Справа № 214/6004/14-а (2-а/214/3/16)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2016 рокусправа № 214/6004/14-а (2-а/214/3/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 22 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, треті особи, без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання виконавчого комітету прийняти рішення за зверненням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, треті особи, без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просив, з рахуванням уточнень визнати протиправним та скасувати рішення відповідача зазначене в Протоколі № 3 засідання комісії для вирішення земельних спорів відносно меж земельних ділянок і додержання громадянами правил добросусідства від 13.06.2014 року прийняте на моє звернення щодо узгодження меж поміж домоволодіннями АДРЕСА_1 з метою оформлення права власності на земельну ділянку.; зобов'язати відповідача на найближчому засіданні комісії для вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок індивідуальної житлової забудови та додержання громадянами правил добросусідства, суворо в межах своїх повноважень, розглянути питання щодо узгодження меж між садибами АДРЕСА_1 на предмет встановлення наявності чи відсутності факту порушення існуючої суміжної межі між садибами АДРЕСА_1 та прийняти законне рішення.

Постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 22 березня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначену постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове - про задоволення позову.

Представники відповідача в судовому засіданні вважали, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 не перешкоджає розгляду справи за відсутності останніх.

Заслухавши представників осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 червня 2014 року комісія для вирішення земельних спорів відносно меж земельних ділянок і додержання громадянами правил добросусідства дійшла висновку, що, зважаючи на виявлені у ході засідання порушення при виготовленні технічних документацій позитивно вирішити питання ОСОБА_1 не є можливим (а.с. 7 9).

Як вбачається з протоколу засідання комісії № 3 від 13 червня 2014 року комісією було встановлено відсутність у виготовленій за замовленням ОСОБА_1 технічної документації відомостей про обмеження та сервітути на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, а також заперечення суміжного землекористувача ОСОБА_3 Встановлено, що ОСОБА_1 самочинно зайняв прохід до АДРЕСА_1, встановлена незаконна тимчасова огорожа, чим обмежено доступ власникам вказаного домоволодіння. Прохід відображений у документації КП «КБТІ». Зазначений прохід ОСОБА_4 використовує під стоянку транспортного засобу та для вигулу птиці (а.с. 7 - 9).

Незгода позивача з вказаним рішенням комісії, що відображено в протоколі останньої і стало підставою для звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За змістом ст. 158 ЗК України органами місцевого самоврядування можуть вирішуватись спори у тому числі щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержанням громадянами правил добросусідства.

Водночас у випадку незгоди з рішенням органів місцевого самоврядування такий спір вирішується судом.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Тобто спори між суміжними землекористувачами щодо визначення меж земельної ділянки та дотримання правил добросусідства підлягають розгляду судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Відповідна правова позиція викладена і в ухвалах ВАСУ від 07.07.2015 року (справа № К/800/24564/13) та від 24.03.2016 року (справа № К/800/16770/15).

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанову суду першої інстанції слід скасувати, закривши провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, п.4 ч.1 ст. 198, ч.1 ст. 203, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 22 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, треті особи, без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання виконавчого комітету прийняти рішення за зверненням - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай