Справа № 757/5369/16-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 травня 2016 року м. Київ К/800/12588/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації щодо невідповідної виплати позивачу одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю як особі, яка має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, який став інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, захворювання якого пов'язане з виконанням службових по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС;

- зобов'язати відповідача усунути порушення прав ОСОБА_1 на отримання одноразової компенсації за шкоду, заподіяну його здоров'ю як особі, яка має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції і стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, та поновити їх шляхом перерахунку та виплати такої компенсації у відповідності з нормами статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року, позовну заяву залишено без розгляду.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_3, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року, та прийняти нове рішення, яким направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивач є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення.

Листом Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м. Києві держаної адміністрації № 797 від 10 червня 2013 року позивача повідомлено про те, що у відповідності до вимог ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» йому було призначено компенсацію за шкоду заподіяну здоров'ю у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності у сумі 284,40 грн.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, у період після початку виплат позивач, не маючи жодних перешкод, не звертався до відповідача з тотожною вимогою, та до суду до початку лютого 2016 року з відповідними позовами до відповідача.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає обставинам справи та положенням статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М. І. Смокович

Суддя М.І. Смокович