Справа № 2а-619/11/0970
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2016 р. Справа № 2a-619/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

за участю секретаря судового засідання: Дмитрашко О.М.

позивача: Кушпети В.Г., Білащука В.С.

відповідача: Урядка Р.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Малого підприємства "Добродій",

до відповідача: Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області,

про визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій за № /0 від 17.04.2006 року,-

ВСТАНОВИВ:

Мале підприємство "Добродій"(далі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області (далі -відповідач) про визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій за №/0 від 17.04.2006 року.

12.12.2006 року постановою Господарського суду Івано-Франківської області заявлений позов задоволено, а оскаржуване рішення визнано недійсним.

13.06.2007 року ухвалою Львівського апеляційного господарського суду постанову Господарського суду Івано-Франківської області в цій справі залишено без змін.

18.01.2011 року ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2006 року та ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2007 року в цій справі скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

17.02.2011 року дана адміністративна справа надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду для розгляду по суті.

27.01.2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області та Малого підприємства «Добродій» задоволено частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.04.2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду 27.11.2014 року по справі №2а-619/11/0970 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення статті 5 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", рішенням за №/0 від 17.04.2006 року, застосував фінансові санкції згідно абзацу 6 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"за здійснення роздрібної торгівлі в період з 01.09.2005 року до 01.11.2005 року алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат не зазначений у ліцензії в розмірі 287 116, 28 гривень, за наявності формальних ознак порушення без врахування відсутності вини суб'єкта господарювання. Також позивач вважає, що відповідач позбавлений повноважень на застосування вказаних фінансових санкцій, оскільки не є тим органом, що видавав ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Представники позивача заявлений позов підтримали з підстав вказаних в позовній заяві, крім того суду пояснили, що розмір застосованих санкцій визначений позивачем на підставі оборотної відомості, яка містить в собі відомості про реалізований товар із складу-магазину "Надія", що в місті Болехів, вулиця Залізнична, 18, Івано-Франківська область, де проводилась перевірка та відомості про переданий для реалізації товар в магазин "Надія", що в місті Болехів, вулиця Січових Стрільців, 5, Івано-Франківська область, де перевірка не проводилась. Вважає, що фінансові санкції розраховані з порушенням статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", яким також обґрунтовують заявлені позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, його представник заперечили проти заявлених позовних вимог мотивуючи тим, що за наслідком розгляду акту перевірки позивача за №905207 від 12.04.2006 року, на підставі та у спосіб визначений законом, в межах своєї компетенції за допущене позивачем порушення абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"до останнього застосовані фінансові санкції та прийнято оскаржуване рішення. Розмір застосованих санкцій визначено на підставі оборотної відомості, наданої посадовою особою позивача під час перевірки.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, виходячи з висновків і мотивів суду касаційної інстанції, з яких скасовані попередні судові рішення в цій справі, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивач -мале підприємство "Добродій"зареєстроване державним реєстратором Болехівської міської ради як суб'єкт підприємницької діяльності 23.05.1995 року, який здійснює господарську діяльність на складі-магазині "Надія", що в місті Болехів, вулиця Залізнична, 18, Івано-Франківська область, та магазині "Надія", що в місті Болехів, вулиця Січових Стрільців, 5, Івано-Франківська область.

12.04.2006 року службовими особами відповідача проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу господарської одиниці -складу-магазину "Надія", що розташований в місті Болехові, вулиця Залізнична, 18, Івано-Франківська область, де здійснює свою господарську діяльність мале підприємство "Добродій", про що складено акт за №905027 від 12.04.2006 року.

Відповідачем 17.04.2006 року, за наслідками розгляду вказаного акту перевірки за №905027 від 12.04.2006 року винесено оскаржуване рішення за №/0 про застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 287 116, 28 гривень.

Підставою для винесення оскаржуваного рішення слугував висновок відповідача про те, що позивачем в період з 01.09.2005 року до 01.11.2005 року здійснена роздрібна торгівля алкогольними напоями на суму 143 558, 135 гривень через електронно-касовий апарат (Mini-500 МЕ, фіскальний номер ), не зазначений в додатку до ліцензії за №014658 від 01.11.2004 року на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Вирішуючи даний спір суд виходив із статусу державної податкової служби в Україні, її функцій та правових основ діяльності визначені Законом України "Про державну податкову службу в Україні", який діяв на момент виникнення спірних правовідносин

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 11 вказаного Закону України до повноважень органів державної податкової служби віднесено здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів. Пунктом 11 частини 1 статті 11 цього ж Закону також до повноважень органів державної податкової служби віднесено право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Таким чином, органи державної податкової служби уповноважені застосовувати санкції за порушення Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Згідно статті 1 Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших підприємствах громадського харчування.

