Справа № 274/64/16-а
Суддя: Потапова Т. М.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/64/16-а
Номер провадження2-а/0274/16/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області, як адміністративний суд, в складі головуючого-судді Потапової Т.М., з участю секретаря Бондарчук Н.О., позивача, представника відповідача Кондратюк Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бердичеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення суб"єкта владних повноважень,

встановив:

Позивач звернувся до Бердичівського міськрайонного суду з зазначеним адміністративним позовом. Просить визнати протиправним та скасувати акт перевірки № 25-02/67 від 26.06.2013 року, стягнути судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що в квітні 2013 року він звернувся до Пенсійного фонду про перерахунок пенсії, надав довідку про заробітну плату № 240 від 26.04.2013 року за період з 1978-1982 роки, виданою керуючим санацією ОСОБА_3, однак, відповідачем було здійснено перевірку цієї довідки та складено акт № 25-02/67. Вважає даний акт неправомірним, оскільки перевірка була проведена лише з відома керуючого ОСОБА_3, а не за його участю, станом на 18.04.2014 року ОСОБА_3 цей акт не підписав, підписи ОСОБА_3 в акті та в довідці № 240 суттєво відрізняються. Документи на підприємстві знищені, однак, в акті вказано, що досліджені особові рахунки працівника. Даний акт позбавляє його можливості здійснити перерахунок пенсії, отже порушує його права. При складанні акта відповідач вийшов за межі своїх повноважень.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з зазначених підстав.

Представник відповідача Кондратюк Л.П. проти позову заперечила з тих мотивів, що позивач не перебуває на пенсійному обліку у Бердичівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду, перевірка проводилася за дорученням Управління Пенсійного фонду в м.Житомирі, на підставі перевірки склали акт, запропонували надати нову довідку про заробіток ОСОБА_2, оскільки були виявлені розбіжності в сумах заробітної плати. ОСОБА_4 допустив працівників пенсійного фонду на підприємство, надав первинні документи, була затримка у підписанні акту ОСОБА_4 через його відсутність. Бердичівським управлінням пенсійного фонду будь-яких рішень не приймалося, акт перевірки не є рішенням суб"єкта владних повноважень.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Житомирі з 03.12.2009 року, отримує пенсію за віком.

В квітні 2013 року позивач звернувся до зазначеного управління Пенсійного фонду про перерахунок пенсії та надав довідку № 240 від 26.04.2013 року ПАТ „Бердичівмеблі" про його заробітну плату за 1978-1982 роки.(а.с.7) В додатку до довідки вказано, що вона видана на підставі особових рахунків. Довідка № 240 та додаток до неї підписані керуючим санацією ОСОБА_4(а.с.8)

26.06.2013 року управлінням Пенсійного фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі складений акт № 25-02/67 про результати документальної перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату згідно Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" розділу ХV Прикінцевих положень, на підприємстві ПАТ „Бердичівмеблі".(а.с.9)

В акті зазначено про виявлені порушення достовірності довідки № 240 від 26.04.2013 року, розбіжності сум заробітної плати, вказаних в довідці, із даними особового рахунку ОСОБА_2, висновок - довідку вважати недійсною, ПАТ „Бердичівмеблі" протягом 10 днів надати нову довідку про заробітну плату ОСОБА_5 за вказаний період.

У перерахунку пенсії Управлінням Пенсійного фонду України в м.Житомирі позивачеві було відмовлено, він звернувся до суду з адміністративним позовом про зобов"язання здійснити перерахунок, постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року в позові відмовлено.(а.с.47-49)

Стаття 2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права або інтереси.

Згідно із ст.11 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач стверджує, що акт № 25-02/67, який він отримав 22.10.2015 року, суперечить вимогам закону, оскільки перевірка проведена без участі керуючого санацією ОСОБА_4, а лише з його відома, підпис на акті не належить ОСОБА_4, оскільки суттєво відрізняється від підпису на довідці № 240, вважає, що акт сфальсифікований.

Зазначені факти позивачем не доведені, зокрема ідентифікувати підпис особи без відповідного висновку спеціаліста не можливо, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи позивачем не заявлено.

29.04.2013 року позивач звернувся до УПФ в м.Житомирі із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1978 року по 31.12.1982 року згідно довідки № 240 від 26.04.2013 року, виданої ПАТ „Бердичівмеблі". 15.05.2013 року УПФ в м.Житомирі було направлено запит в УПФ в м.Бердичеві та Бердичівському районі щодо здійснення перевірки правильності видачі зазначеної довідки. Згідно наказу начальника управління від 23.05.2013 року № 279 проведено позапланову перевірку довідки про заробітну плату № 240 за відома керуючого санацією ОСОБА_4, під час перевірки виявлено невідповідність довідки особовим рахункам. Результат перевірки оформлено актом № 25-02/67 від 26.06.2013 року, передано на підпис ОСОБА_4, запропоновано ПАТ „Бердичівмеблі" надати нову довідку про заробітну плату ОСОБА_2, 22.11.2013 року УПФ в м.Житомирі отримало від УПФ в м.Бердичеві та Бердичівському районі довідку № 240а від 12.07.2013 року. Зазначені обставини встановленні в постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року і доказуванню не підлягають відповідно до ст.72 КАСУ.(а.с.47-49)

Управлінням ПФУ в м.Житомирі було прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивачеві у зв"язку з наданням недостовірних даних довідки про заробітну плату.

Акт перевірки № 25-02/67 від 26.06.2013 року не є рішенням суб"єкта владних повноважень. Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі взагалі не приймало будь-якого рішення щодо пенсійного забезпечення позивача. Позивач, як пенсіонер, перебуває на обліку в УПФ в м.Житомирі, відповідно цей державний орган уповноважений приймати рішення щодо призначення, перерахунку йому пенсії тощо.

Оскільки предметом оскарження є акт перевірки, який не є рішенням органу владних повноважень, тому не тягне за собою правових наслідків для позивача, а лише констатує результат проведеної перевірки.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Акт перевірки № 25-02/67 в даному випадку не є рішеннями суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України, не породжує прав чи обов'язків у позивача, фактично це службовий документ, яким зафіксовані певні факти, встановлені під час проведення перевірки і не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій.

Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.160-163 КАС України, суд

Постановив:

В позові ОСОБА_2 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення суб"єкта владних повноважень відмовити за безпідставністю.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Потапова Т.М.