Справа № 7996/10/2070
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2010-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

"16" липня 2010 р. №2а-7996/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Смоляр Є.А. , Скріпнік О.М.

у присутності

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління юстиції у Харківській області
провизнання дій незаконними, визнання протизаконним та скасування наказу та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд: визнати дії відповідача по підготовці подання щодо анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю від 03.03.1997р. №2550 незаконними; визнати протизаконним і скасувати наказ відповідача №273/2 від 15.06.2010 року "Про тимчасове зупинення приватної нотаріальної діяльності" у повному обсязі; зобов'язати відповідача відкликати подання щодо анулювання свідоцтва про право заняття нотаріальною діяльністю від 03.03.1997 року №2550.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлений адміністративний позов у повному обсязі, позовні вимоги мотивували тим, що на момент визнання виконавчого напису, що вчинила ОСОБА_1, незаконним та анульованим стаття 12 Закону України "Про нотаріат" не містила положення про можливість анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю у зв'язку з набранням законної сили рішення суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, надав письмові заперечення, в яких виклав свої доводи.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив:

Згідно свідоцтва № 2550, виданого Міністерством юстиції України - ОСОБА_1 здійснювала приватну нотаріальну діяльність з 03.03.1997 року.

Підставою внесення вказаного подання визначено п.п. "з" п.2 ч.1 ст.12 Закону України "Про нотаріат" - набуття законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.10.2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 був визнаний недійсним та анульований виконавчий напис від 03.03.2003 року, вчинений приватним нотаріусом ОСОБА_1, на підставі договору завдатку від 15.01.2003 року за року №241, укладеному між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 подвійного завдатку у сумі 5400 грн.

Зазначене рішення оскаржено позивачкою в апеляційному та касаційному порядку. Рішеннями Апеляційного суду Харківської області від 18.12.2007 року та Верховного суду України від 17.09.2008 року рішення Дзержинського районного суду від 22.10.2007 року залишено без змін, про що виходячи зі змісту листа Міністерства юстиції України від 08.12.2009 року № 1734-0-1-09-31 відповідачу було відомо ще у жовтні 2009 року.

На підставі зазначених судових актів, відповідачем 16.06.2010 року прийняте рішення про внесення до Міністерства юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю позивачкою на підставі п."з" ст.12 Закону України "Про нотаріат".

15.06.2010 року наказом № 273/2 начальника ГУЮ у Харківській області на підставі ст.ст.291, 292 Закону України "Про нотаріат" з 21.06.2010 року тимчасово зупинено нотаріальну діяльність ОСОБА_1 Термін зупинення діяльності визначено - «до розгляду Міністерством юстиції України по суті подання щодо анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю виданого 03.03.1997 року за № 2550».

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат". Згідно ст. 2 Закону України "Про нотаріат" правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Згідно із Законом України "Про нотаріат" нотаріуси здійснюють свою діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, яке видається Міністерством юстиції України. Свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано у випадках, передбачених ст.12 Закону України "Про нотаріат".

Судовим розглядом встановлено, що на момент визнання виконавчого напису, що вчинила ОСОБА_7, незаконним та анульованим (рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 2210.2007., ухвала Апеляційного суду Харківської області від 18.12.2007) стаття 12 Закону України Про нотаріат не містила положення про можливість анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю у зв'язку з набранням законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії.

Пункт 2 частини першої статті 12 вказаного Закону доповнено підпунктом "з" згідно із Законом України від 01.10.2008 р. № 614-VІ, який набув чинності з 02.12.2008 року, тобто вже після набрання законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії.

Згідно положень ст. ст. 58, 61, 92 Конституції України, рішення Конституційного Суду України по справі № 1-22/2001 від 30.05.2001 року ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності за правовою підставою, якої не існувало на момент вчинення діяння. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідач, вчиняючи оскаржувані дії та приймаючи відповідні рішення , діяв без урахування усіх обставин та без дотримання розумного строку застосування заходів впливу.

В судовому засіданні позивачка просила суд визнати протизаконним та скасувати наказ № 273/2 від 15.06.2010 року "Про тимчасове зупинення приватної нотаріальної діяльності" та зобов'язати відповідача відкликати із Міністерства юстиції України подання про анулювання її свідоцтва на зайняття нотаріальною діяльністю. З цього приводу суд зазначає наступне.

Головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські управління юстиції діють на підставі відповідного Положення , затвердженого наказом Мін'юсту України від 14.02.2007 року № 47/5 .

Пп. 22 п. 4 вказаного Положення передбачено, що зазначені управління юстиції і відповідач у тому числі можуть зупиняти, припиняти діяльність нотаріусів, готувати обґрунтовані подання на розгляд Мін'юсту щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю

Виходячи із системного аналізу положень ст.ст.291, 292 Закону України Про нотаріат, суд приходить до висновку, що тимчасове зупинення нотаріальної діяльності є своєрідним засобом забезпечення розгляду подання про анулювання нотаріальної діяльності і не припиняє (не поновлює) взаємовідносин між позивачем та відповідачем по справі. Тобто є похідною дією від підготовки обґрунтованого подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Враховуючи викладене вище та беручи до уваги той факт, що судовим розглядом встановлена неправомірність дій відповідача по підготовці подання про анулювання свідоцтва на право зайняття нотаріальною діяльністю, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивачки в частині визнання протизаконним та скасування наказу №273/2 від 15.06.2010 року "Про тимчасове зупинення приватної нотаріальної діяльності".

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Беручи до уваги той факт, що подання "Щодо анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України ОСОБА_1М." за вихідним № 20193/02-22 від 16.06.2010 року направлено на адресу Міністерства юстиції України, поновлення порушеного права позивачки в такому випадку можливо таким же способом, яким таке право було порушено, тобто шляхом відкликання зазначеного документа із Міністерства юстиції України.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідач відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не довів правомірності свого рішення, хоч і заперечував проти адміністративного позову, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст.8-14,160-163,167,185 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Харківській області про визнання дій незаконними, визнання протизаконним та скасування наказу та зобов'язання вчинити дії - задовольнити у повному обсязі

Визнати незаконними дії Головного управління юстиції у Харківській області по підготовці подання щодо анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю від 03.03.1997р. № 2550

Визнати протизаконним і скасувати наказ Головного управління юстиції у Харківській області № 273/2 від 15.06.2010 року "Про тимчасове зупинення приватної нотаріальної діяльності"

Зобов'язати Головне управління юстиції у Харківській області відкликати подання щодо анулювання свідоцтва про право заняття нотаріальною діяльністю від 03.03.1997 року № 2550.

Скасувати заходи по забезпеченню адміністративного позову щодо зупинення до ухвалення рішення по справі дії наказу Головного управління юстиції у Харківській області № 273/2 від 15.06.2010 року Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1М..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 21.07.2010 року.

Суддя Ю.В. Зоркіна