У відповідності до положень статті 15 Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі її виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 1 Закону ліцензія (спеціальний дозвіл) визначена як документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Частиною 11 статті 15 Закону встановлено, що ліцензія видається за заявою суб'єкта підприємницької діяльності, до якої додається копія свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності, засвідчена нотаріально або органом, який видав оригінал документа. Для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додається довідка податкової служби про реєстрацію електронних контрольно-касових апаратів (книг обліку розрахункових операцій), що знаходяться у місці торгівлі.

Частиною 12 цієї ж статті Закону встановлено, що у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб'єктом підприємницької діяльності зазначається адреса місця торгівлі і вказується перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Відповідно до частини 19 статті 15 Закону у разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб'єкту підприємницької діяльності ліцензії (за винятком змін, пов'язаних з реорганізацією суб'єкта підприємницької діяльності), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб'єкта підприємницької діяльності протягом трьох робочих днів видає суб'єкту підприємницької діяльності ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Виходячи із зазначених положень Закону суд вказує на те, що здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями можливе суб'єктом підприємницької діяльності за наявності в суб'єкта господарської діяльності ліцензії на право здійснення такої торгівлі, виключно у місці торгівлі, що зазначене в додатку до ліцензії, а розрахункові операції щодо такої реалізації повинні реєструватись виключно електронним контрольно-касовим апаратом, вказаним в додатку до ліцензії.

Здійснення реєстрації розрахункових операцій роздрібної торгівлі алкогольними напоями через будь-який інший контрольно-касовий апарат є таким, що порушує встановлені Законом вимоги до такої реалізації алкогольних напоїв та тягне настання відповідальності встановленої статтею 17 цього Закону, згідно абзацу п'ятого частини 2 якої у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 1000 гривень.

Досліджуючи підстави винесення оскаржуваного рішення суд встановив, що 01.11.2004 року регіональним управлінням ДААК ДПА України в Івано-Франківській області позивачу видано ліцензію серії АБ №014658 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями строком з 01.11.2004 року до 01.11.2005 року, визначено місце торгівлі -склад-магазин "Надія"по вулиці Залізничній, 18, місто Болехів, Івано-Франківська область.

До вказаної ліцензії видано додаток, в якому визначено місце торгівлі -Івано-Франківська область, місто Болехів, вулиця Залізнична 18, склад-магазин "Надія", а також перелік електронних контрольно-касових апаратів, а саме ЕРА-101-08, заводський номер 36049, 20.04.1999 року виготовлення, фіскальний номер ; ЕРА-201, заводський номер ЕД004873, 25.04.2003 року виготовлення, фіскальний номер .

Суд звертає увагу на те, що номер ліцензії зазначений в додатку не відповідає номеру виданої позивачу ліцензії, однак, як встановлено в судовому засіданні та визнається сторонами, вказаний додаток видано позивачу до ліцензії серії АБ за №014658. Ліцензія серії АБ №014852, номер якої зазначено в додатку, позивачу не видавалася. Встановити причини такої невідповідності є неможливим, оскільки ліцензійні справи про видачу позивачу ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за 2005 рік знищені у зв'язку із закінченням терміну їх зберігання.

26.07.2005 року відповідачем листом за №8952/10/23-306 повідомлено про скасування реєстрації з 01.09.2005 року реєстратора розрахункових операцій ЕРА-101-08, заводський номер 36049, 20.04.1999 року виготовлення, фіскальний номер у зв'язку із закінченням його терміну служби, визначеного в технічній документації.

01.09.2005 року зареєстрований реєстратор розрахункових операцій Mini 500 МЕ, заводський номер ПБ56102948, фіскальний номер , призначеного для використання при здійсненні розрахункових операцій господарською одиницею позивача -складу-магазину "Надія"по вулиці Залізничній, 18, місто Болехів, Івано-Франківська область.

