Справа № 819/1777/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Справа № 876/8508/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Федчук М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області, Прокуратури Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради, начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради ОСОБА_3, Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, ОСОБА_1 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратури міста Тернополя, прокуратури Тернопільської області, Генеральної прокуратури України, ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

26.06.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської міської ради, відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради, начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради ОСОБА_3, Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, ОСОБА_1 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратури міста Тернополя, прокуратури Тернопільської області, Генеральної прокуратури України, ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратури міста Тернополя, прокуратури Тернопільської області, Генеральної прокуратури України, ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області щодо ненадання законної відповіді в порядку Закону України «Про звернення громадян» на подані заяви про притягнення до адміністративної відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради ОСОБА_3 за порушення права на інформацію;

- зобовязати ОСОБА_1 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Тернопільський міський відділ управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратуру міста Тернополя, прокуратуру Тернопільської області, Генеральну прокуратуру України, ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області розглянути заяви ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та надати відповідь за результатами їх розгляду;

- солідарно стягнути з Тернопільської міської ради, відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради, начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_1 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратури міста Тернополя, прокуратури Тернопільської області, Генеральної прокуратури України, ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області моральні збитки на суму 1000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у березні 1994 року приватному малому підприємству «Галактика», директором якого є позивач, була передана незавершена будова двадцятиквартирного будинку, для будівництва і обслуговування якого рішенням Тернопільської міської ради від 15.03.2001 року надано в постійне користування земельну ділянку. Протягом 2008-2014 років Тернопільська міська рада приймала ряд рішень щодо даної земельної ділянки про її надання іншим субєктам господарювання і для отримання достовірної інформації про такі рішення позивач у грудні 2011 року подав запит на інформацію до Тернопільської міської ради, у наданні якої було відмовлено. Така відмова оскаржувалась у судовому порядку, та постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015 року визнано протиправними дії Тернопільської міської ради щодо ненадання достовірної та повної інформації на інформаційний запит приватного малого підприємства «Галактика».

ОСОБА_2 звернувся з відповідними заявами до правоохоронних органів з проханням притягнути ОСОБА_3 начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Проте вважає, що його заяви відповідачами у справі не були належно розглянуті, відповіді по суті заявник не отримав.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог до Тернопільської міської ради, відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради, начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_1 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратури Тернопільської області, ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області, що полягає у не пересиланні звернень ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради ОСОБА_3 за порушення права на інформацію для розгляду за належністю відповідному органу чи посадовій особі. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відповідачами ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області, Прокуратурою Тернопільської області подано апеляційні скарги, в яких зазначається, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального й процесуального права, висновки суду, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи.

ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що порушені у зверненнях ОСОБА_2 питання чинним законодавством України не віднесено до компетенції Служби безпеки України, а перевірена за результатом його звернень інформація не містила підстав для складання уповноваженими службовими особами СБУ відповідних протоколів та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за вчинення ними корупційних адміністративних правопорушень.

Відтак апелянт вважає, що ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області у встановлений законом строк та керуючись вимогами ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», не було бездіяльним, оскільки не здійснило протиправної пасивної поведінки, не вчинення дій, які могли бути прийняті у конкретному випадку, а навпаки - дві заяви громадянина ОСОБА_2 від 25.05.2015 та від 26.05.2015 за номерами №69/14-3732 та №69/14-3748 для оперативного та швидкого реагування в порядку альтернативної компетенції скерувало органу, який відповідно до законодавства був компетентний порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Прокуратура Тернопільської області просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині визнання протиправною бездіяльність прокуратури Тернопільської області та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог до органів прокуратури відмовити.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що порядок розгляду звернень та проведення особистого прийому зокрема регламентовано Інструкцією про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України №9 гн від 27.12.2014року.

Працівники підрозділу з розгляду звернень вивчають звернення та визначають структурний підрозділ, до компетенції якого належить вирішення питань, викладених у зверненні, після чого передають їх до відповідних підрозділів секретаріату для подальшого спрямування або надсилання до підпорядкованих прокуратур чи в інші відомства.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим, вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Звертає увагу суду на те, що відповідні звернення ОСОБА_2, адресовані Генеральній прокуратурі та прокуратурі Тернопільської області, скеровувались для розгляду підпорядкованим прокуратурам, а прокуратурою міста Тернополя - за належністю представнику Уповноваженого Верховної ОСОБА_4 України з прав людини.

Апелянт вважає, що прокуратура Тернопільської області при розгляді звернення ОСОБА_2 діяла у спосіб та в межах повноважень, встановлених законодавчими нормами та нормами відомчих актів, якими регламентовано порядок розгляду органами прокуратури звернень громадян. Про результати вирішення звернень заявник інформувався належним чином у встановлений законом строк, що не може свідчити про бездіяльність органів прокуратури.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

ОСОБА_2 звернувся з відповідними заявами від 15.05.2015 року про притягнення начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 212-3 КУпАП, до управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області та прокуратури Тернопільської області та до ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області, із заявою від 25.05.2015 року.

