Справа № 826/17443/15
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у відповідності до положень ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавест - Комп'ютерний Світ" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Діавест - Комп'ютерний Світ", звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.04.2015 року № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавест - Комп'ютерний Світ" (код за ) щодо питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

У висновку Акту перевірки №184/1-22-07/36376703 від 30.03.2015 року відповідач встановив порушення позивачем норм Податкового кодексу України, а саме: п.44.1 ст.44, п.135.1, пп.135.5.15 п.135.5 ст.135, п.138.2, п.138.4 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1.9 ст.139 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток всього на суму 1779638 грн., в т.ч. за 2012 рік в розмірі 1520588 грн. та за 2013 рік в розмірі 259050 грн.; п.44.1 ст.44, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість в сумі 2218364 грн.; п.1, п.2, п.6, п.9, п.10 ст.3 та п.1, п.4, п.5 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі Акту перевірки Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 30.04.2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 2224548 грн., у т.ч. за основним платежем в розмірі 1779638 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 444910 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 2772955 грн., у т.ч. за основним платежем в розмірі 2218364 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 554591 грн.

Вказані обставини стали підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавест - Комп'ютерний Світ" до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що перевіривши дійсність господарських взаємовідносин позивача та його контрагентів, суд приходить до висновку, що позивачем цілком правомірно сформовано у перевіряємий період податковий кредит та валові витрати з урахуванням взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Стек-Комп'ютер», ТОВ «Фірма Валтек», ТОВ «Айкю Трейдінг СБ», ТОВ «Галсервіс ІТ», ТОВ «Мануал Груп», ТОВ «Айтіелектро», ТОВ «Техно-Торг», ТОВ «Інжбудпарк», ТОВ «ТД ІТ Рішень», оскільки надана позивачем документація у повній мірі відображає реальні наслідки, що наступили після укладення договорів та мають силу первинної документації в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України".

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Відповідно до п. 138.1 ст.138 ПКУ витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності та інших витрат.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п.138.2 ПКУ).

Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг, (п. 138. 4 ПКУ).

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У відповідності до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, серед іншого, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

В силу п.201.10 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Також слід зазначити, відповідно до норм п. 44.1 і п. 44.3 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (№996-ХІV), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

З аналізу положень податкового законодавства вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 року позивачем задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 37 023 723 грн. Так, відповідачем під час перевірки було встановлено його завищення у сумі 2 218 364 грн. Відповідач мотивує це тим, що товариством безпідставно включено до податкового кредиту вартість прдбаних товарів отриманих від його контрагентів (ТОВ «ТД ІТ Рішень» (код 38008179), ТОВ «Інжбудпарк» (код 33285980), ТОВ «Техно-Торг», (код 35791183), ТОВ «Стек-Комп'ютер» (код 30538300), ТОВ «Айтіелектро» (код 38151087), ТОВ «Мануал груп» (код 38237732), ТОВ «Галсервіс ІТ» ( код 38558318), ТОВ «Айкю трейдінг СБ» (код 38092433), ТОВ «Фірма Валтек» (код 20009888)).

Колегія суддів погоджується з таким твердженням податкового органу з огляду на наступне.

Що стосується господарських операцій позивача з ТОВ «ТД ІТ Рішень» колегія суддів зазначає, що між ними було укладено договір №29052012/1 від 30.03.2013 року про поставку обладнання комп'ютерної та офісної техніки. На виконання умов договору ТОВ «ТД ІТ Рішень» виписано для позивача видаткові накладні, які позивачем включено до складу витрат у відповідних звітних періодах у сумі 233 347 грн.

Однак, як встановлено податковим органом, згідно інформаційної системи «Податковий блок», ТОВ «ТД ІТ Рішень» має стан 8 - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням», скасовано свідоцтво ПДВ 31.03.2014 року, причина скасування - відсутність поставок та ненадання декларації.