Посилання представника позивача на невірність визначення відповідачем вартості реалізованих в період з 01.09.2005 року до 01.11.2005 року через реєстратор розрахункових операцій Mini 500 МЕ, заводський номер ПБ56102948, фіскальний номер алкогольних напоїв, та як наслідок неправильне визначення розміру фінансових санкцій на підставі оборотної відомості, де також відображено продаж алкогольних напоїв через іншу господарську одиницю, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач - магазин "Надія", що знаходиться по вулиці Січових Стрільців, 5, місто Болехів, Івано-Франківська область є обґрунтованим.

Так, судом досліджено витяг із книги обліку розрахункових операції за №/ та згідно фіскальних звітних чеків, роздрукованих у відповідності до пункту 9 статті 3 Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"за кожний день використання контрольно-касового апарату Mini 500 МЕ, заводський номер ПБ56102948, фіскальний номер та встановлено, що в період з 01.09.2005 року до 01.11.2005 року позивачем здійснено реалізацію алкогольних напоїв через вказаний реєстратор розрахункових операцій на загальну суму 93 069, 08 гривень.

Таким чином, розмір фінансових санкцій, який міг би підлягати застосуванню до позивача у відповідності до абзацу 6 частини 2 статті 17 Закону повинен складати 186 138, 16 гривень, однак, і ця обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні та в матеріалах справи. Так, виконуючи вимоги ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.01.2016 року, в якій зазначено, що для правильного вирішення справи необхідним є встановлення дати видачі та номер ліцензії відповідно до якої здійснювалась торгівля алкогольними напоями в оспорюваний період, та дата видачі, номер додатку до ліцензії, суд витребував у відповідача письмові докази які би могли довести чи спростувати видачу самої ліцензії на право торгівлі алкогольними напоями у визначено місці та додатку до неї. На вимогу суду відповідач не подав жодних письмових доказів, при цьому представник відповідача пояснив, що за минуванням строків зберігання відповідних документів, чи їх обліку, не має можливості надати такі докази.

За таких обставин суд виходить із того, що висновок Долинської ОДПІ про те, що додаток до ліцензії Серії АБ №014852 слід вважати додатком до ліцензії АБ №014658, нічим не доведений.

Позивач МП "Добродій" як під час попередніх розглядів справи, так і в цьому судовому засіданні не визнавало і не погоджувалось із таким висновком Долинської ОДПІ. Фактично позивачем одержано декілька ліцензій в цей період (для торгівлі алкогольними напоями та для торгівлі тютюновими виробами), які є різними ліцензіями, але в яких вказані реквізити одного і того ж МП "Добродій", тому висновок відповідача про належність додатку до конкретної ліцензії лише на підставі внесених до додатка даних про підприємство і місце торгівлі, при наявності кількох ліцензій за однією адресою, є не належно доведеним. Відповідач Долинська ОДПІ не спростувала доводів позивача про те, що в 2005 році позивачем було одержано дві різні ліцензії на торгівлю алкогольними напоями, зокрема ліцензію Серії АБ №014852 та ліцензію Серії АБ №014658, та окремі додатки до цих ліцензій. Долинська ОДПІ так і не довела ні в судовому засіданні, ні документальними доказами того факту, що касовий апарат через який здійснювалась торгівля алкогольними напоями позивачем в перевірений період, не був зазначений в ліцензії Серії АБ № 014658 або в додатку до неї. Висновок Долинської ОДПІ про те, що додаток до ліцензії Серії АБ №014658 є додаток до ліцензії Серії АБ №014852 є лише припущенням відповідача, яке не ґрунтується на фактичних обставинах справи та документальних доказах.

За таких обставин суд приходить до переконання про те, що висновки зазначені в акті перевірки від 12.04.2006 року про допущені МП "Добродій" порушення порядку здійснення торгівлі алкогольними напоями, є неправомірними і бездоказовими, оскільки з самого акту вбачається, що перевірка з цих питань не здійснювалась, з сам акт не охоплює період з 01.09.2005 року до 01.11.2005 року, за який рішення Долинської ОДПІ від 17.04.2006 року застосовано до МП "Добродій" штрафні фінансові санкції за порушення правил здійснення торгівлі алкогольними напоями.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що рішення № /0 від 17.04.2006 року Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області про застосування до МП «Добродій» фінансових санкцій є протиправним та таким, що підлягає скауванню, а позов МП «Добродій» до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області підлягає задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення №/0 від 17.04.2006 року Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області про застосування до Малого підприємства "Добродій" фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 287 116 (двісті вісімдесять сім тисяч сто шістнадцять) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 27 квітня 2016 року.