Справа № 820/11382/15
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 р. Справа № 820/11382/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2016р. по справі № 820/11382/15

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" (далі за текстом КП "Харківводоканал", позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі за текстом СДПІ ОВП у м. Харкові, відповідач), в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 17.09.2015 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 30 105 948,75 грн. та суму нарахованої пені у розмірі 441 939,12 грн. повністю.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2016 року адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 17.09.2015 р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 30 105 948,75 грн. та суму нарахованої пені у розмірі 441 939,12 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: абз. 2 п. 57.1 ст. 57, ст. 127, ст. 129, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.4, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, п. 176.2 "а" ст. 176 Податкового кодексу України, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем було допущено порушення граничних строків перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, а саме несплата (неперерахування) до або під час виплати заробітної плати податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 40656217,60 грн., у звязку з чим до підприємства застосовано штрафну санкцію в розмірі 50 відсотків та 75 відсотків на загальну суму 30105948,75 грн., а також несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 2723273,75 грн., у звязку з чим підприємству нараховано пеню в розмірі 441939,12 грн.

Позивачем подані заперечення на апеляційну скаргу, в яких він зазначає про безпідставність доводів СДПІ ОВП у м. Харкові, викладених в апеляційній скарзі та вважає, що контролюючий орган мав право застосувати штраф лише у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету, оскільки ці порушення не можна визнати як вчинені протягом 1095 днів втретє та більше та застосовувати максимальний розмір штрафу - 75 відсотків. Також позивач зазначає про необґрунтованість нарахованої суми пені за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб, оскільки термін прострочення платежу є значно меншим, ніж визначено контролюючим органом.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України проведена документальна планова перевірка Комунального підприємства "Харківводоканал" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено акт від 03.09.2015 № 65/28-09-22-02-04/03361715 (а.с. 17-20), в якому були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 VІ (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування від усіх видів діяльності у сумі 5983,195 грн., у т.ч за 2014 рік у сумі 5983 195 грн.;

- п. 187.10 ст. 187, п. 187, п. 198.2, п. 198.3, 198.6, ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 VІ (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 548 678 грн, у тому числі: за листопад 2013 року на суму 12 801 грн., за січень 2014 року у сумі 286 973 грн., за лютий 2014 року у сумі 248 904 грн.;

- п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 VІ (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду по рядку 20.2 Декларації за грудень 2013 року на суму 2297 грн.

- абз. 2 п. 57.1 ст. 57, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.4, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, п. 176.2 "а" ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755 із змінами та доповненнями , що полягало у несплаті (перерахуванні), до або під час виплати заробітної плати, податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 40 656 217,60 грн. За вказане порушення, приписами ст. ст. 127, 129 ПКУ, передбачена відповідальність у вигляді штрафу та пені;

- п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755 із змінами та доповненнями, тобто несвоєчасне перерахування утриманого податку на доходи фізичних осіб у сумі 2 723 273, 75 грн. внаслідок чого нарахована пеня по податку на доходи фізичних осіб у сумі 441 939, 12 грн.

За наслідками перевірки відповідачем стосовно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.09.2015 р. № НОМЕР_1, яким підприємству донараховано штрафну санкцію у розмірі 50 відсотків та 75 відсотків, за несплату (неперерахування) до або під час виплати заробітної плати податку на доходи фізичних осіб що складає 30 105 948,75 грн., а також нараховано пеню у розмірі 441 939,12 грн. (а.с. 15).

Не погодившись з правомірністю податкового повідомлення-рішення від 17.09.2015 р. № НОМЕР_1 та правомірністю нарахованої пені, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку з помилковим застосуванням відповідальності до платника податків на підставі статті 127 Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в перевіреному періоді підприємством КП "Харківводоканал" виплачувались доходи працівникам у вигляді заробітної плати, між тим, податок на доходи фізичних осіб утримувався, однак до бюджету в терміни встановлені Податковим кодексом України не перераховувався.

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

За приписами пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Кодексу).

Для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом ( пп. 168.1.6 п. 168.1 ст. 168 Кодексу).

Враховуючи, що КП «Харківводоканал», як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб, мав сплачувати (перераховувати) податок до бюджету до або під час виплати заробітної плати працівникам, а у випадку нарахування заробітної плати, але її невиплати, проводити перерахування податку до бюджету у строки встановлені Податковим кодексом України як для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач протягом - грудня 2013 року та січня - грудня 2014 року не сплачував (не перераховував) податок на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 40656217,60 грн. до бюджету, таким чином позивачем допущено порушення п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.4, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що несвоєчасність перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб позивачем не заперечується.

Відповідальність за порушення вимог податкового законодавства передбачена Главою 11 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету, а дії, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Колегія суддів зазначає, що застосування штрафу більшого розміру, за вказаною статтею Податкового кодексу України, можливе у разі встановлення контролюючим органом порушення протягом 1095 днів вдруге, втретє та більше, яке зафіксовано в акті перевірки та, відповідно, в податковому повідомленні-рішенні.

Згідно додатку до податкового повідомлення-рішення від 17.09.2015 № контролюючим органом застосовано до позивача штрафну санкцію за червень 2013 року в розмірі 50 відсотків в сумі 772428,91 грн., за липень 2013 року листопад 2014 року в розмірі 75 відсотків на суму 29333519,84 грн.