Також, в ході проведення перевірки використано Акти перевірки ДПІ у Личаківському районі ГУ ДФС м. Львова, а саме: Акт ДПІ у Личаківському районі ГУ ДФС м. Львова від 20.09.2013 № 40/38008179, про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період червень 2012 року, за результатами якого зменшено суму ПДВ податкового кредиту у сумі 13692,1 грн. та Акт ДПІ у Личаківському районі ГУ ДФС м. Львова від 15.04.2013 № 40//22-40/3 8008179 про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Торговий дім ІТ Рішень» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТзОВ «Міжгалузева Торговельна Компанія» (код 37701112) за липня по грудень 2012 року, з ТзОВ «Енглер» (код 33397207) за березень 2012 року, з ТзОВ „Сучасні торговельні рішення" (код 37450138) за лютий, квітень, травень, червень, липень 2012 року, а також документального підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг) або подальшої реалізації цих товарів (робіт, послуг) від вищезазначених контрагентів. Згідно акту перевірки вказаного контрагенту, встановлено, що ГВПМ ДПІ у Сихівському районі м. Львова Львівської області ДПС листом від 11.03.2013 року №1634/07-50 ДПІ у Галицькому районі м. Львова скеровано довідку щодо невстановлення місцезнаходження ТОВ «Торговий дім ІТ Рішень». Крім цього, додатково повідомлено, що проведеними заходами встановлено, що директор даного підприємства ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1. Під час спілкування з останнім, з його слів, було встановлено, що дана особа звільнена з посади директора наказом-розпорядженням №01/02/13 від 10.02.2013р.

Отже, перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за перевіряємий період, які підпадають під визначення ст.185, ст.198 Податкового кодексу України.

Що стосується господарських операції позивача з ТОВ «Інжбудпарк», слід звернути увагу, що між ними було укладено договір про надання рекламних послуг, на виконання умов договору ТОВ «Інжбудпарк» виписано для позивача акти здачі-прйняття робіт № РН-02-0702 від 07.02.2012 та № РН-02-0801 08.02.2012. Акти виконаних робіт підприємством не включені до складу витрат у перевіряємому періоді.

На виконання умов договору ТОВ «Інжбудпарк виписано для позивача податкові накладні. Суми податку на додану вартість по зазначених додаткових накладних включені до податкового кредиту у березні 2012 року, відображених у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних. Розрахунки між суб'єктами господарювання за відвантажений товар (надані роботи, послуги) проводились у безготівковій формі.

В ході проведення перевірки використано акт ДПІ Шевченківсуького району ТУ ДФС м. Львова від 26.02.2014р №54/39/13-07-22-10/33285980 про результати перевірки ТОВ «Інжбудпарк» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період лютий 2012 року.

Так, перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за перевіряємий період з 01.02.2012 р. по, які підпадають під визначення ст.185, ст.198 Податкового кодексу України.

Щодо господарських операцій з ТОВ «Техно-Торг», колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що між позивачем та ТОВ «Техно-Торг» передавався товар на підставі рахунків-фактур СФ-0008483 від 30.03.2012 (ІР Відеокамера Ахіs Р1344-Е) та СФ-0030765 від 24.10.2012 (комп'ютерні комплектуючі). Підприємством на ім'я позивача виписано податкові/видаткові накладні, які включені до складу витрат у відповідному звітному періоді у сумі 6 036 грн. Суми податку на додану вартість по зазначених податкових накладних включені до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних. Документи щодо транспортування товару (товарно-транспортні накладні) та на отримання товару (довіреності) до перевірки не надані. Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі.

В ході проведення перевірки використано акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 11.10.13 №385/3-22-08-35791183року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Техно-Торг» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за 2012 рік.

Отже, перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у контрагентів-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам - покупцям за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 року.

Що стосується господарських операцій з ТОВ «Стек-Комп'ютер», податковим органом під час перевірки встановлено, що між позивачем та ТОВ «Стек-Комп'ютер» передавався товар на підставі рахунків-фактур виписані протягом серпня 2012 року - березня 2013 року. Підприємством на ім'я позивача виписано податкові/видаткові накладні, які включені до складу витрат у відповідному звітному періоді у сумі 764 593 грн. Суми податку на додану вартість по зазначених податкових накладних включені до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних. Документи щодо транспортування товару (товарно-транспортні накладні) до перевірки не надані. Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі.

