Справа № 335/4686/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1 ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4686/16-а 2-а/335/139/2016
(в порядку скороченого провадження)
13 травня 2016 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною відповіді Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 15 січня 2016 р. № 12/Х-25, зобов'язання відповідачів вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив визнати протиправною відповідь Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 15 січня 2016 р. № 12/Х-25 на його заяву про призначення пенсії за вислугою років і зобов'язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області прийняти у нього та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документи для призначення йому пенсії за вислугою років, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти від Головного управління Національної поліції в Запорізькій області документи для призначення йому пенсії за вислугою років і здійснити відповідно до цих документів нарахування та виплату пенсії за вислугою років з 6 листопада 2015 р.
В обґрунтування позову зазначив, що з 15 серпня 1994 р. по 6 листопада 2015 р. він проходив службу в органах внутрішніх справ. З 6 листопада 2015 р. його було звільнено через скорочення штату. На день звільнення він мав вислугу років понад 21 рік, у зв'язку із чим звернувся до відповідача-1 із заявою від 4 січня 2016 р. про направлення до органів ПФУ документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На свою заяву позивач отримав відповідь від 15 січня 2016 р. про відмову у задоволенні його вимог. На заяву від 4 січня 2016 р. від відповідача-2 він отримав відповідь від 19 січня 2016 р., за якою заяви про призначення пенсії та інші документи подаються через уповноважені структурні підрозділи міністерств (відомств), з яких звільнений військовослужбовець. Тому вважає, що відповідач-2 діяв у межах своїх повноважень. Відповідь відповідача-1 від 15 січня 2016 р. позивач вважає протиправною, оскільки вона суперечить положенням діючого законодавства. Позивач вважає, що має право на призначення пенсії за вислугою років, оскільки він поступив на службу, коли діяв Закон України «Про міліцію» в редакції 1992 р., якою визначалося право на пенсію незалежно від досягнення пенсійного віку. З наведених підстав просив позов задовольнити (арк. справи 2-4).
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2016 року відкрито скорочене провадження у даній справі.
5 травня 2016 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача-2 проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми діючого законодавства зазначив, що з його боку не були допущені порушення прав та законних інтересів позивача, т.я. жодних документів для призначення пенсії до УПФУ не надавалось. Також посилався на відсутність у позивача необхідної вислуги років для призначення пенсії. Просив відмовити у задоволенні позову.
12 травня 2016 р. до суду надійшли письмові заперечення відповідача-1, в яких відповідач зазначив, що відповідь ГУНП в Запорізькій області не є правовим актом індивідуальної дії, не є нормативно-правовим актом, а носить інформаційний характер. Також вказав на відсутність в позивача необхідної вислуги років для призначення пенсії. Просив в позові відмовити.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в органах внутрішніх справ України. Наказом ГУ МВС в Запорізькій області від 5 листопада 2015 р. позивача було звільнено зі служби з посади начальника лінійного пункту № 2 лінійного відділення в порту «Запоріжжя» ГУМВС України в Запорізькій області за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів). Відповідно до цього наказу, вислуга на день звільнення склала: календарна - 21 рік 02 місяці 21 день; у пільговому обчисленні - 21 рік 08 місяців 06 днів; календарна вислуга років для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні - 21 рік 02 місяці 21 день (арк. справи 9).
4 січня 2016 р. позивач звернувся до відповідача-1 ГУНП в Запорізькій області із заявою, в якій просив надати йому письмове роз'яснення чи має він право на оформлення пенсії, які призначаються військовослужбовцям та працівникам силових структур за вислугою років (арк. справи 7).
15 січня 2016 р. позивач отримав відповідь ГУНП в Запорізькій області за № 12/Х-25 про відсутність права на пенсію за вислугою років (арк. справи 7 - зворотній бік).
4 січня 2016 р. позивач також звернувся до відповідача-2 ГУ ПФУ в Запорізькій області з проханням надати йому письмове роз'яснення чи має він право на оформлення пенсії, які призначаються військовослужбовцям та працівникам силових структур за вислугою років (арк. справи 8).
19 січня 2016 р. ГУ ПФУ в Запорізькій області надало відповідь за № 12/Х-9, в якій із посиланням на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління ПФУ від 30 січня 2007 р. № 3-1, рекомендувало звернутись до регіонального уповноваженого органу МВС України (арк. справи 8 - зворотній бік).
