Справа № 813/6230/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року № 813/6230/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Іванес Х.О.,

представників позивача Лотоцького Г.М., Супруна П.Ф.,

представника відповідача Міклюш Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державного підприємства "Бродівське лісове господарство" до Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

державне підприємство "Бродівське лісове господарство" (далі - позивач, ДП "Бродівське лісове господарство") звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач, Буська ОДПІ), у якому згідно уточнених позовних вимог просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.08.2015 року № /160, від 07.08.2015 року № /161, від 07.08.2015 року № /162, від 03.11.2015 року № /182, від 03.11.2015 року № /183, від 03.11.2015 року № /184.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в актах перевірки від 24.04.2015 № 58/13-01-22-00/00992444, від 31.07.2015 № 119/22-00/00992444, від 06.10.2015 № 154/22-00/00992444 не міститься посилань на конкретні первинні бухгалтерські документи, аналіз яких міг би стати підставою для висновків про те, що позивачем не включено до складу доходів та не відображено у податкових деклараціях за відповідні податкові періоди безповоротну фінансову допомогу, не містить висновків про приховування ДП "Бродівське лісове господарство" доходу, отриманого від реалізації деревини "Zortex Businesss LLP". Також зазначає, що в актах не міститься жодних зауважень до первинної документації позивача, які б могли вказати на податкове порушення. Підставою для вказаних висновків є лише покликання на сайт Великобританії - Companies House, за адресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, де, на переконання контролюючого органу, зазначено, що контрагент позивача ліквідований з 15.07.2014 року (стан підприємства "dissolved"). Дані висновки здійснено без посилання на будь-які нормативно-правові акти чи первинні документи в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Інших документів та матеріалів, передбачених ст. 83 ПК України, на підтвердження висновків фіскального органу про порушення підприємством податкового законодавства в актах перевірки не зазначено. Звертає увагу, що при надходженні коштів від компанії "Zortex Businesss LLP" позивачем відповідно до вимог Податкового кодексу України відображено дані кошти в декларації по податку на прибуток та відповідно сплачено з них податок на прибуток. Позивач вважає, що він на законних підставах сформував дохід підприємства, включивши до складу доходів надходження від покупця товару компанії "Zortex Businesss LLP" та оподаткував такий дохід. Стверджує, що у позивача не було жодних підстав вважати, що Компанія "Zortex Businesss LLP" може бути ліквідована, оскільки оплата за поставлену продукцію проведена вчасно, від банківських установ не надходило інформації про ліквідацію контрагента, на митниці жодних зауважень при замитненні товару не було. Вважає, що податкові повідомлення-рішення відповідачем прийняті безпідставно, тому просить суд їх скасувати.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, подали додаткові докази в обґрунтування позовних вимог, просили позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні. Зазначив, що ДФС України отримано лист від Міністерства закордонних справ України про те, що фірму контрагента позивача ліквідовано 15.07.2014 року державним реєстратором Великобританії, оскільки компанія була недіючою. Оскільки фірму "Zortex Businesss LLP" виключено з реєстру компаній шляхом розпуску 15.07.2014 року, митні декларації про поставку їй товарно-матеріальних цінностей після вказаної дати містять недостовірні відомості, а отримані кошти від іншої компанії в цей період вважаються безповоротною фінансовою допомогою, відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено правомірно і підстав для їх скасування немає, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, якими такі обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини справи.

ДП "Бродівське лісове господарство" зареєстроване як юридична особа за кодом .

В період з 05.03.2015 по 17.04.2015 Буською ОДПІ проведено планову виїзну перевірку ДП "Бродівське лісове господарство" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 по 31.12.2014, про що 31.07.2015 складено акт № 119/22-00/00992444 (далі - акт перевірки).

