплатою сум пенсій померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (дня смерті), а п.3 вказаної статті Закону передбачено, що в інших випадках недоотримана пенсія входить до складу спадщини, а оскільки позивачка є як спадкоємець першої черги (як дочка спадкодавця) вона має право отримати недоотриману пенсію в сумі 8541 грн., в порядку успадкування.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, підстав для скасування такого рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5