Не погоджуючись із відповіддю відповідача-1, позивач 25 квітня 2016 року звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною другою цієї ж статті КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.
Частиною першою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
При цьому, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 48 Закону № 2262-ХІІ, заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз'яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз'яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.
Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред'являє паспорт або інший документ, що засвідчує особу.
Статтею 49 Закону №2262-ХІІ визначено органи, які призначають пенсію, та строки розгляду документів про її призначення. Так, відповідно до вказаної статті, пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.
Також, як визначено пунктами 12, 13 Порядку № 3-1, на які посилається позивач в своєму позові, уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку. Копії документів, необхідних для ризначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.
При цьому, у пункті 7 Порядку № 3-1 наведено перелік документів, які має подати особа, яка звертається за призначенням пенсії за вислугою років. Серед даних документів також наявна заява про призначення пенсії за формою, встановленою додатком № 1 до цього Порядку.
Як свідчать надані позивачем докази, він звернувся до відповідача-1 із заявою про надання роз'яснення щодо його права на отримання пенсії, на яку отримав відповідь, яка містить правову позицію ГУНП в Запорізькій області з приводу наявності в позивача права на пенсію за вислугою років. В цей же час відмови у прийнятті документів для призначення пенсії та в їх направленні до органу ПФУ вказана відповідь не містить.
Судом з наданих сторонами доказів встановлено, що позивач не подавав до ГУНП в Запорізькій області як до уповноваженого структурного підрозділу органу, в якому він проходив службу, заяву про призначення йому пенсії разом із визначеними у пункті 7 Порядку № 3-1 документами. Його заява від 4 січня 2016 р. містила прохання надати йому роз'яснення, а не призначити йому пенсію за вислугою років.
Як слушно зазначив позивач у позовній заяві, ГУНП в Запорізькій області не є органом, який вправі відмовити у прийнятті заяви про призначення пенсії.
В цей же час, як було зазначено судом вище, позивач не подавав до ГУНП в Запорізькій області таку заяву з необхідними документами для призначення пенсії, а відтак ГУНП в Запорізькій області не мало можливості виконати покладені на нього обов'язки з направлення цих документів до ГУ ПФУ в Запорізькій області, який, своєю чергою, уповноважений розглядати ці документи та приймати рішення про призначення пенсії за вислугою років або відмову в ній.
Відтак, суд доходить висновку, що ГУНП в Запорізькій області не допустило протиправних дій та не приймало протиправних рішень, які б порушували права та законні інтереси позивача в межах спірних відносин, а тому позовні вимоги до цього відповідача не підлягають задоволенню.
В даному випадку позивачеві слід було спочатку звернутись до ГУНП в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії та іншими документами відповідно до пункту 7 Порядку № 3-1, які останнє мало би направити до ГУ ПФУ в Запорізькій області для прийняття відповідного рішення щодо призначення пенсії. І тільки в разі відмови ГУ ПФУ в Запорізькій області у призначенні пенсії позивачеві за вислугою років позивач міг би звернутися до суду з позовом до ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо визнання такого рішення протиправним та зобов'язання призначити пенсію.
Оскільки на даний час позивачем не було дотримано порядку звернення за призначенням пенсії за вислугою років, а з боку ГУ ПФУ в Запорізькій області жодного рішення з приводу відмови у призначення пенсії не приймалося, позовні вимоги до ГУ ПФУ в Запорізькій області взагалі є передчасними. В цей же час, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів осіб від вже існуючих порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Суд не наділений повноваженнями вирішувати спори на майбутнє, а рішення суду не може ґрунтуватися на тому припущенні, що можливо в подальшому будуть порушені права та законні інтереси позивача. Тому, оцінка та аналіз відповідності вимогам законодавства дій відповідачів в частині наявності в позивача права на призначення пенсії за вислугою років має бути надана саме під час розгляду спору в разі прийняття відповідним суб'єктом владних повноважень рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугою років.
Підсумовуючи вищевикладене, у задоволенні позову ОСОБА_1 суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною відповіді Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 15 січня 2016 р. № 12/Х-25, зобов'язання відповідачів вчинити певні дії відмовити.
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 13 травня 2016 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя А.В. Шалагінова