Як вбачається з висновків вищенаведеного акта перевірки, відповідачем встановлено порушення зі сторони позивача вимог:

- пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 44.6 п. 44, п. 135.1, п. 135.2 ст. 135, п. 137.1, п. 137.10 ст. 137, п. 138.5, п. 138.10.4 п. 138.10, п. 138.12 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 146.12 ст. 146 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із внесеними змінами та доповненнями), ДП "Бродівське лісове господарство" занижено податок на прибуток на суму 443877,0 грн, у тому числі за 2014 році в суму 443877,0 грн;

- пп. 57.1-1.2 п. 57.1 ст. 57, пп. 153.3.1, пп.153.3.2 п. 153.3 ст.153 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із внесеними змінами та доповненнями), встановлено несвоєчасне перерахування авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів за І півріччя 2014 року (сплачено частину чистого прибутку (доходу) за І півріччя 2014 року 01.08.2014 (II квартал 2014 року)- 10050,0 грн), 9 місяців 2014 року (сплачено частину чистого прибутку (доходу), за 9 місяців 2014 року (III квартал 2014 року) 10.11.2014 - 101930,0 грн) та за 2014 рік (сплачено частину чистого прибутку (доходу) за 2014 рік 19.02.2015 - 363473,0 грн)), тоді як сплачено податок на прибуток за 2014 рік (зараховано перекидкою з іншого рахунку) 20.02.2015;

- пп. 57.1-1.2 п. 57.1 ст. 57, пп. 153.3.1, пп. 153.3.2 п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із внесеними змінами та доповненнями), ДП «Бродівське лісове господарство» не нараховано авансовий внесок на суму заниження податкового зобов'язання з частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до загального фонду Державного бюджету за період з 01.04.2012 по 31.12.2014 на суму 72732,07 грн, в т.ч. за 2012 рік -3455,76 грн (16456*21%); 2013 рік - 404,89 грн (2131*19%) грн (І півріччя 2013 року -404,89 грн (2131*19%); 2014 рік 68871,42 грн (382619*18%), в т.ч за І квартал 2014 року - 6804 грн (37800,0*18%); І півріччя 2014 року - 18981,0 грн (105450*18%); 9 місяців 2014 року - 20196,0 грн (112200*18%);

- п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України платником податків - ДП "Бродівське лісове господарство" не подано баланс за 2014 рік;

- п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138, в ході проведення перевірки ДП "Бродівське лісове господарство" встановлено заниження відрахування частини чистого прибутку за період з 01.04.2012 по 31.12.2014 на суму 401206 грн, в т.ч. за 2012 рік -16456 грн, 2013 рік - 2131 грн (І півріччя 2013 року - 2131 грн), 2014 рік 382619 грн (в т.ч. за І квартал 2014 року- 37800,0 грн; І півріччя 2014 року - 105450 грн; 9 місяців 2014 року 112200 грн);

- пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 334.1 ст. 334 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VІ (із внесеними змінами та доповненнями), ДП "Бродівське лісове господарство" несвоєчасно подано розрахунок збору за спеціальне використання лісових ресурсів за І квартал 2014 року (термін подання 12.05.2014, подано розрахунок від 13.05.2014 № ).

В період з 21.07.2015 по 31.07.2015 Буською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ДП "Бродівське лісове господарство" () з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства, що стали предметом оскарження за період з 01.04.2012 по 31.12.2014 (скарга від 28.05.2015 № 535), про що 21.07.2015 складено акт № 119/22-00/00992444 (далі - акт перевірки).

За наслідками проведеної виїзної позапланової документальної перевірки ДП "Бродівське лісове господарство" підтверджено:

- заниження податку на прибуток за 2014 рік на суму 328812,0 грн, в результаті порушення пп.14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 44.6 п. 44, п. 135.1, п. 135.2., пп. 135.4.1 п. 135.4, п. 135.5 ст. 135, п. 137.1., п. 137.10 ст. 137, п. 138.5, пп. 138.10.4, абз. „г" пп. 138.10.6 п. 138.10, п. 138.12 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 146.12 ст.146, пп. 153.1.1 п. 153.1 ст. 153 Податкового кодексу України;