Крім того, згідно інформаційної системи «Податковий блок» ТзОВ «Стек-Комп'ютер» має стан 9 «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням», зареєстровано в ДПІ Личаківського району м. Львова. В ході проведення перевірки використано акт ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 27.11.2013 року № 185/22-10/30538300 про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Стек-Комп'ютер» з питань взаємовідносин з ПП «Гєлан» () за червень 2012 - лютий 2013р., ТОВ «Перітус Альянс» () за липень 2013 року, ТОВ «ТПА Україна» () за травень 2013 року та з питань подальшої реалізації товарів отриманих від ПП «Гєлан» у червені 2012р. - лютому 2013р., ТО «Перітус Альянс» у липні 2013 року , ТОВ «ТПА Україна» у травні 2013 року.

Вказаною перевіркою встановлю порушення податкового законодавства з боку контрагента позивача.

Щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ «Айтіелектро», колегія суддів звертає увагу, що позивачем на підставі рахунків-фактур було складено первинну документацію - видаткові накладні/ податкові накладні. Суми податку на додану вартість по податкових накладних включені до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних. Документи щодо транспортування товару (товарно-транспортні накладні) до перевірки не надані. Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі.

Крім того, згідно інформаційної системи «Податковий блок», ТОВ «Айтіелектро», має стан 7 «до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомості», зареєстровано в ДПІ Печерського району м. Києва, скасовано свідоцтво ПДВ 05.02.2014 року, причина скасування - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей.

В ході проведення перевірки використано акт ДПІ у Печерському районі Міндоходів у м. Києві від 02.10.13 року № 1391/26-55-22-01 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Айтіелектро» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за грудень 2012 рік. Згідно акту від встановлено, що ТОВ «Айтіелектро» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Щодо господарських операцій з ТОВ «Мануал груп», податковим органом під час перевірки встановлено наступне:

Між позивачем та ТОВ «Мануал груп» передавався товар на підставі рахунків- фактур №0312/077 від 03.12.2012, №0412/006 від 04.12.2012, №1912/004 19.12.2012. Суми податку на додану вартість по податкових накладних включені до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних. Документи щодо транспортування товару (товарно-транспортні накладні) до перевірки не надані. Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі.

Крім того, згідно інформаційної системи «Податковий блок», ТОВ «Мануал груп» має стан 11 «припинено, але не знято обліку», зареєстровано в ДПІ Печерського району м. Києва, скасовано свідоцтво ПДВ 17.04.2014 року, причина скасування - ліквідація банкрута.

В ході проведення перевірки також використано акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві №1578/26-55-22-08/38237732 від 09.10.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мануал Груп» щодо підтвердження господарська відносин з платниками податків за період діяльності з 01.12.2012р. по 31.12.2012р. Згідно даного акту встановлено, що підприємство здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Що стосується господарських операцій з ТОВ «Галсервіс ІТ», колегія суддів встановила, що між позивачем та ТОВ «Галсервіс ІТ» передавався товар на підставі рахунків- фактур ГС000001736 від 26.06.2013 та ГС000001906 від 11.07.2013. Суми податку на додану вартість по виписаних податкових накладних включені до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних. Документи щодо транспортування товару (товарно-транспортні накладні) до перевірки не надані. Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі.

Крім того, під час перевірки використано акт ДПІ Оболонського району ГУ ДФС у м. Києві від 22.10.2013 року № 281/22-40/38558318 про проведення позапланової перевірки щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за липень 2013, яким встановлено, що ТОВ «Галсервіс ІТ» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам, а також відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у контрагентів-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам - покупцям за перевіряємий період в розумінні ст.22 та ст.185 ПК України.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «Айкю трейдінг СБ», колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що між ними укладено Договір № 09/12 від 07.08.2012 року про поставку обладнання комп'ютерної та офісної техніки. Вказаним підприємством виписано для позивача видаткові накладні, що включені до складу витрат у відповідному звітному періоді у сумі 403 689 грн. Транспортування товару здійснювалось, згідно умов договору, за рахунок постачальника. Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі.

Крім того, згідно інформаційної системи «Податковий блок», ТОВ «Айтіелектро», має стан 7 «до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей», зареєстровано в ДПІ Подільського району м. Києва, скасовано свідоцтво ПДВ 28.10.2014 року, причина скасування - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей.

Також, під час перевірки податковим органом використано акт ДПІ у Подільському районі №403/26-56-22-01- 03/38092433 від 31.07.2014 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Айкю трейдінг СБ» щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «Промбуд Маркет» за період з 01.12.2013 по 28.02.2014, яким встановлено ведення діяльності спрямованої на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вимоги третіх осіб.

Що стосується господарських відносин з ТОВ «Фірма Валтек» та позивачем, слід звернути увагу, що між ними було укладено Договір № СК0116 від 10.12.2012 року про поставку обладнання комп'ютерної та офісної техніки. Контрагентом виписано для позивача видаткові накладні. Суми податку на додану вартість, по зазначених податкових накладних, включені до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних. Транспортування товару, згідно умов договору, здійснюється за рахунок постачальника. Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі.

Крім того, відповідно до наявної інформації встановлено маніпулювання ТОВ «Фірма Валтек» даними податкового обліку та податкової звітності з податку на додану вартість та здійснення штучного формування технічного податкового кредиту з ПДВ для суб'єктів господарювання-покупців товарів (робіт, послуг).

Розглядаючи апеляційну скаргу колегія суддів вважає за необхідне також зазначити наступне.

Згідно з вимогами пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання:

вчинене вперше - 1 гривня;

вчинене вдруге - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг);

за кожне наступне вчинене порушення - у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Зазначена норма Закону встановлює види порушень, які можуть повторюватись тривалий період роботи суб'єкта господарювання, тобто можуть бути однотипними.

Оскільки продаж товару без застосування РРО не є триваючим порушенням і невидача касового чеку під час кожного продажу товару визнається окремим порушенням, то наступне незастосування РРО при продажу товарів (наданні послуг) є окремим порушенням, тобто наступне незастосування РРО чи невидача чеку при продажу товару буде вважатись повторною.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено, що позивачем не забезпечено щоденний друк фіскальних звітних чеків та зберігання в книзі обліку розрахункових операцій, а саме: не забезпечено зберігання фіскального звітного чека №1 в КОРО №р/1 від 15.10.2012, (фіскальний звітний чек в КОРО №р/1 від 15.10.2012 відсутній; не забезпечено щоденний друк фіскального звітного чека за 15.10.2012 на РРО . Фіскальний звітний чек №1516 за 15.10.2012 роздруковано 16.10.2012 в 9год 41хв, ("нульовий" чек за 15.10.2012 роздруковано 15.10.2012 - 9 год. 34 хв., відмітка в розділі 4 в графі «облік ремонтів та технічного обслуговування» відсутня, КОРО №р від 03.08.2012, засіб контролю ВП 129119); не забезпечено щоденний друк фіскального звітного чека за 21.06.2013 на РРО . Фіскальний звітний чек №1533 за 21.06.2013 роздруковано 22.06.2013 в 9год 25хв, ("нульовий" чек за 21.06.2013 роздруковано - 9 год 17 хв, відмітка в розділі 4 в графі «облік ремонтів та технічного обслуговування» відсутня, КОРО № р/5 від 02.04.2013, засіб контролю ВП 788491).

Так, відповідно до листів ДПА України від 22.12.2008р. N26818/7/23-7017 та від 24.12.2009р. N13432/6/23-7015/1445 «щодо застосування фінансових санкцій до суб'єктів господарювання за невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків на реєстраторі розрахункових операцій», у разі встановлення факту невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку на реєстраторі розрахункових операцій, або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій до суб'єкта господарювання застосовується фінансова санкція за кожне порушення згідно пункту 4 статті 17 вказаного Закону.

Вказані обставини суд першої інстанції, в порушення норм матеріального та процесуального права, не врахував і не застосував до спірних правовідносин.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновки, що доводи суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга - підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Згідно зі ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2016 року - скасувати, та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавест - Комп'ютерний Світ" - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавест - Комп'ютерний Світ" на користь Київського апеляційного адміністративного суду (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУДКCУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 1007, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в сумі 4019 (чотири тисячі дев'ятнадцять) гривень 40 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Повний текст виготовлено 20.05.2016 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.