Також ОСОБА_2 звернувся з заявами-повідомленнями про вчинення систематичних корупційних правопорушень, у яких просив притягнути до відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради ОСОБА_5 за корупційні протиправні діяння, притягнути до відповідальності заступника голови Тернопільської міської ради ОСОБА_6 за корупційні протиправні діяння, притягнути до відповідальності начальника правового забезпечення Тернопільської міської ради ОСОБА_7 за корупційні протиправні діяння, які були надіслані управлінню Служби безпеки України в Тернопільській області, заява від 26.05.2015 року та Генеральній прокуратурі України, заява від 25.05.2015 року.

Частина таких заяв стосувалася вирішення питання притягнення начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 212-3 КУпАП, тобто за порушення права на інформацію (порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації»), такі заяви адресувались лише ОСОБА_1 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратурі Тернопільської області та ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області. Інші заяви, адресовані управлінню Служби безпеки України в Тернопільській області та Генеральній прокуратурі України, стосувалися вчинення, на думку заявника, окремими посадовими особами Тернопільської міської ради корупційних правопорушень, тобто порушень відмінних від порушення права на інформацію.

Також матеріалами справи встановлено, що заява позивача від 15.05.2015 року, адресована ОСОБА_1 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (зареєстрована 18.05.2015 року), була передана на вирішення до підпорядкованого підрозділу за територіальністю, тобто до Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області. Тернопільським міським відділом управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області 30.06.2015 року заява ОСОБА_2 про притягнення особи до відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 212-3 КУпАП, була направлена прокурору міста Тернополя з вказівкою, що вирішення таких питань належить до підвідомчості прокуратури.

Заява позивача від 25.05.2015 року, адресована управлінню Служби безпеки в Тернопільській області (зареєстрована 25.05.2015 року), була відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян» скерована за належністю до прокуратури Тернопільської області (а. с. 56) з інформуванням про це заявника. В подальшому прокурором Тернопільської області 04.06.2015 року цю ж заяву було надіслано за належністю прокурору міста Тернополя з інформуванням про це заявника (а. с. 74). Прокурором міста Тернополя 10.06.2015 року заява ОСОБА_2 відповідно до вимог частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслана представнику Уповноваженого Верховної ОСОБА_4 України з прав людини для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 212-3 КУпАП стосовно посадових осіб Тернопільської міської ради .

Також судом встановлено, що заява ОСОБА_2 від 15.05.2015 року, адресована прокурору Тернопільської області (зареєстрована 18.05.2015 року), 19.05.2015 року була надіслана за належністю прокурору міста Тернополя з інформуванням про це заявника (а. с. 68 зворот). Прокурором міста Тернополя 25.05.2015 року заява ОСОБА_2 надіслана представнику Уповноваженого Верховної ОСОБА_4 України з прав людини для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 212-3 КУпАП стосовно посадових осіб Тернопільської міської ради. Про направлення всіх звернень за належністю було інформовано заявника.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 у зверненнях, адресованих управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратурі Тернопільської області та ОСОБА_1 Служби безпеки України, ставилось питання притягнення до адміністративної відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради ОСОБА_3 за порушення права на інформацію, вирішення якого не входить до компетенції таких субєктів.

Відповідальність за порушення права на інформацію та права на звернення, зокрема, порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», передбачена статтею 212-3 КУпАП.

При цьому, положення частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» однозначно вказують на те, що у випадку порушення у зверненні питань, які не входять до повноважень суб'єктів, яким звернення адресоване, то воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину. Наведені вище положення інструкцій з розгляду звернень громадян містять аналогічні норми про необхідність пересилання звернення для розгляду за належністю.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірному випадку відповідачі управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратура Тернопільської області, управління Служби безпеки України в порушення вимог частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» не переслали звернення ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради ОСОБА_3 за порушення права на інформацію для розгляду за належністю уповноваженим особам секретаріату Уповноваженого Верховної ОСОБА_4 України з прав людини або представникам Уповноваженого Верховної ОСОБА_4 України з прав людини, відтак, допустили протиправну бездіяльність.

