Справа № 822/786/16
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/786/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року 12:11м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБожук Д.А.
при секретаріГненній Ю.І.
за участі:відповідача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу, -

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

Славутська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі по тексту - позивач, Славутська ОДПІ) звернулась в суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ФОП ОСОБА_3М.), в якому просить:

- стягнути податковий борг в сумі 10484,68 грн.;

- стягнути сплачений Славутською ОДПІ судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 1378,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 10484,68 грн. по орендній платі з фізичних осіб, що підтверджується податковою декларацією з плати за землю та податковими повідомленнями-рішеннями. Зазначає, що відповідачу було виставлено податкову вимогу форми "Ю" №351-25 від 20.08.2015. Вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості, що зумовило звернення до суду з позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився та повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

11.05.2016 до суду надійшло клопотання від позивача (вх.№10425 від 11.05.2016) про розгляд справи без участі його представника. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні визнав податковий борг в сумі 10484,68 грн.

Враховуючи думку відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, оскільки його явка не визнавалася судом обов'язковою.

Заслухавши відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги належать до задоволення на підставі наведеного нижче.

Пунктом 15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. пп. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктами 36.1, 36.2, 36.3 ст.36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума узгодженого грошового зобов'язання набуває якості податкового боргу у разі її несплати у встановлений цим Кодексом строк, з наступного дня після граничного строку її сплати.

Враховуючи, що сума податкового зобов'язання є узгодженою та не сплачена своєчасно відповідачем, вона набула статусу податкового боргу.

Суд встановив, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 10484,68 грн. (10158,53 грн. - основний борг, 326,15 грн. - штрафні санкції) по орендній платі з фізичних осіб, що підтверджується податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), податковими повідомленнями-рішеннями форми "Р" №11271-15 від 30.10.2014, форми "Р" №11272-15 від 30.10.2014, форми "Ш" № від 15.01.2015, форми "Ф" №3557-15 від 28.04.2015, розрахунком заборгованості, карткою особового рахунку.

Зазначені податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем, свідченням чого є відмітки на корінцях податкових повідомлень-рішень та копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення боргу, у відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України на адресу відповідача надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 20.08.2015 №351-25, яка отримана відповідачем 11.09.2015, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З врахуванням п.59.5 ст.59 ПК України, у зв'язку з збільшенням суми податкового боргу відповідача, додатково податкова вимога не надсилалася.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеним податковим зобов'язанням у розмірі 10484,68 грн. відповідачем суду не надано.

Пунктом 87.1 ст.87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно п.87.11. ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки відповідачем не вжито достатніх заходів щодо погашення в добровільному порядку узгодженого податкового зобов'язання, то позивач звернувся до суду щодо примусового стягнення податкового боргу.

За змістом ч.2 ст.51 КАС України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково.

Частиною 3 ст.136 КАС України встановлено, що судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.112 КАС України, відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин, а також приймаючи визнання відповідачем позову повністю, яке не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд прийшов до висновку, що позов Славутської ОДПІ є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи наведені вище положення статті 94 КАС України, у суду відсутні законні підстави для стягнення з відповідача 1378,00 грн. судового збору, сплаченого Славутською ОДПІ за подання адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належать до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 51, 94, 112, 113, 136, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 30000, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 податковий борг в сумі 10 484,68 грн. (десять тисяч чотириста вісімдесят чотири гривні 68 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текс постанови виготовлено 13.05.2016. < чи набрала законної сили >

Суддя/підпис/Д.А. Божук
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.А. Божук