- несвоєчасне перерахування авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів за І півріччя 2014 року (сплачено частину чистого прибутку (доходу) за І півріччя 2014 року 01.08.2014 (II квартал 2014 року)- 10050,0 грн), 9 місяців 2014 року (сплачено частину чистого прибутку (доходу) за 9 місяців 2014 року (III квартал 2014 року 10.11.2014 - 101930,0 грн) та за 2014 рік (сплачено частину чистого прибутку (доходу) за 2014 рік 19.02.2015 - 363473,0 грн)), тоді як сплачено податок на прибуток за 2014 рік (зараховано перекидкою з іншого рахунку) 20.02.2015, чим порушено пп. 57.11.2 п. 57.1 ст. 57 пп. 153.3.1 пп. 153.3.2, п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із внесеними змінами та доповненнями);

- не нарахування авансового внеску на суму заниженого податкового зобов'язання з частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до загального фонду Державного бюджету, за за період з 01.04.2012 по 31.12.2014 р. на суму 55461,1 грн., в т.ч. за 2012 р. -3455,76 грн. (16456*21%); 2013 р. - 404,89 грн. (2131*19%) грн. (І півріччя 2013 р. - 404,89 грн (2131*19%); 2014 р. - 51600,45 грн. (286669,2*18%), чим порушено пп. 57.11.2 п. 57.1 ст. 57 пп.153.3.1, пп.153.3.2 п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із внесеними змінами та доповненнями);

- заниження відрахування частини чистого прибутку за період з 01.04.2012 по 31.12.2014 на суму 305256 грн, в т.ч. за 2012 року -16456 грн, 2013 р. - 2131 грн (І півріччя

2013 року - 2131 грн), 2014 рік 286669 грн, чим порушено п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України; від 23.02.2011 № 138;

не підтверджено:

- заниження податку на прибуток за 2014 рік на суму 115065,0 грн;

- не нарахування авансового внеску на суму заниженого податкового зобов'язання частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до загального фонду Державного бюджету за

2014 рік на суму 17270,97 грн;

- заниження відрахування частини чистого прибутку за 2014 рік на суму 95950 грн;

- порушення пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 334.1 ст. 334 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VІ (із внесеними змінами та доповненнями), несвоєчасне подання розрахунок збору за спеціальне використання лісових ресурсів за І квартал 2014 року.

В період з 25.09.2015 по 29.09.2015 Буською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ДП "Бродівське лісове господарство" () з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства, що стали предметом оскарження податкових повідомлень рішень від 07.08.2015 № /159, № /160, № /161, № /162 винесених згідно акта позапланової виїзної перевірки від 31.07.2015 № 119/22-00/00992444 за період з 01.04.2012 по 31.12.2014, про що 06.10.2015 складено акт № 154/22-00/00992444 (далі - акт перевірки).

Як вбачається з висновків вищенаведеного акта перевірки, відповідачем встановлено порушення зі сторони позивача вимог:

- пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п.137.10 ст.137, п. 138.1 ст. 138, абзацу „г" пп.138.10.6 п. 138.10 ст.138 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 313954 грн, в тому числі за 2014 рік - на суму 313954 грн;

- пп. 57.1-1.2 п. 57.1 ст. 57, пп. 153.3.1, пп.153.3.2 п. 153.3 ст.153 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із внесеними змінами та доповненнями) встановлено несвоєчасне перерахування авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів за І півріччя 2014 року (сплачено частину чистого прибутку (доходу) за І півріччя 2014 року 01.08.2014 (II квартал 2014 року)- 10050,0 грн). 9 місяців 2014 року (сплачено частину чистого прибутку (доходу) за 9 місяців 2014 року (III квартал 2014 року) 10.11.2014 - 101930,0 грн та за 2014 рік (сплачено частину чистого прибутку (доходу) за 2014 рік 19.02.2015 - 363473,0 грн)), тоді як сплачено податок на прибуток за 2014 рік (зараховано перекидкою з іншого рахунку ) 20.02.2015;

- пп. 57.1-1.2 п. 57.1 ст. 57, пп. 153.3.1, пп.153.3.2 п. 153.3 ст.153 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із внесеними змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено заниження авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів на суму заниженого податкового зобов'язання з частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до загального фонду Державного бюджету, всього на суму 963 грн, в тому числі: за рахунок заниження: за 2012 рік - на суму 3456 грн, за 2014 рік - суму 61 634 грн, та за рахунок завищення: за 2013 рік - на суму 3127 грн;

- п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138, в результаті чого встановлено заниження нарахування частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до загального фонду Державного бюджету, всього на суму 342409 грн, в тому числі: за рахунок заниження: за 2012 рік - на суму 16456 грн, за 2014 рік - на суму 342409 грн та за рахунок завищення: за 2013 рік - на суму 16456 грн.

