Справа № 804/673/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 р. Справа № 804/673/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Бузякова М.Р.,
представника позивача: ОСОБА_1
представника відповідача: Чечиль О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
до Відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області
про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-
ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, в якому просив визнання неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №49334402 від 12.11.2015р. та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про відкриття виконавчого провадження №49334402 від 12.11.2015р. щодо стягнення з позивача штрафу у сумі 1700,00грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що виконавчий документ, а саме: постанова Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №019697 від 01.09.2015р., з примусового виконання якого було відкрито виконавче провадження №49334402, не відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в цій постанові відсутні дата і номер рішення, згідно з яким вона видана (протокол тощо), повне найменування стягувача, ідентифікаційний код боржника (ОСОБА_3.), дата народження боржника та його місце роботи, місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Крім того, позивач зазначав, що оскільки датою набрання законної сили постановою Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №019697 від 01.09.2015р. зазначено 01.09.2015р., тобто день її винесення, позивача завідомо та безпідставно було позбавлено права оскаржити цю постанову. Однак, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження №49334402 від 12.11.2015р. на вищенаведені недоліки виконавчого документа уваги не звернув, чим порушив низку вимог Закону України «Про виконавче провадження». Також позивач посилався на те, що постанова Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №019697 від 01.09.2015р. взагалі не є виконавчим документом у розумінні ст.17 Закону України «Про виконавче провадження».
Представник позивача у судовому засіданні підтримав пред'явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив його задовольнити.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що доводи позивача про невідповідність виконавчого документа у виконавчому провадженні №49334402 вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними, оскільки цей виконавчий документ містить всі передбачені чинним законодавством реквізити. За таких обставин, дії державно виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження №49334402 є законними. Крім того, відповідач зазначав, що незгода позивача з самою постановою Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №019697 від 01.09.2015р. не є підставою для визнання протиправною постанови про відкриття виконавчого провадження.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справ та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 01 вересня 2015 року начальником Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області Малим В.В. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №019697, згідно якої за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» з ОСОБА_3 стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00грн.
12 листопада 2015 року на адресу Відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області (далі - ВДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області) надійшла заява Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області від 06.11.2015р. за вих.№1068 про відкриття виконавчого провадження з виконання вищеозначеної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №019697.
На підставі цієї заяви та доданої до неї вищевказаної постанови державним виконавцем ВДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області Бухгольц В.В. 12.11.2015р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №49334402 з виконання постанови Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області №019697 від 01.09.2015р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу у розмірі 1700,00грн.
З позовом про оскарження цієї постанови та дій державного виконавця щодо її винесення ОСОБА_3 звернувся до суду 01.02.2016р., що посвідчується відбитком календарного штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надсилався позов.
При цьому суд зазначає, що враховуючи вихідні дні (30 та 31 січня 2016 року), позов було подано з дотриманням десятиденного строку звернення до суду з позовом такої категорії, встановленого ст.181 КАС України.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_3 по суті, суд зважає на наступне.
Так, ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Вимоги до виконавчого документа встановлено ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з частиною першою якої у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;
4) резолютивна частина рішення;
5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;
6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.
Частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.
Пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
При цьому за змістом приписів п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.
Судом було оглянуто у судовому засіданні оригінал виконавчого провадження №49334402 з виконання постанови Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області №019697 від 01.09.2015р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу у розмірі 1700,00грн., та долучено до матеріалів справи його завірені копії.
При цьому судом встановлено, що постанова Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області №019697 від 01.09.2015р., яка була надана на виконання до ВДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області та міститься в матеріалах виконавчого провадження №49334402, містить всіх передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язкові реквізити, а саме:
1) назву і дату видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали: «постанова Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області №019697 від 01.09.2015р.», видана начальником Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області Малим В.В.;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ: акт №058539 від 22.07.2015р.;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України: щодо стягувача містяться всі реквізити Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області, в тому числі банківські реквізити, на які має бути сплачено штраф, щодо боржника зазначено, що ним є ОСОБА_3, місцезнаходження якого: АДРЕСА_1, код НОМЕР_1.
При цьому слід зазначити, що п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» чітко зазначає, що окрім наведених даних щодо стягувача та боржника можуть бути зазначені і інші дані (як-то дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо), але у разі якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ.
Отже, доводи позивача про те, що відсутність у постанові Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області №019697 від 01.09.2015р. даних про дату народження ОСОБА_3 та його місце роботи, місцезнаходження його майна тощо свідчить про невідповідність цієї постанови вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними, оскільки вказані реквізити за змістом вказаної норми закону не є обов'язковими і зазначаються лише у разі обізнаності про них особи, яка видає виконавчий документ.
4) резолютивна частина рішення у постанові Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області №019697 від 01.09.2015р. також наявна та чітко викладена;
5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням: вказана 01.09.2015р.;
6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання: зазначено до 01.09.2016р.
Примірник постанови Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області №019697 від 01.09.2015р., що надсилався на адресу позивача і копія якого була додана ним до адміністративного позову, містить аналогічні реквізити, що і примірник постанови, наявний в матеріалах виконавчого провадження №49334402, окрім ідентифікаційного коду ОСОБА_3 (НОМЕР_1), який у примірнику позивача не вказаний, однак, наявний у примірнику, що надавався до виконавчої служби.
Таким чином, виконавчий документ, що був наданий на виконання до відповідача містив всі обов'язкові реквізити, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», тому підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документа у розумінні приписів п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» не існувало.
Також слід зазначити, що, окрім іншого, постанова Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №019697 від 01.09.2015р. складена за формою згідно з Додатком 5 до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. №1567 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422).
Доводи позивача відносно того, що постанова Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №019697 від 01.09.2015р. взагалі не є виконавчим документом у розумінні ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» є помилковими.
Так, відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлена ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Згідно з ч.4 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до абз.2 п.27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. №1567 (зі змінами та доповненнями) за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Пунктом 28 вказаного Порядку встановлено, що адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.
При цьому відповідно до ч.5 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України.
Згідно з п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи, як постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
З аналізу наведених законодавчих норм випливає, що у разі відсутності добровільної сплати особою, на яку накладено адміністративно-господарський штраф відповідно до ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суми такого штрафу, його стягнення здійснюється органами державної виконавчої служби, а, отже, документ, на підставі якого накладається такий штраф (постанова органу (посадової особи), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення) є виконавчим документом у розумінні приписів ст.17 Закону України «Про виконавче провадження».
Щодо доводів позивача про незгоду з самою постановою Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №019697 від 01.09.2015р. по суті цієї постанови, то наведені обставини не можуть свідчити про неправомірність дій державного виконавця з відкриття виконавчого провадження з виконання цього виконавчого документа, тим більше, що вказана постанова як на момент відкриття виконавчого провадження, так і станом на час розгляду справи є чинною, містить всі обов'язкові реквізити та відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а також подана у термін до закінчення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.
За наведених обставин, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 відсутні.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова