Справа № 335/4473/16-а
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4473/16-а 2-а/335/131/2016
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку письмового провадження у залі суду в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького об`єднаного міського військового комісаріату, військового комісару Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя полковника ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Запорізького об`єднаного міського військового комісаріату, військового комісару Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя полковника ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 26 жовтня 2015 року № 181 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 жовтня 2015 року полковником Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя Яременко Г.М. винесено постанову №181 у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф у розмірі 119,00 гривень у зв`язку з порушенням ним положень ч. 1 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а саме, неявкою в установлений термін до Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя для проходження військово-лікарської комісії без поважних причин.
Позивач зазначає, що з 13 жовтня 2015 року він перебував за межами України, тому не міг своєчасно дізнатися про направлений на його адресу виклику та не мав можливості прибути до Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя.
Вказує, що про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення він також повідомлений не був, чим порушено його права, передбачені статтею 268 КУпАП України. Примірник постанови № 181 від 26 жовтня 2015 на його адресу також не надходив. Про факт існування спірної постанови позивач дізнався лише 15 квітня 2016 року, коли на адресу місця реєстрації надійшов лист з Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеної постанови.
ОСОБА_1 доводить, що після винесення оскаржуваної постанови він неодноразово звертався до відповідача з питань надання інформації про нове місце мого навчання та документального оформлення зняття з військового обліку в зв`язку з вибуттям за межі України на строк понад три місяці, однак про факт винесення вищезазначеної постанови повідомлений не був.
Позивач наполягає на тому, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 210 КУпАП України, оскільки він не був обізнаним про необхідність з`явитись до військового комісаріату, з незалежних від нього причин та не вчинював дій, що порушують норми чинного законодавства про військовий обов`язок та військову службу, які б спричинили негативні наслідки. Вважаю постанову №181 від 26 жовтня 2015 року протизаконною та такою, що підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити.
Представник позивача Гапоненко С.В., повноваження якого судом перевірені, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, через канцелярію надав судові заяву про розгляд справи у відсутність позивача.
Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з`явились, про дату час та місце слухання справи були повідомлені судом завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Причини неявки не повідомили, заяв про відкладення або про розгляд справи у відсутність представника відповідача, письмових заперечень суду не надали.
За таких обставин, та враховуючи приписи частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за відсутності сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши обставини справи, та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Як вбачається з матеріалів справи, 26 жовтня 2015 року полковником Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя Яременко Г.М. винесено постанову № 181 у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою на призовника ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф у розмірі 119,00 гривень у зв`язку з порушенням ним ч. 1 ст. 210 КУпАП (арк. справи 5).
Про існування спірної постанови позивач дізнався лише 15 квітня 2016 року з листа Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеної постанови.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2016 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом (арк. справи 17).
Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 119,00 гривень штрафу.
Статтею 210 КУпАП встановлена відповідальність за порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не отримував належного виклику про необхідність явки до військового комісаріату.
Крім того встановлено, що ОСОБА_1 є студентом 1 курсу 2015/2016 року Горно-металургійної академії ім. Станіслава Сташинця в Кракові (Польща) стаціонарної форми навчання, що підтверджується довідкою про підтвердження статусу студента, а тому станом на день виклику до військового комісаріату позивач перебував за межами України на законних підставах, у зв`язку з навчанням.
За таких обставин, неявка позивача на виклик до військового комісаріату для проходження військово-лікарської комісії, відбулась з поважних та об`єктивних причин, незалежних від його волевиявлення, а тому, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 210 КУпАП.
Крім того, з приписного посвідчення позивача вбачається, що на підставі пункту 5 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», позивача знято з військового обліку як вибувшего за межі України на строк понад 3 місяці для навчання у Польщі (арк. справи 15).
Згідно з статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач про день час розгляду протоколу не повідомлявся, копію постанови йому не направляли, чим було порушено його права на захист.
За змістом ст.ст. 2, 289 КУпАП, ст.18 КАС України, вказана постанова може бути оскаржена до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України шляхом поданням адміністративного позову.
Відповідно до вимог статті 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення»(із змінами), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку відносно нього дотримано не було.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерплих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 254 КУпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Однак вказаний протокол у присутності позивача не складався і від нього не відбиралися пояснення, як від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. При складанні протоколу відповідно до вимог статті 256 КУпАП у ньому зазначаються пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, що в присутності позивача протокол не складався та пояснення у нього не відбиралися.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дії чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не подано до суду доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 210 КУпАП, що підтверджує відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що під час розгляду справи встановлено як відсутність складу правопорушення в діях позивача, передбаченого частиною 1 статті 210 КУпАП так і порушення порядку розгляду питання притягнення особи до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, постанова від 26 жовтня 2015 року № 181 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП визнається судом протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог статті 94 КАС України, судові витрати в даному випадку не підлягають стягненню.
Керуючись статтями 2, 11, 17 20, 69 72, 94, 162, 163, 185 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Запорізького об`єднаного міського військового комісаріату, військового комісару Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя полковника ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову № 181 від 26 жовтня 2015 року, видану військовим комісаром Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя полковником Яременко Г.М. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України, або прийняття постанови в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І.П. Соболєва