За результатами перевірки та на підставі вказаних актів перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 07.08.2015 № /160, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій на суму 381570 грн (305256 грн - основний платіж та 76314 грн - штрафні (фінансові) санкції (штрафи));

- від 07.08.2015 № /161, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем авансові внески з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на суму 90309,50 грн (55461,10 грн - основний платіж та 34578,4 грн - штрафні (фінансові) санкції (штрафи));

- від 07.08.2015 № /162, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем авансові внески з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на суму 69374,33 грн (0 грн - основний платіж та 69374,33 грн - штрафні (фінансові) санкції (штрафи));

- від 03.11.2015 року № /182, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на суму 470931,00 грн (313954 грн - основний платіж та 156997 грн - штрафні (фінансові) санкції (штрафи));

- від 03.11.2015 року № /183, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій на суму 46441,25 грн (37153 грн - основний платіж та 9288,25 грн - штрафні (фінансові) санкції (штрафи));

- від 03.11.2015 року № /184, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем авансові внески з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на суму 13824,83 грн (6501,9 грн - основний платіж та 7322,93 грн - штрафні (фінансові) санкції (штрафи)).

Не погодившись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступними нормами законодавства.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами і доповненнями), Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Законом України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарською діяльністю в розумінні п. 14.1.36. ст. 14 ПК України є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) № 2755-VI від 02.12.2010 року платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з п. 137.10 ст. 137 цього ж Кодексу, суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Відповідно до пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України, фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 цього ж Кодексу, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Виходячи із наведених норм закону, до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг (і охороною праці, тому право на зменшення об'єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Між ДП "Бродівське лісове господарство" (продавець) та фірмою "Zortex Businesss LLP" (покупець) укладено контракт від 10.02.2014 № 3-2014 BR.

Згідно з умовами контракту продавець продає, а покупець купує (відповідно до Правил ІНКОТЕРМС в ред. 2010 року) пиловник буковий (товар) в кількості 1000 м куб.

Платіж за поставлену партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського перерахунку на валютний рахунок продавця. Всі витрати і збори щодо здійснення перерахунку валюти, пов'язані з виконанням даного контракту на території покупця оплачуються покупцем, на території продавця - продавцем.

Поставка товару здійснюється залізничним транспортом у напіввагонах. Відвантаження товару здійснюється продавцем на умовах СРТ-Іллічівськ за відповідними реквізитами. Термін поставки - з 01.04.2013 по 31.12.2013.

Відправка в порт здійснюється продавцем окремими вагонами або окремими партіями відповідних сортів, діаметрів і довжин з чітким маркуванням.

Зміни і доповнення до даного контракту дійсні тільки у тому випадку, якщо зафіксовані в письмовій формі і підписані сторонами. Після підписання контракту всі попередні переговори і переписка втрачають силу. Всі доповнення, які передані засобами факсимільного зв'язку дійсні при наявності одної оригінальної печатки.

Термін дії контракту - до 31.12.2014.

До контракту вносились доповнення: № 1 від 25.05.2013, № 2 від 26.08.2013, № 3 від 01.10.2013, № 4 від 27.12.2013, № 5 від 02.02.2014, № 6 від 30.01.2014, № 7 від 28.02.2014, № 8 від 31.03.2014, № 9 від 06.05.2014, № 10 від 02.06.2014, № 11 від 10.06.2014, № 12 від 18.06.2014, № 13 від 18.07.2014, № 14 від 28.07.2014, № 15 від 18.08.2014, № 16 від 02.10.2014, № 17 від 28.06.2014, № 19 від 10.12.2014, № 20 від 14.01.2015.

