Справа № 2а/2470/1996/11
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Київ К/9991/12505/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Шевчук П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Чернівці

на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року

у справі № 2а/2470/1996/11

за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у місті Чернівці

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Чернівці (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18 липня 2011 року.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року позов був задоволений. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернівці № від 18 липня 2011 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у м. Чернівці, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

15 вересня 2005 року ОСОБА_1 був зареєстрований виконавчим комітетом Чернівецької міської ради як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, а з 11 вересня 2005 року він перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Чернівці (т.1 арк. справи 5, 35). Як платник податку на додану вартість позивач зареєстрований не був. У період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2010 року позивач застосовував спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, шляхом сплати єдиного податку в розмірі 200,00 грн. щомісячно. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 08 вересня 2011 року серії АЄ № 200079 видами діяльності позивача є: інші спеціальні будівельні роботи, улаштування покрівель, водопровідні, каналізаційні та протипожежні роботи, інші електромонтажні роботи (т. 2 арк. справи 77). 19 липня 2007 року позивач отримав ліцензію серії АВ № 346911 на здійснення будівельної діяльності згідно з переліком із терміном дії до 19 липня 2012 року (т.3 арк. справи 47-48).

Вказані обставини в процесі розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій сторонами не заперечувались.

ДПІ у м. Чернівці провела документальну позапланову виїзну перевірку суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 з питань нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходів фізичних осіб за період з 01 квітня 2008 року по 31 грудня 2010 року, за результатами якої був складений акт № 1450/17-120/НОМЕР_2 від 24 червня 2011 року.

За висновками акта перевірки позивачем були порушені, зокрема, вимоги підпункту «а» пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», які полягали неутриманні та неперерахуванні до бюджету податку з доходів, виплачених фізичним особам за період з 01 квітня 2008 року по 31 грудня 2010 року, що призвело до заниження податкових зобов'язань по цьому по податку на суму 18360,00 грн.

Зокрема, у акті перевірки було вказано, що у період з 01 квітня 2008 року по 31 грудня 2010 року позивач здійснював будівельні та ремонтні роботи у місті Чернівці згідно укладених договорів підряду із замовниками, якими виступали УЖГ Першотравневої районної у м. Чернівці ради та УЖГ Садгірської районної у м. Чернівці ради. ДПІ у м. Чернівці були надіслані запити до УЖГ Першотравневої районної у м. Чернівці ради та до УЖК Садгірської районної у м. Чернівці ради про надання інформації щодо укладення договорів на здійснення ремонтних робіт з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, на які вказані організації надали відповіді № 12/301 від 29 квітня 2011 року та № 24 від 04 січня 2011 року про те, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 виконував ремонтні роботи на території Першотравневого та Садгірського району м. Чернівці в період з 2008 року по 2010 рік. Також, Управління житлового господарства Першотравневої районної у м. Чернівці ради та Управління житлового господарства Садгірської районної у м. Чернівці ради надали інформацію щодо переліку об'єктів, де були проведені ремонтні роботи, реквізити укладених договорів, суми оплати за виконані роботи із зазначенням сум, які відносились до заробітної плати працівників, які здійснювали ремонти на 71 об'єкту. Загальна вартість виконаних робіт склала 379350,00 грн., в тому числі 122404,00 грн. заробітна плата працівників, які здійснювали ремонтні роботи. Разом з цим, згідно інформаційних баз даних в ДПІ м. Чернівці позивач у своїй діяльності найману працю не використовував.

Також, в акті перевірки було вказано, що податковим органом був надісланий запит до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 11 № 7251/10/17-111 від 17 червня 2011 року про надання інформації щодо взаємовідносин з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, на який зазначене підприємство надало відповідь від 20 червня 2011 року № 299 про те, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в КЖРЕП № 11 в 2006 року майстром поточного ремонту та у періоді, який перевірявся, працював повний робочий день та табелювався по 8 годин щодня.