Зазначені висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають дійсним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Аналогічне положення відображене в Законі України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР). За правилами частин третьої та четвертої статті 15 цього Закону відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обовязковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обовязки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із розясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Пунктом 6 частини першої статті 18 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Статтею 19 цього Закону встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, обєднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобовязані, зокрема, обєктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення, у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою розяснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону, якщо питання порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, обєднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше пяти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Виходячи з положень зазначених норм, громадянин або інша особа має право на належний розгляд скарги, та отримання відповіді, однак засіб реагування визначає орган або посадова особа, що її розглядає.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції про порядок розгляду в Службі безпеки України звернень громадян, затвердженої наказом Служби безпеки України від 27.01.2005 року № 44, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.02.2005 року за № 240/10520, якщо питання, порушене у зверненні, не входить до повноважень СБУ, воно в термін не більше пяти днів пересилається за належністю відповідному органу виконавчої влади чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав це звернення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області в діях службових осіб Тернопільської міської ради не виявлено ознак адміністративних корупційних правопорушень, які б надали підстави для притягнення їх уповноваженими на те посадовими особами ОСОБА_1 до передбаченої законом відповідальності, відтак заява ОСОБА_2 відповідно до вимог законодавства 30.05.2015 року, тобто в термін не більше пяти днів, для обєктивного, всебічного, оперативного та швидкого вирішення порушених у них питань була скерована за № 69/14-3748 в порядку альтернативної компетенції за належністю до - прокуратури Тернопільської області, про що письмово повідомлено автора звернення.

Колегія суддів погоджується із твердженням апелянта, що порушені у зверненнях ОСОБА_2 питання чинним законодавством України не віднесено до компетенції Служби безпеки України, а перевірена за результатом його звернень інформація не містила підстав для складання уповноваженими службовими особами СБУ відповідних протоколів та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за вчинення ними корупційних адміністративних правопорушень, а відтак ОСОБА_1 СБУ в Тернопільській області, скеровуючи у порядку альтернативної компетенції дві заяви ОСОБА_2 за належністю до Тернопільської обласної прокуратури, діяло на підставі, відповідно та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Відповідно до ч. 7 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII прокурор у разі встановлення ознак адміністративного правопорушення зобовязаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження, а також ст. 250 КУпАП передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Порядок розгляду звернень та проведення особистого прийому регламентовано Інструкцією про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України №9 гн від 27.12.2014року.

Відповідно до п.2.5 вказаної вище Інструкції заяви і скарги громадян, документи, що надходять від депутатів усіх рівнів, вирішуються лише у випадках, передбачених Законом України «Про прокуратуру», з дотриманням вимог, зазначених у рішенні Конституційного Суду України від 11.04.2000 року №4рп/2000.

Пунктом 3.3 Інструкції передбачено, що після реєстрації звернення передаються для попереднього розгляду в Генеральній прокуратурі України - до управління організації прийому громадян та розгляду звернень, у прокуратурах обласного рівня - до відповідних структурних підрозділів.

На підставі п.3.4 Інструкції за результатами попереднього розгляду звернень працівниками зазначених підрозділів приймається рішення щодо: передачі звернення для доповіді керівництву органу прокуратури; передачі звернення відповідному структурному підрозділу (чи декільком структурним підрозділам) органу прокуратури для розгляду; скерування звернення за територіальністю та/чи належністю; повернення звернення заявнику з наданням відповідних розяснень ; долучення звернення до наглядового провадження чи номенклатурної справи.

Відповідно до п.4.1 Інструкції звернення, у яких порушуються питання, що не належать до повноважень органів прокуратури, в термін не більше пяти днів працівниками управління організації прийому громадян та розгляду звернень Генеральної прокуратури України, галузевих підрозділів прокуратур обласного рівня, міськими, районними, міжрайонними прокурорами та їх заступниками надсилаються за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянин, який подав звернення.

Аналогічні вимоги передбачені п.4.1.9 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №3 від 15.01.2013 року.

Складання протоколу про порушення права на інформацію, тобто можливого вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 212-3 КУпАП, відповідно до вимог пункту 8-1 частини першої статті 255 КУпАП належить до повноважень уповноважених осіб секретаріату Уповноваженого Верховної ОСОБА_4 України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної ОСОБА_4 України з прав людини.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим, вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Враховуючи наведене, відповідні звернення ОСОБА_2, адресовані Генеральній прокуратурі та прокуратурі Тернопільської області, скеровувались для розгляду підпорядкованим прокуратурам, а прокуратурою міста Тернополя за належністю - представнику Уповноваженого Верховної ОСОБА_4 України з прав людини, про що було повідомлено заявника.

Відтак, колегія судді приходить до висновку, що прокуратура Тернопільської області при розгляді звернення ОСОБА_2 діяла у спосіб та в межах повноважень, встановлених законодавчими нормами та нормами відомчих актів, якими регламентовано порядок розгляду органами прокуратури звернень громадян. Про результати вирішення звернень заявник інформувався належним чином у встановлений законом строк, що не може свідчити про бездіяльність органів прокуратури.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг є суттєвими і складають підстави для висновку колегії суддів про те, що постанову суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльності прокуратури Тернопільської області, ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Керуючись ч. 3 ст.160, ст. ст. 195, 196, 198, 202, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А НО В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 служби безпеки України в Тернопільській області задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Прокуратури Тернопільської області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року у справі № 819/1777/15 в частині визнання протиправною бездіяльності прокуратури Тернопільської області, ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В решті постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року у справі № 819/1777/15 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_4

Повний текст

виготовлено 16.05.2016 року.