На підтвердження виконання договірних зобов'язань з фірмою "Zortex Businesss LLP" позивачем долучено до матеріалі справи:

- вантажно-митні декларації;

- реєстри копій митних декларацій з 21.02.2014 по 20.06.2014;

- реєстри копій митних декларацій з 03.10.2014 по 23.12.2014;

- виписки з банківського рахунку;

- реєстр копій платіжних доручень з 01.01.2014 по 31.12.2014;

- баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2014.

Відповідач стверджує, що фірма "Zortex Businesss LLP" з 15.07.2014 ліквідована (розпущена). Доказом цього, вважає, лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490 "Щодо перевірки компанії "Zortex Businesss LLP", у якому вказано про те, що зазначену компанію ліквідовано 15.07.2014 державним реєстром, оскільки компанія не була діюча, а також інформація з офіційного сайту Великобританії - companieshouse.gov.uk про ліквідацію зазначеної компанії з 15.07.2014.

Судом встановлено, що відповідно до Протоколу зборів партнерів Компанії "Zortex Businesss LLP" від 14.07.2014 року відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Об'єднане Королівство Великобританія з Англії WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom.

Отже, Компанія "Zortex Businesss LLP" ліквідована не була, відбулась лише зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни.

Згідно ст. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про міжнародне приватне право", цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 25 того ж Закону, особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до п. п. 14.1.122. п. 14.1. ст. 14 ПК України нерезиденти - це іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України.

Згідно з п. 103.4 ст. 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 4 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 року для цілей цієї конвенції термін "резидент однієї Договірної Держави" означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Підпунктом (і) пункту 1 ст. З цієї ж Конвенції визначено, що термін "компетентний орган" означає, у відношенні Сполученого королівства. Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України, Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Згідно з п. 103.5 ст. 103 Податкового кодексу України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 7 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" у разі державної реєстрації юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається документ про підтвердження реєстрації іноземної особи в країні її місцезнаходження, зокрема витяг із торговельного, банківського або судового реєстру, який відповідає вимогам частини шостої статті 8 цього Закону.

Згідно з п. 6 ст. 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" документ про підтвердження реєстрації іноземної юридичної особи в країні її місцезнаходження повинен бути легалізований у встановленому порядку.

Отже, факт реального постачання товару відповідно до контракту від 10.02.2014 № 3-2014 BR підтверджується первинними документами встановленої форми.

При цьому, як вбачається в акті перевірки відсутні зауваження щодо первинних фінансово-господарських документів по взаємовідносинах ДП "Бродівське лісове господарство" з вказаним вище нерезидентом.

В свою чергу, податковий орган формально підійшов до встановлення правомірності формування позивачем валових витрат, а викладені в актах перевірки висновки не ґрунтуються на дослідженні договору позивача із контрагентом "Zortex Businesss LLP" та відповідних первинних документів, а отже, висновки про заниження позивачем податку на прибуток ґрунтуються виключно на припущеннях, не підтверджених жодними доказами.

Митна служба України без жодних заперечень здійснювала митне оформлення вантажів для компанії "Zortex Businesss LLP" як до, так і після 15.07.2014 року, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями вантажно-митних декларацій.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що твердження відповідача про ліквідацію "Zortex Businesss LLP", не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Таким чином, доводи відповідача про заниження доходу за 2014 рік на суму безповоротної фінансової допомоги, є необґрунтованими та спростовуються положенням п. 14.1.257 ст. 14 ПК України.

Щодо завищення витрат по рядку 06.4 додатку ІВ "Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати" Декларації з податку на прибуток за 2014 рік на суму 48999,00 грн.

