Справа № 2-а-3621/10/1970
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 2-а-3621/10/1970

06 квітня 2016 року м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

суддів Осташа А.В., Шульгача М.П.,

при секретарі судового засідання Порплиці Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача (заявника) Державної судової адміністрації України ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, ОСОБА_3 фінансів України, Державної казначейської служби України, апеляційного суду Тернопільської області про визнання незаконною бездіяльності центральних органів виконавчої влади, зобовязання вчинити певні дії та стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2016 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, ОСОБА_3 фінансів України, Державної казначейської служби України, апеляційного суду Тернопільської області про визнання незаконною бездіяльності центральних органів виконавчої влади, зобовязання вчинити певні дії та стягнення заборгованості по заробітній платі.

Згідно з судовим рішенням, що підлягає до виконання, зобовязано ОСОБА_4 судову адміністрацію України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року.

ОСОБА_4 судова адміністрація України зазначає, що на даний час апеляційним судом Тернопільської області проведено нарахування надбавки за вислугу років ОСОБА_1, яка підлягає виплаті на підставі судового рішення, та становить 9162,96 грн., проте боржник не може виконати судове рішення в даній справі, оскільки воно містить вимогу зобовязального характеру, що, на думку заявника, треба змінити, вказавши спосіб його виконання шляхом стягнення конкретної суми коштів з Державної судової адміністрації України та здійснити таке виконання через органи державної казначейської служби.

Заявник посилається на положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та норми Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845, які передбачають можливість безспірного стягнення коштів органами державної казначейської службу з рахунку боржника - державного органу. Наведений в даних актах порядок виконання судових рішень, боржником по яких є державний орган, не передбачає виконання рішень зобовязального характеру, через що унеможливлює виконання судового рішення у даній справі.

З наведених підстав заявник (боржник) просить встановити інший спосіб і порядок виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2015 року шляхом стягнення коштів з Державної судової адміністрації України за рахунок бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» на користь ОСОБА_1 належної до виплати надбавки за вислугу років на загальну суму 9162,96 грн. та предявлення виконавчого документу до Державної казначейської служби України в спосіб, передбачений Порядком виконання судових рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845.

В судовому засіданні представник Державної судової адміністрації України заяву про встановлення способу і порядку виконання судового рішення підтримала з підстав, викладених у ній.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Вважає, що у спірному випадку боржник намагається змінити обраний судом спосіб захисту (відновлення) порушених прав позивачки, що не узгоджується з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). На стадії виконання судового рішення суд не може вирішувати питання зміни способу виконання постанови суду із зобовязання перерахувати і виплатити надбавки за вислугу років на стягнення конкретної суми надбавки, оскільки суд змінить постанову по суті і вирішить питання, що не були предметом дослідження при розгляді справи.

Також позивачка зазначила, що виконавчий лист у даній справі перебуває на виконанні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України, на даний час не виконаний. ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

У судове засідання представники відповідачів ОСОБА_3 фінансів України, Державної казначейської служби України та апеляційного суду Тернопільської області не прибули, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

З огляду на приписи частини другої статті 263 КАС України, яка передбачає, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає судовому розгляду, розгляд питання про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення здійснювався за відсутності представників відповідачів ОСОБА_3 фінансів України, Державної казначейської служби України та апеляційного суду Тернопільської області.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, подані сторонами при розгляді заяви, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково; зобовязано ОСОБА_4 судову адміністрацію України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року та посадового окладу з розрахунку 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати, що встановлювалася відповідними законами про ОСОБА_4 бюджет України, за період з 19 серпня 2009 року до 13 квітня 2011 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року скасовано в частині здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 посадового окладу з розрахунку 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати, що встановлюється відповідними законами про ОСОБА_4 бюджет України за період з 19 серпня 2009 року по 13 квітня 2011 року і прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову в цій частині; в решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

28 грудня 2015 року у даній справі видано виконавчий лист щодо зобовязання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року.

22 січня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-а-3621/10/1970, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 28 грудня 2015 року, про що винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49882051(том 2 а. с. 97). 22 січня 2016 року постанова направлена боржнику ОСОБА_4 судовій адміністрації України до виконання, стягувачу ОСОБА_1 до відома.

23 лютого 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України направлено вимогу ОСОБА_4 судовій адміністрації України щодо негайного виконання рішення суду (а. с. 99).

Також судом встановлено, що на звернення Державної судової адміністрації України апеляційним судом Тернопільської області (за місцем роботи стягувача) проведено розрахунок належної до виплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років відповідно до виконавчого листа № 2-а-3621/10/1970, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 28 грудня 2015 року, сума надбавки становить 9162,96 грн. (а. с. 64-74).

Станом на 6 квітня 2016 року виплата надбавки за вислугу років ОСОБА_1 ОСОБА_4 судовою адміністрацією України не проведена, судове рішення не виконане.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення, суд застосовує такі правові норми.

Згідно із частиною другою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Підстави та порядок зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення регламентує стаття 263 КАС України.

Так, відповідно до частини першої статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Наведена законодавча норма містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України адміністративний позов може містити, зокрема, як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частини другої статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

З судового рішення, яке підлягає виконанню, вбачається, що ОСОБА_4 судову адміністрацію України зобов'язано здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) за певний період. Тобто вказаним судовим рішення зобов'язано компетентний орган державної влади вчинити певні дії, які на нього покладено чинним законодавством, а не присуджено до стягнення з вказаного органу на користь позивача певну суму коштів.

Аналіз резолютивної частини судового рішення та наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача судом, є обраним судом видом захисту порушених прав позивача згідно з позовними вимогами, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження судовими інстанціями під час розгляду справи по суті.

Заявник у даному випадку, подаючи заяву про зміну способу виконання рішення, не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів. Суд не має процесуальних повноважень в порядку встановлення чи зміни способу виконання судового рішення змінювати постанову суду по суті.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Підстави зміни способу та порядку виконання судового рішення можуть бути, якщо мова йде про випадки, коли реалізація рішення знаходиться під загрозою або виявляється неможливою.

Посилання Державної судової адміністрації України на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо здійснення перерахунку та виплати надбавки за вислуги років з посиланням на положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який передбачає лише порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного органу, суд не бере до уваги з огляду на таке.

Відповідно до положень частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року № 4901-VI (набрав чинності з 1 січня 2013 року) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган, тобто зазначеною нормою Закону передбачено виконання судових рішень і зобов'язального характеру.

У даному Законі немає заборони виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, у резолютивній частині яких міститься зобовязання державного органу виплати кошти боржнику, а не стягнути. Тому пояснення заявника про те, що зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, якими не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання, не можна визнати обґрунтованим.

Отже, виконання зазначеної постанови суду можливе, хоча й за певних умов, а тому підстави для зміни способу виконання рішення суду відсутні.

Також суд звертає увагу заявника, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про те, що змінюючи спосіб виконання постанови суду, фактично буде змінена суть постанови, що не належить до повноважень суду першої інстанції, то в задоволення заяви Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, ОСОБА_3 фінансів України, Державної казначейської служби України, апеляційного суду Тернопільської області про визнання незаконною бездіяльності центральних органів виконавчої влади, зобовязання вчинити певні дії та стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалу суду в повному обсязі складено 11 квітня 2016 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

Суддя Осташ А.В.

Суддя Шульгач М.П.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.