Справа № 826/14203/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Справа № 826/14203/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Нагорної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» (далі - відповідач), в якому просило:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи АЗС № 11-14 ПІІ «АМІК Україна» (код 30603572) за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53-б до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки;

- визнати спосіб виконання судового рішення у порядку, передбаченому наказом МНС України від 21.10.2004 р. № 130 «Про затвердження Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів», шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень АЗС № 11-14 ПІІ «АМІК Україна» (код 30603572) за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53-б;

- у разі задоволення даного адміністративного позову про застосування заходів реагування обов'язок щодо забезпечення виконання рішення суду, покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на його думку, оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.05.2015 р. на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 р. № 317-р «Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки» та з урахуванням положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Шевченківським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві було видано наказ від 25.05.2015 р. № 45 «Про проведення планових перевірок», відповідно до якого, зокрема було призначено проведення планової перевірки АЗС № 11-14 ПІІ «АМІК Україна» (код 30603572) за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53-б у Шевченківському районі м. Києва у період з 08.06.2015 р. по 26.06.2015 р.

У цей же день, 25.05.2015 р., до центрального офісу ПІІ «АМІК Україна» за адресою: м. Київ, вул. В. Вал, 68 було надіслано повідомлення вх. № 1051 про проведення зазначеної перевірки.

У період з 19.06.2015 р. по 26.06.2015 р. посадовою особою Шевченківського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві у присутності начальника АЗС № 11-14 ПІІ «Амік Україна» Сметанина О.О. на підставі зазначеного вище наказу від 25.05.2015 р. № 45 та посвідчення на проведення перевірки від 08.06.2015 р. № 145 було проведено планову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту ПІІ «Амік Україна».

За результатами перевірки складено акт перевірки додержання (виконання) суб'єктом господарювання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб від 26.06.2015 р. № 140, в якому зафіксовані порушення вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки на АЗС № 11-14 ПІІ «Амік Україна», виявлені під час здійснення перевірки, та додано фототаблицю встановлених порушень, зокрема: здійснення господарської діяльності без декларації відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки; зовнішнє пожежогасіння АЗС не передбачено від водойми (пожежного резервуара) або не менш ніж від двох пожежних гідрантів; евакуаційний вихід АЗС влаштований через розсувні двері й ворота; керівництво АЗС не забезпечує утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані та їх технічне обслуговування тощо.

У зв'язку з тим, що виявлені порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що порушення, виявлені під час проведення перевірки приміщень АЗС відповідача, станом на день розгляду даної справи в суді не усунуті та дійсно створюють загрозу життю і здоров'ю людей, навколишньому природному середовищу.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V), Інструкцією про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів, затвердженою Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 21.10.2004 р. № 130 (далі - Інструкція № 130).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1, ч. 5 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Частиною 1 статті 55 КЦЗ України передбачено, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Статтею 64 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно зі ст. 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

У п. 12 ч. 1 ст. 67 КЦЗ України зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

У п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 70 КЦЗ України закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

У п. 6.2 Інструкції № 130 закріплено, що постанова про застосування запобіжних заходів підлягає виконанню шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення (якщо це можливо) з дати приведення її в дію.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов'язку у суб'єкта господарювання, зупинення діяльності об'єкту якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами перевірки, проведеної Шевченківським районним управлінням ГУ ДСНС у м. Києві на АЗС відповідача за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53-б, зокрема актом перевірки та фото-таблицею, підтверджується факт допущення ним чисельних порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, зокрема таких як відсутність захисту АЗС від прямих попадань блискавки і її вторинних проявів, складання горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами, електрощити, групові електрощити будівлі не захищені автономними системами пожежогасіння, приміщення з наявністю легкозаймистих речовин та горючих речовин не обладнано системою автономного пожежогасіння з виводом сигналу на пульт централізованого спостереження пожежної охорони та ін., кожне з яких навіть саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров'ю людей, а сукупність цих порушень вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є вкрай неприпустимим і вимагає застосування найсуворіших заходів реагування, а саме - повної зупинки роботи АЗС підприємства.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову і застосування до ПІІ «Амік Україна» відповідних заходів реагування.

Доводи апелянта про те, що ГУ ДСНС у м. Києві не є центральним органом виконавчої влади, який здійснює повноваження у сфері техногенної та пожежної безпеки, а тому, на його думку, у відповідності до ст.ст.68-70 КЦЗ України, не мало повноважень на звернення до суду з даним позовом, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у ст. 64 КЦЗ України прямо передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження, зокрема через свої територіальні органи, одним з яких є ГУ ДСНС у м. Києві.