Контролюючий орган в актах перевірки зазначає, що позивачем у порушення пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п.137.10 ст.137, п. 138.1 ст. 138, абзацу „г" пп.138.10.6 п. 138.10 ст.138 Податкового Кодексу України ПК України завищено у рядку 06.4 "Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати" Декларації з податку на прибуток за 2014 рік на суму 48999,00 грн за рахунок безпідставного включення дебіторської заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 02.07.2014 у справі № 907/465/14 за позовом ДП "Бродівське лісове господарство" до фізичної особи- підприємця ОСОБА_4 про стягнення 62385 грн 77 коп., в тому числі 48999 грн 13 коп. основного боргу, позов задоволено повністю, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ДП "Бродівське лісове господарство" 62385 грн 77 коп., в тому числі 48999 грн 13 коп. основного боргу.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Перечинського РУЮ 11.08.2014 видано постанову про відкриття виконавчого провадження № 44326697 на примусове стягнення боргу. Оскільки, на примусовому виконанні у ВДВС Перечинського РУЮ вже перебувало зведене виконавче провадження по вказаному боржнику, то державним виконавцем 11.09.2014 видано постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. Однак, стягнення боргу із боржника не відбулося із-за відсутності кошів та майна боржника, яке б підлягало реалізації.

Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області листом від 11.06.2015 року № О-55/03.2-05/2008 повідомило ДП «Буське лісове господарство» про те, що державним виконавцем 28.04.2015 винесено постанову про повернення виконавчого документа та направлено на адресу стягувача рекомендованим листом з відміткою про вручення.

Згідно Положення (стандарт) бухгалтерського обліку (П(С)БО 10 "Дебіторська заборгованість" безнадійна дебіторська заборгованість - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позовної давності; сумнівний борг - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує невпевненість її погашення боржником.

Згідно п. 5 П(С)БОЮ дебіторська заборгованість вважається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначена її сума.

Суд зазначає, що вказаний борг відповідає критерію безнадійної заборгованості, оскільки у боржника відсутні кошти та майно, яке підлягає реалізації, а дії кредитора, які були спрямовані на примусове погашення заборгованості, не призвели до повного погашення даної заборгованості.

Щодо посилань відповідача на заниження позивачем частини чистого прибутку (доходу) суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 13 п. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI, до доходів загального фонду Державного бюджету України належать: частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету (у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України), та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.

Відповідно до п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств "Міжнародний державний центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі:

30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень;

15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Враховуючи те, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу щодо суми безповоротної фінансової допомоги за 2014 рік, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, про що зазначено вище, тому не може вважатись обґрунтованим і збільшення суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств).

Щодо нарахування авансового внеску з податку на прибуток суд зазначає наступне.

В акті перевірки встановлено порушення пп. 57.1-1.2 п. 57.1 ст. 57, пп. 153.3.1, пп.153.3.2 п. 153.3 ст.153 ПК України внаслідок того, що позивачем здійснено несвоєчасне перерахування авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів.

Відповідно п. 9 підрозділу 4 Перехідних положень Податкового кодексу у січні - грудні 2015 року та січні - травні 2016 року платники зобов'язані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року.

Тобто положення пункту 9 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу у редакції Закону містять імперативну норму, відповідно до якої платники податків, котрі сплачують авансові внески з податку на прибуток підприємств, зобов'язані щомісячно сплачувати такі авансові внески відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобов'язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов'язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

На суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Платники податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році без подання податкової декларації за звітні (податкові) періоди (календарний квартал, півріччя та дев'ять місяців) та не сплачують авансового внеску.

Платники податку, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний (податковий) період не перевищують 10 мільйонів гривень, та неприбуткові установи (організації) сплачують податок на прибуток на підставі податкової декларації, яку подають до контролюючих органів за звітний (податковий) рік і не сплачують авансових внесків.

У разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов'язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов'язань.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Форма розрахунку, передбачена у цьому пункті, затверджується у порядку, встановленому цим Кодексом.

Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до пп. 153.3.1 п. 153.3 ст. 153 ПК України у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, проводить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав незалежно від того, чи є оподатковуваний прибуток, розрахований за правилами, визначеними статтею 152 цього Кодексу, чи ні.