Вказані обставини слугували підставою для висновку податкового органу про те, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 виконувати дані роботи самостійно не мав змоги, оскільки працював на основній роботі, та згідно актів прийняття виконаних робіт форми КБ-2в витрачав близько 100 людино-годин в місяць на виконання ремонтів на території Першотравневого та Садгірського районів, що складає 3 людино-години в день, що свідчить про те, що він використовував працю найманих працівників, яким виплачував заробітну плату, яка згідно актів прийняття робіт КБ-2в склала суму 122404,00 грн., з якої податок з доходів фізичних осіб не утримувався та не перераховувався до бюджету.

18 липня 2011 року ДПІ у м. Чернівці на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення форми «Р» № , яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України збільшила ОСОБА_1 суму грошового зобов'язання за платежем: податок з доходів найманих працівників на 22950,00 грн., у тому числі: 18360,00 грн. - за основним платежем, 4590,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач при виконанні робіт за договорами підряду, укладеними з УЖГ Першотравневої районної у м. Чернівці ради та УЖГ Садгірської районної у м. Чернівці ради, не використовував найману працю інших фізичних осіб та, відповідно, не здійснював виплату заробітної плати (інших виплат та винагород) найманим працівникам, оскільки для виконання вказаних робіт позивачем були укладені цивільно-правові угоди з субпідрядником - приватним підприємцем ОСОБА_2, який, в свою чергу, використовував працю найманих працівників.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 9.12.1 пункту 9.12 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Підпунктом «а» пункту 17.2 статті 17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент для оподатковуваних доходів з джерелом їх походження з України.

Абзацом 2 пункту 1.15 статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податковим агентом, зокрема, є фізична особа, що є суб'єктом підприємницької діяльності чи здійснює незалежну професійну діяльність, яка використовує найману працю інших фізичних осіб, щодо виплати заробітної плати (інших виплат та винагород) таким іншим фізичним особам.

Відповідно до підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що для виконання робіт на об'єктах, визначених договорами підряду, укладеними з УЖГ Першотравневої районної у м. Чернівці ради та УЖГ Садгірської районної у м. Чернівці ради, позивачем протягом 2008 - 2010 років були укладені договори на виконання робіт (субпідряду) з приватним підприємцем ОСОБА_2, відповідно до умов яких останній зобов'язувався на свій ризик виконати роботи за завданням та з використанням матеріалів та устаткування позивача. Згідно актів приймання-передачі виконаних робіт вбачається, що ПП ОСОБА_2 передав, а позивач прийняв виконані роботи згідно укладених догорів (т.2 арк. справи 78-231, т.3 рк. 1-45).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець виконавчим комітетом Чернівецької міської ради з 12 червня 2001 року (т.1 арк. справи 8).

Судами також було встановлено, що працівниками у вересні 2011 року працівниками ПМ ДПІ у м. Чернівці були відібрані письмові пояснення у фізичних осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (т.3 арк. справи 64-67). Як вбачається із змісту вказаних пояснень, ОСОБА_2 будучи приватним підприємцем, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, особисто та використовуючи найману працю трьох осіб здійснював роботи на об'єктах, згідно укладених договорів на виконання робіт. Наймані працівники офіційно оформлені та зареєстровані. Сплата внесків та утриманням податку при нарахуванні та виплаті заробітної плати проводиться в повному обсязі. Із пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також вбачається, що вони з 2001 та 2005 років відповідно працюють найманими працівниками у приватного підприємця ОСОБА_2 та протягом 2008 - 2010 років виконували (за вказівкою ОСОБА_2) роботи на об'єктах, замовником яких був приватний підприємець ОСОБА_1, який здійснював контроль та нагляд за виконанням робіт, а також час від часу сам виконував ремонтні роботи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що доводи податкового органу про залучення позивачем найманої праці для виконання робіт за договорами підряду не відповідають дійсності, оскільки такі роботи виконувались за договорами на виконання робіт (субпідряду) з приватним підприємцем ОСОБА_2, з урахуванням того, що ні під час проведення перевірки, ні під час судового розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій податковим органом не було встановлено осіб, найману працю яких використовував позивач. Не додано таких доказів і до касаційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ у м. Чернівці підлягає залишенню без задоволення, а постанова Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Чернівці залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна