Справа № 2а-691/11
Суддя: Свірідова В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-691/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Свірідової В.В.

при секретарі Пришляк З.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача БСР-Кубай Т.Є.

представника третьої особи ОСОБА_4-ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Брюховицької селищної ради, з участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування рішень Брюховицької селишної ради,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Брюховицької селищної ради, з участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування рішень Брюховицької селишної ради, в якому просить скасувати рішення 18-тої сесії 5 скликання від 08 травня 2008 року за №480 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок в смт. Брюховичі»; скасувати рішення 22-гої сесії 5 скликання від 25 вересня 2008 року за №566 «Про внесення змін в рішення Брюховицької селищної ради»; скасувати рішення 28-мої сесії 5 скликання від 07 травня 2009 року за №732 «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок в смт. Брюховичі»,уточнила в подальшому свої позовні вимоги (а.с.160 т.2).

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона, ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 з 18 липня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 16.05.2007 (видане повторно). Чоловік позивача, ОСОБА_8, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Брюховицькою селищною радою від 16.01.2007 року.

Крім цього, як зазначає позивач, він є єдиним спадкоємцем майна чоловіка, так як останній склав 05.10.2004 року заповіт на все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося в користь ОСОБА_1 Згідно цього заповіту позивач прийняла спадкове майно після смерті чоловіка - 2/4 квартири АДРЕСА_1 (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07.07.2008).

В березні 2011 року позивачу стало відомо, що Брюховицькою селищною радою було передано у приватну власність майже всю прибудинкову територію до будинку АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4, котра є одним із співвласником квартири АДРЕСА_1.

Так, відповідачем на 18-тій сесії 5 скликання від 08 травня 2008 року було прийнято рішення за №480 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок в смт. Брюховичі», де в п.п. 1.9. вказано «1.9. Дати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,081 га по АДРЕСА_1 а для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_4, котра проживає в АДРЕСА_1.»

Брюховицькою селищною радою на 22-тій сесії 5 скликання від 25 вересня 2008 року було прийнято рішення за №566 «Про внесення змін в рішення Брюховицької селищної ради», де в п.п. 1.5. вказано «1.5. Внести зміни в рішення Брюховицької селищної ради за №480 пункт 1.9. від 08.05.2008 р., а саме «дати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0.081 га по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_4, котра проживає в АДРЕСА_1»

Окрім того, Відповідачем на 28-тій сесії 5 скликання від 07 травня 2009 року було прийнято рішення за №732 «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок в смт. Брюховичі.», де в п.п. 1.1. вказано «1.1. Затвердити проект відведення земельної ділянки та надати у власність земельну ділянку площею 0,081 га по АДРЕСА_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_4, котра проживає в АДРЕСА_1.»

Позивач вважає, що рішення від 08.05.2008 №480, рішення від 25.09.2008 №566 та рішення від 07.05.2009 №732 прийнято з порушенням норм земельного права.

У зв'язку із вищенаведеним, з урахуванням уточнень до позовної заяви від 27.05.2015 року просить суд позов задовольнити та визнати недійсними та скасувати зазначені вище рішення, оскільки вони прийняті з порушенням законодавства щодо планування та забудови смт.Брюховичі та Земельного кодексу України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненні до неї. Просять уточнений позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Брюховицької селищної ради - Кубай Т.Є., згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, вважаючи такий безпідставним та просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог ОСОБА_1 Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, представника третьої особи, з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 з 18 липня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 16.05.2007р. (видане повторно). (а.с.33 т.1).

Чоловік позивача, ОСОБА_8, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Брюховицькою селищною радою від 16.01.2007 року. (а.с.34 т.1)

Крім цього, як зазначає позивач, він є єдиним спадкоємцем майна чоловіка, так як останній склав 05.10.2004 року заповіт на все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося в користь ОСОБА_1 Згідно цього заповіту позивач прийняла спадкове майно після смерті чоловіка - 2/4 квартири АДРЕСА_1 (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07.07.2008р.)(а.с.35-36 т.1).

В судовому засіданні позивачка зазначила, що березні 2011 року їй стало відомо, що Брюховицькою селищною радою було передано у приватну власність майже всю прибудинкову територію до будинку АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4, котра є одним із співвласником квартири АДРЕСА_1.