Згідно з пп. 153.3.2 п. 153.3 ст. 153 ПК України крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Згідно з пп. 153.3.8 п. 153 ст. 153 ПК України авансовий внесок із податку, сплачений у зв'язку з нарахуванням/сплатою дивідендів, є невід'ємною частиною податку на прибуток та не може розцінюватися як податок, який справляється при репатріації дивідендів (їх сплаті на користь нерезидентів) відповідно до норм статті 160 цього Кодексу або чинних міжнародних договорів України.

Відповідно до пп. 153.3.3 п. 153 ст. 153 ПК України платник податку - емітент корпоративних прав, державне некорпоратизоване, казенне чи комунальне підприємство зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного періоду у зв'язку з нарахуванням дивідендів згідно з підпунктом 153.3.2 цього пункту.

Позивачем до матеріалів справи додано платіжні доручення від 11.02.2014 № 355 на суму 1837,00 грн - аванс на дивіденди, від 05.05.2014 № 1307 на суму 1837,00 грн аванс на дивіденди, від 15.01.2015 № 87 на суму 37633,33 - аванс податку на прибуток; від 30.01.2015 № 267 на суму 25000,00 грн - часткова оплата податку на прибуток; від 13.02.2015 № 453 на суму 456479,00 - оплата податку на прибуток.

Також з матеріалів справи вбачається, що 20.02.2015 здійснено перекидку 443846,00 грн з платежу 11023100 (авансовий внесок з податку на прибуток) на платіж 11020100 (податок на прибуток) граничний строк сплати якого припав на 12.03.2015.

Як встановлено судом перекидку було здійснено у зв'язку з надлишком сплачених позивачем авансових внесків з податку на прибуток.

Крім того судом встановлено, що ДП "Бродівське лісове господарство" несвоєчасно сплачено авансовий внесок з податку на прибуток у зв'язку з нарахуванням та сплатою дивідендів за ІІІ квартал 2014 року в сумі 18221,00 грн.

Однак, відповідно до п. 57.1 ст.57 ПК України позивач щомісяця сплачував авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду у розмірі 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації в сумі 37633,00 грн. Зазначений авансовий внесок з податку на прибуток, нарахований у розмірі 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний рік, є невід'ємною частиною податку на прибуток.

Враховуючи норми абз. 6 п. 57.1 ст. 57 ПК України в разі сплати 18221,00 грн авансового внеску з податку на прибуток в зв'язку сплатою дивідендів в ІІІ кварталі 2014 року повинна зменшитися сума авансового внеску з податку на прибуток, яка підлягає сплаті з 37633 грн до 19412,00 грн (37633-18221).

Отже, враховуючи те, що авансовий внесок із податку на прибуток та авансовий внесок із податку на прибуток в зв'язку з нарахуванням/сплатою дивідендів є невід'ємною частиною податку на прибуток, оскільки позивач не сплатив авансовий внесок з податку на прибуток в зв'язку з нарахуванням/сплатою дивідендів в сумі 18221,00 грн, то в даному випадку позивачем було збільшено авансовий внесок з податку на прибуток на суму 18221,00 грн.

Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак протиправності, як і не доведено правомірності встановлення заниження податку на прибуток, що підлягає до сплати в бюджет за 2014 рік, заниження частину чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету за 2014 рік, заниження авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів на суму заниженого податкового зобов'язання з частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до загального фонду Державного бюджету.

Вказаний висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч. 3ст. 2 КАС України, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду. При цьому реальність господарських операцій доведена позивачем належними та допустимими доказами, а правомірність виставленого податкового повідомлення-рішення відповідач не довів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений ДП "Бродівське лісове господарство" судовий збір у розмірі 16083,59 грн підлягає стягненню на користь позивача з Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 07.08.2015 року № /160.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 07.08.2015 року № /161.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 07.08.2015 року № /162.

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 03.11.2015 року № /182.

6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 03.11.2015 року № /183.

7. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 03.11.2015 року № /184.

8. Судові витрати в розмірі 16083 (шістнадцять тисяч вісімдесят три) грн 59 коп. присудити на користь державного підприємства "Бродівське лісове господарство" (80602, Львівська область, м. Броди, вул. Низька, 15, ) за рахунок бюджетних асигнувань Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.