Справа № 201/4324/16-а
Суддя: Батманова В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/4324/16-а
Провадження 2-а/201/847/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську третя особа - Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними щодо припинення виплати пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними щодо припинення виплати пенсії з 01 червня 2015 року та зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії з 01 червня 2015 року, та стягнути недоотриману пенсію за період з 01.06.2015 по 31.12.2015. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Державну службу». В 01 квітня 2015 року відповідачем зупинено виплату пенсії в зв'язку з тим, що вона є державним службовцем. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними та такими, що порушують її конституційні права, оскільки вона вийшла на пенсію до змін в законодавстві.

Від представника відповідача у наданий судом строк надійшли письмові заперечення проти позову, відповідно до яких відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська та їй була призначена пенсія відповідно до ЗУ «Про державну службу».

З 01 квітня 2015 року набули чинності норми «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. В зв'язку з чим у квітні 2015 року позивач не отримала чергову виплату пенсії.

08 лютого 2016 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про поновлення виплати пенсії, на що отримала відповідь, що в зв'язку з тим, що вона працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених ЗУ «Про державну службу», відсутні законні підстави для поновлення виплати пенсії .

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом».

За загальним правилом установленим ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

На час призначення позивачу пенсії діяла редакція ст. 37 ЗУ «Про державну службу», відповідно до якої пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За правилами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормою ст. 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За результатами розгляду справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, перевіривши матеріали справи що надійшли до суду, суд вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними доказами.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську третя особа - Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними щодо припинення виплати пенсії - задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року не правомірними.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську нарахувати та виплатити ОСОБА_1, недоотриману пенсію за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В. Батманова