Посилання апелянта на те, що заборона експлуатації будівель чи споруд законодавством віднесена до компетенції органів ДСНС, а не суду, та його посилання на ст. 183-6 КАС України, апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки предметом розгляду у даній справі було застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи АЗС відповідача, тобто повне зупинення роботи об'єкта підприємства, що у відповідності до ст.ст. 67, 68, 70 КЦЗ України, належить до компетенції саме адміністративного суду і застосовується судом на підставі звернення компетентного контролюючого органу.

Крім того, колегія суддів відзначає, що застосування таких заходів реагування може здійснюватися виключно на підставі судового рішення, а отже, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, такі справи підлягають вирішенню за правилами саме ст. 183-2 КАС України, а не ст. 183-6 КАС, як помилково вважає апелянт, оскільки така норма регулює особливості провадження у справах щодо підтвердження обґрунтованості вжиття суб'єктами владних повноважень заходів реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, тобто стосується лише тих заходів, які можуть бути застосовані контролюючим органом самостійно.

Посилання апелянта на те, що позивачем не доведено загрозу виявлених порушень життю та здоров'ю людей, пропорційності застосування заходів реагування, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як було зазначено вище, обставини щодо очевидної загрози життю і здоров'ю людей більшості з виявлених контролюючим органом порушень та необхідність застосування крайнього заходу реагування підтверджуються матеріалами перевірки, доведені позивачем та апелянтом не спростовані.

Доводи апелянта про те, що виконання судових рішень здійснюється виключно органами державної виконавчої влади, а не органами ДСНС і встановлений судом спосіб виконання судового рішення не відповідає вимогам законодавства, колегія суддів вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки у ч. 1 ст. 257 КАС України чітко визначено, що в разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені в самому судовому рішенні. На відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення суду. А зі змісту Інструкції № 130, зокрема п. 6.2, вбачається, що застосування запобіжних заходів може здійснюватися, зокрема шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення.

Твердження апелянта про те, що АЗС збудована, введена в експлуатацію та діє з 2001 року, тобто до набрання чинності нормативно-правовими актами, які на думку позивача порушені, зокрема відповідними нормами ДБН, апеляційний суд вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Чинним законодавством визначені чіткі вимоги щодо відповідності будівель нормам пожежної і техногенної безпеки, порушення яких на АЗС зафіксовані позивачем і їх наявність не спростована апелянтом. При цьому, посилання позивача на принцип зворотної дії закону в часі (ст. 58 Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. № 1-рп/99) не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, в даному випадку позивача притягнуто до відповідальності не за діяння, яке мало місце до набрання чинності відповідними нормативно-правовими актами, а за бездіяльність (дії), яка була допущена вже після цього і фактично полягає в неприведенні об'єкту АЗС до вимог чинного законодавства в галузі пожежної і техногенної безпеки.

Тож, і посилання апелянта у таблиці, доданій до його апеляційної скарги, на нормативні акти, прийняті після 2001 року, та на дозвільну документацію з введення в експлуатацію та використання об'єкта АЗС, видаються необґрунтованими і до уваги колегією суддів не приймаються.

Крім того, колегія суддів відзначає й те, що копія документа під назвою «акт огляду прихованих робіт» від 21.10.2012 р. не завірений печаткою організації, що його склала, і в сукупності з встановленими вище обставинами у цій справі і копіями документів, доданих до апеляційної скарги, не є достатньою і необхідною правовою підставою для висновку про відсутність факту допущення позивачем порушень, визначених в акті перевірки органу ДСНС.

Доводи апелянта, викладені в його клопотанні про відкладення розгляду справи від 18.05.2016 р., про те, що ним були усунуто порушення у сферах пожежної і техногенної безпеки, і посилання у цьому ж клопотанні на необхідність подання додаткових доказів, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені обставини не виключають, а навпаки підтверджують наявність зазначених порушень на момент вирішення справи в суді першої інстанції, та, відповідно, існування підстав для застосування заходів реагування з метою усунення небезпеки заподіяння шкоди життю та здоров'ю людей.

Більш того, усунення апелянтом порушень, які стали підставою для застосування до нього відповідних заходів реагування, є правовою підставою для звернення його до суду із заявою в порядку ч. 12 ст. 183-2 КАС України для скасування застосованих до нього заходів реагування, а не підставою для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З огляду на це, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх і необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи, а рішення суду ухвалено з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 19.05.2016 р.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Желтобрюх І.Л.