Справа № 820/753/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 травня 2016 р. № 820/753/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретареві судового засідання - Ділбарян А.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Наконечного А.С.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення - рішення відповідача від 07.05.2015 р. № 0043/1704, яким ОСОБА_3, визначено суму податкового зобов'язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення відповідача винесено в порушення норм Податкового кодексу України, є необґрунтованим та безпідставним, а тому - підлягає скасуванню.

В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказав, що належний позивачу автомобіль MERCEDES - BENZ, ML 350 4 MATIC, 2010 року випуску з об'ємом двигуна 3498 куб.см. є об'єктом оподаткування, в розумінні пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, транспортним податком, оскільки зареєстрований 17.09.2013, а позивач, в такому разі, вважається платником вказаного податку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, підтримав позовні вимоги, просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі з огляду на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Наконечний А.С., проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи письмових заперечень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником автомобіля MERCEDES - BENZ, ML 350 4 MATIC, 2010 року випуску з об'ємом двигуна 3498 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, дата реєстрації 17.09.2013, що вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ( а.с.18).

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що належний позивачу автомобіль було за ним зареєстровано 17.09.2013 р. При цьому вказаний транспортний засіб ним було придбано 17.09.2013 у ОСОБА_4 та перереєстровано на своє ім'я.

При цьому, згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області від 14.04.2016 № 31/20-1826 на адвокатський запит уповноваженої особи позивача, вбачається, що автомобіль MERCEDES - BENZ, ML 350 4 MATIC, 2010 року випуску з об'ємом двигуна 3498 куб.см. було 07.10.2010 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі ВМД № 109000018/0/430609 та довідки - рахунку № КІМ202998, яка придбала вказаний автомобіль в торгівельній організації . Згодом, ОСОБА_5 придбав даний транспортний засіб у ОСОБА_4, та за таких обставин у ВРЕР № 1 ГУМВСУ м. Харкова 17.09.2013 його було перереєстровано на нового власника - позивача ( а.с.34, 39).

Таким чином, дата першої реєстрації належного позивачу автомобіля на території України відбулась 07.10.2010 р.

Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області 07.05.2015 відносно позивача винесено податкове повідомлення-рішення №0043/1704, яким позивачу було визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000 грн. ( а.с.9).

Отримавши податкове повідомлення - рішення від 07.05.2015 року № 0043/1704 та не погодившись з ним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушений прав.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

З 01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України введено новий податок з громадян України - транспортний податок.

Відповідно до п.п. 14.1.163 п. 14.1 ст. 14 ПК України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Згідно з п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до п.п 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент прийняття спірного податкового повідомлення - рішення) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Пунктом 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України органи внутрішніх справ зобов'язані до 01 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сума визначеного транспортного податку, відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Норми пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України, встановлюють, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Водночас пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України визначено, що до місцевих податків зокрема належить податок на майно, в склад якого, відповідно до пп. 265.1.2 п. 265.1 ст. 265 ПКУ входить транспортний податок.

Відповідно до п. 10.3 ст. 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на рішення Харківської міської ради від 21.01.2015 року № 1793/15 «Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 № 126/11 «Про врегулювання питань справляння податків на території м. Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України», яким попереднє рішення викладене в новій редакції , як підставу того, що відповідний податок повинен нараховуватись з 2016 року. Дане твердження належним чином не підтверджено доказовою базою.

Крім того, рішення сесії органу місцевого самоврядування не може вплинути на підстави нарахування та обов'язок платниками, сплачувати податки та збори, оскільки такі прямо закріплені законодавцем нормами Податкового Кодексу України.

Доводи позивача, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, що податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, не приймаються до уваги, оскільки, Закон України № 71-VII від 28.12.2014 не змінює вид податку, а запроваджує новий.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до підпункту 14.1.251 пункту 14.1 статті 14 ПК України транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Датою початку використання (введення в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та/або ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами й дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що обчислення суми податку з об'єкта оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку починаючи з 1 січня поточного року та включаючи місяць, в якому термін використання легкового автомобіля досягне 5 років.

Згідно з п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Як встановлено судовим розглядом та підтверджено матеріалами справи датою першої реєстрації належного позивачу автомобіля є 07.10.2010 р.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Річний обсяг повинен обчислюватися за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16.04.2013 рок.

Таким чином, враховуючи, що автомобіль позивача зареєстрований у 2010 році, а об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років, та факт того, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, суд приходить до висновку, що у 2015 році автомобіль позивача вже не є об'єктом оподаткування відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України, оскільки рахуються календарні роки з 01.01.2010 року по 31.12.2010 рік, з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року, з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що контролюючим органом неправомірно нараховано транспортний податок ОСОБА_3.

Крім того, позивач придбавши автомобіль у 2013 році, сплатив усі податки та збори, які необхідно було сплатити у відповідності до діючого законодавства на момент придбання транспортного засобу.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Вказана позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року у справі № 1-7/99.

Таким чином, контролюючим органом неправомірно застосовано норми Податкового кодексу України для нарахування транспортного податку щодо ОСОБА_3.

При розгляді даної справи судом було враховано практику Харківського апеляційного адміністративного суду в аналогічних правовідносинах ( справи № 820/5726/15, № 820/10269/15).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем вказаного процесуального обов'язку стосовно податкового повідомлення - рішення від 07.05.2015 року № 0043/1704 не виконано, а відтак останнє підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області від 07.05.2015 року № 0043/1704, яким ОСОБА_3, визначено суму податкового зобов'язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Стягнути з Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 ( код НОМЕР_2, 61115 АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 551,20 ( п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 20 травня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.