Отже, до позивача застосовано фінансову санкцію за вчинення порушення повторно (50%), а також втретє (75%).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що за результатами попереднього акту перевірки №46/28-09-48-01-03 від 18.02.2014 року до позивача, КП «Харківводоканал» було застосовано штрафні санкції за приписами п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України в розмірі 25 відсотків по податку на доходи фізичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення від 04.03.2014 року №.

При цьому, доказів щодо встановлення вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 127 Податкового кодексу України, після 18.02.2014 року та до 03.09.2015 року, а також щодо застосування до КП «Харківводоканал» штрафних санкцій за аналогічні правопорушення, яким передбачена відповідальність згідно з приписами п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України в розмірі 50 відсотків за повторність порушення, відповідачем не надано, а колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для застосування до позивача штрафу в розмірі 75 відсотків на суму 29333519,84 грн. за порушення вчинене позивачем втретє, оскільки відповідачем не доведено наявність акту передвіки та податкового повідомлення-рішення, яким зафіксовано вчинення позивачем аналогічне порушення вдруге.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо правомірного застосування штрафної санкції в розмірі 75 відсотків через щомісячну несплату податку на доходи фізичних осіб на протязі 1095 днів, про що зафіксовано в акті перевірки від 03.09.2015 № 65/28-09-22-02-04/03361715, з огляду на те, що протягом перевіреного періоду позивач вчинив одне і те саме продовжуване порушення щодо невиплати (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб у визначений законодавством термін, а для визначеності повторності порушення податкового законодавства необхідною умовою є вчинення аналогічного порушення протягом 1095 днів та притягнення платника податків до фінансової відповідальності.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, що була викладена в ухвалі № К/800/59780/14 від 03.02.2015 року прийнятої у справі № 826/12402/14.

Також Верховний суд України в постанові від 16.04.2013 року по справі №21-89а13 зазначив, що не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня дpyкyвати фіскальний звітний чек та, відповідно, обовязок забезпечувати зберігання контрольних стрічок, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення щодо незабезпечення зберігання фіскальних звітних чеків та незабезпечення зберігання контрольних стрічок, відповідно.

Отже, виходячи з правової позиції Верховного суду України у зазначеній справі, не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодо ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, субєкт господарської діяльності вчиняє продовжуване порушення щодо невиконання вимог п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган безпідставно застосував штраф у розмірі 75 відсотків суми податку, оскільки не застосовував до позивача штрафних санкції по абз. 2 п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України протягом 1095 днів, що виключає по собі наявність вчинення порушення втретє або більше та підстав для застосування розміру штрафу у вигляді 75 відсотків суми податку.

З огляду на вищенаведене, розмір штрафної санкції визначений контролюючим органом виходячи з суми несвоєчасно несплаченого податку за червень 2013 року в розмірі 50 відсотків в сумі 772428,91 грн. є правомірним, а розмір штрафної санкції в розмірі 75 відсотків в сумі 29333519,84 грн із суми несвоєчасно несплаченого податку за період липень 2013 року листопад 2014 року визначений СДПІ ОВП у м. Харкові протиправно.

У звязку з тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про законність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 17.09.2015 №, вказане рішення в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 29333519,84 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 17.09.2015 № є протиправним та підлягає скасуванню в частині визначення штрафної санкції у розмірі 29333519,84 грн.

Щодо висновків суду першої інстанції про незаконність нарахованої підприємству КП "Харківводоканал" суми пені у розмірі 441 939,12 грн за несвоєчасне перерахування утриманого податку на доходи фізичних осіб у сумі 2 723 273, 75 грн., колегія суддів вважає такі висновки необґрунтованими, враховуючи наступне.

При перевірці своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб встановлено несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходів фізичних осіб у сумі 2 723 273,75 грн. чим порушено п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового Кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається, зокрема, у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента (пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України).

За приписами пп. 129.4 п. 129.1 ст. 129 Кодексу пеня, визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб.

У відповідності до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Як встановлено з матеріалів справи, податок на доходи фізичних осіб у сумі 2 723 273,75 грн. перераховано позивачем до бюджету несвоєчасно, сплачені протягом липня 2013 року грудня 2014 року суми зараховані в рахунок сплати податкового боргу згідно з черговістю його виникнення у відповідності до вимог п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України (а.с. 31).

Таким чином, нарахування позивачу пені в розмірі 441 939,12 грн є обгрунтованим та відповідає вимогам ст. 87, ст. 129 Податкового кодексу України.

З огляду на вищезазначене, враховуючи допущені порушення судом першої інстанції норми матеріального права та надання неналежної оцінки фактичним обставинам справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неравомірність спірного податкового повідомлення-рішення та нарахування пені. Внаслідок вказаного, з урахуванням ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України Про судовий збір, в редакції після 1 вересня 2015 року податковий орган не звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За приписами пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання адміністративного позову майнового характеру юридичною особою судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що колегією суддів прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 17.09.2015 № в частині 29333519,84 грн., таким чином, стягненню підлягає судовий збір в розмірі 484003,08 грн (29333519,84 грн*1,5%*110%).

Отже, відповідно до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь особи, що подала апеляційну скаргу субєкта владних повноважень, якому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору в розмірі 484003,08 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2016 року по справі №820/11382/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Комунального підприємства "Харківводоканал" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення рішення та пені задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 17.09.2015 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 29333519,84 грн.

В іншій частині в задоволенні позову Комунального підприємства "Харківводоканал" відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ) судовий збір у розмірі 484003 грн. 08 коп. (чотириста вісімдесят чотири тисячі три гривні вісім копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений 18.05.2016 р.