Брюховицькою селищною радою на 18-тій сесії 5 скликання від 08 травня 2008 року було прийнято рішення за №480 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок в смт. Брюховичі», де в п.п. 1.9. вказано «1.9. Дати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,081 га по АДРЕСА_1 а для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_4, котра проживає в АДРЕСА_1.»(а.с.8,10-11 т.1)

В подальшому Брюховицькою селищною радою на 22-тій сесії 5 скликання від 25 вересня 2008 року було прийнято рішення за №566 «Про внесення змін в рішення Брюховицької селищної ради», де в п.п. 1.5. вказано «1.5. Внести зміни в рішення Брюховицької селищної ради за №480 пункт 1.9. від 08.05.2008 р., а саме «дати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0.081 га по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_4, котра проживає в АДРЕСА_1»(а.с.20-21 т.1)

Окрім того, Брюховицькою селищною радою на 28-тій сесії 5 скликання від 07 травня 2009 року було прийнято рішення за №732 «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок в смт. Брюховичі.», де в п.п. 1.1. вказано «1.1. Затвердити проект відведення земельної ділянки та надати у власність земельну ділянку площею 0,081 га по АДРЕСА_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_4, котра проживає в АДРЕСА_1».

(а.с.23-24 т.1).

Стаття 2 ч.2 КАС України передбачає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб»єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, що передбачено вимогами ст.6 ч.1 КАС України.

Відповідно до вимог ст.11 ч.1 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Мотивуючи позовні вимоги позивачка, яка підтримала їх в судовому засіданні посилається на те, що відповідач Брюховицька селищна рада передаючи у власність ОСОБА_4.(третій особі у справі) частину прибудинкової території будинку № 7 порушив її права- спадкоємця за заповітом її померлого чоловіка, яка успадкувала 2/4 частини у квартирі АДРЕСА_1. Відтак, вважає, незаконними рішення,оскільки такі ухвалені з порушенням норм земельного законодавства та законів щодо планування та забудови смт.Брюховичі.

Зокрема, позивачка зазначає, що при ухваленні рішень БСР порушила процедуру виділення земельних ділянок, встановлену ст.116,118,123,151 ЗК, а саме в тому, що у документації відсутні деякі висновки, не було надано документів у підтвердження місця розташування земельної ділянки з АДРЕСА_1, що проект відведення земельної ділянки містить лише копію висновку санепідслужби; порушені статті 10,23 Закону України «Про планування і забудову територій». Позивачка зазначає, що дозвіл на складання проекту відведення ОСОБА_4 був наданий з недотриманням порядку розміщення об»єкту містобудування та ще й на прибудинковій території.

Відтак, пояснення позивачки щодо будівництва будівлі АДРЕСА_2 ОСОБА_7 та нею суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються її ж поясненнями від 17.11.2011р., де вона стверджує, що рішення виконавчого комітету БСР від 06.10.2005р. № 294 "Про дозвіл на проектування та реконструкцію господарської споруди з переобладнанням під житло на АДРЕСА_2" стосується окремо стоячої будівлі, яка тепер розташована на земельній ділянці, переданій у власність гр.ОСОБА_4.(а.с.82 т.2)

Від так, як вбачається-вказаним рішенням гр.ОСОБА_7 дозволено проектування реконструкції господарської споруди з переобладнанням під житло на прибудинковій території на АДРЕСА_2. Рішення прийнято на підставі заяви ОСОБА_7 від 28.10.2004 р.(а.с.83 т.2).

До зазначеної вище заяви додано рішення виконавчого комітету БСР народних депутатів від 16.05.1984 р. № 84(т.1 а.с.40).

Як вбачається з даного рішення-виконком погодився з проведеною реконструкцією господарської споруди під гараж та кладову в подвір»ї комунального будинку АДРЕСА_1.ОСОБА_7 зобов»язано демонтувати самовільно побудовану стінку із цегли між основним будинком і гаражем.

З матеріалів інвентарізаційної справи вбачається-земельна ділянка за будинком по АДРЕСА_1 не закріплялась, прибудинкова територія не визначена (відсутня будь-яка документація), меж подвір»я цього будинку не визначено. Однак,в тій ж інвентарізаційній справі станом на 1971 р. є ескіз з схематично відображеними будівлями, в експлікації та описі відображено дерев»яні сараї.

Згідно рішення виконкому БСР депутатів трудящих від 29.05.1974р. № 71 ОСОБА_10-мати ОСОБА_7 дозволено побудувати господарське приміщення (сарай) на місці існуючого дерев»яного розміром 3 на 3 м за власні кошти.

Відтак, оскільки існуючий дерев»яний сарай був переобладнаний в господарську споруду, то саме цієї споруди стосувалось рішення виконавчого комітету БСР від 16.05.1984 р.№ 84.Отже,це підтверджує той факт, що в обох рішеннях йшла мова про АДРЕСА_2, нумерація якої була змінена на АДРЕСА_1 в 1997 р., згідно рішення виконавчого комітету БСР № 51.

Окрім того, в своїй заяві ОСОБА_7 28.10.2004 р. зокрема зазначив адресу місця свого проживання АДРЕСА_2,хоча станом на час подачі заяви - адреса його квартири була АДРЕСА_1.Отже, споруда, яка знаходилась на спірній земельній ділянці і на яку претендує позивачка, не була введена в експлуатацію і аж ніяк не могла мати поштову адресу № 9.

На підставі наведеного вище, рішення виконавчого комітету БСР від 06.10.2005 р. № 294 також не стосується споруди, яка знаходиться на спірній земельній ділянці і на яку претендує позивачка.

Представлені позивачем докази про закупівлю цегли та кредитний договір, які долучені до справи, не підтверджують той факт, що вони буди використані в проведенні будівельних робіт на спірній земельній ділянці, що не підтверджується і висновком № 3239 судової інженеро-технічної експертизи від 31.03.2014 р. (а.с.7-28 т.2).

Суду, позивачем не представлено жодний документів, що підтверджують право власності ОСОБА_7 на будівлю, яка розташована на спірній земельній ділянці.

На підставі наведеного вище, позивачкою не доведено суду її, як вона вважає порушене право на спірну земельну ділянку.

Що стосується вимог позивачки стосовно порушення відповідачем вимог земельного законодавства,то такі рішення жодним чином не порушують права та інтереси,свободи позивачки.В мотивувальній частині позову позивачкою також не зазначається які саме її права, інтереси чи свободи діями відповідача порушені.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, що передбачено вимогами ст.6 ч.1 КАС України.

Судом приймається до уваги посилання представника відповідача на Інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 01.06.2010 р. № 781/11/13-10,в якому зазначається, що загальною рисою яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів управління, є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб»єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв»язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

З»ясування цієї обставини має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб, яких вони стосуються. Індивідуальні є акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

На підставі наведеного вище, оскільки позивачкою не доведено та не обгрунтовано в судовому засіданні в чому саме порушені її права, свободи або інтереси позов не підлягає до задоволення. Слід зазначити,що з позову не вбачається, яким чином і в якому обсязі будуть відновлені права, свободи чи інтереси позивачки у разі його задоволення.

Судом приймаються до уваги твердження представника відповідача про то, що прийняті Брюховицькою селищною радою(як суб»єктом владних повноважень) рішення про передачу у власність земельної ділянки третій особі у справі -ОСОБА_4 є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання. Скасування таких актів не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства. Скасування таких рішень не відновить і порушених, на думку позивача, його прав, свобод та інтересів.

Ураховуючи наведене вище позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки у такої особи виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право грунтується на правовстановлюючому документі, який долучений до матеріалів справи, що вбачається з правової позиції Верховного суду України у постанові від 11.11.2014 р. по справі № 21-405а14.

Відтак, третя особа ОСОБА_4 отримала та зареєструвала право власності на земельну ділянку пл.0,0810 га по АДРЕСА_2.

На підставі наведеного вище, у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.7-11,14,18,69-71,86,94,99,100,128,159-163,167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволення позову ОСОБА_1 до Брюховицької селищної ради, з участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування рішення Брюховицької селишної ради :

- 18-тої сесії 5 скликання від 08 травня 2008 року за № 480 "Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок в смт.Брюховичі" в частині визнання недійсним та скасування пункту 1.9. даного рішення, а саме "дати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,081 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, гр.ОСОБА_4, котра проживає: АДРЕСА_1" ;

про визнання недійсним та скасування рішення Брюховицької селишної ради :

- 22-гої сесії 5 скликання від 25 вересня 2008 року за № 566 "Про внесення змін в рішення Брюховицької селищної ради" в частині визнання недійсним та скасування пункту 1.5 даного рішення, а саме "внести зміни в рішення Брюховицької селищної ради за № 480 пункт 1.9. від 08 травня 2008 р., а саме "дати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,081 га по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, гр.ОСОБА_4, котра проживає: АДРЕСА_1" ;

про визнання недійсним та скасування рішення Брюховицької селишної ради :

-28-ї сесії 5 скликання від 07 травня 2009 року за № 732"Про затвердження проекту відведення земельних ділянок в смт.Брюховичі" в частині визнання недійсним та скасування пункту 1.1 даного рішення, а саме "затвердити проект відведення земельної ділянки, та надати у власність земельну ділянку площею 0,081 га по АДРЕСА_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд з земель громадської та житлової забудови гр.ОСОБА_4, котра проживає: в АДРЕСА_1"- відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом 10 днів з часу проголошення постанови.

Суддя В. В. Свірідова