Справа № 2а-4173/10/2370
Суддя: Т.М. Чубар
Дата ухвалення: 2010-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-4173/10/2370

29.09.2010 р. м. Черкаси

12 год. 35 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чубар Т.М.,

секретар Кузнецов В.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Черкаської області ОСОБА_2 за довіреністю № 28996/10-33 від 22.12.2009р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Черкаської області до приватного підприємства «Фінсервіс-Плюс» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1 обєднана державна податкова інспекція Черкаської області, в якому просить стягнути з приватного підприємства «Фінсервіс-Плюс»заборгованість з податку на додану вартість в сумі 132 831 грн. 60 коп.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що відповідач зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради Черкаської області 31.01.2008р. та перебуває на обліку в органах державної податкової служби з 01.02.2008р. як платник податків та платежів до бюджету. Станом на 12.07.2010р. за відповідачем згідно облікової картки платника податків обліковується заборгованість зі сплати податку на додану вартість в розмірі 132 831 грн. 60 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Відповідач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи за адресою, визначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Павлова, 59, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач приватне підприємство «Фінсервіс-Плюс»зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради Черкаської області 31.01.2008р., ідентифікаційний код 35689696 (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 803363), та перебуває на обліку в ОСОБА_1 обєднаній державній податковій інспекції Черкаської області як платник податків і зборів, передбачених Законом України «Про систему оподаткування»№ 1251-XII від 25.06.1991р., в тому числі податку на додану вартість (свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100109780), з 01.02.2008р. за № 4656 (довідка про взяття на облік платника податків № 4656 від 04.02.2008р.).

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування»№ 1251-XII від 25.06.1991р., платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Стаття 1 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-ІІІ від 21.12.2000р. (далі Закон № 2181), що є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення, визначає податковий борг (недоїмку) як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеню, нараховану на суму такого податкового зобов'язання.

Контролюючими органами та органами стягнення податків та зборів (обов`язкових платежів), які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, згідно вимог Закону № 2181 є податкові органи.

Так, відповідно до статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»№ 509-XII від 04.12.1990р. органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

На виконання покладених на державну податкову службу повноважень посадовими особами ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Черкаської області проведено позапланову виїзну перевірку приватного підприємства «Фінсервіс-Плюс»з питань дотримання останнім вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.02.2008р. по 31.03.2009р. Результати перевірки оформлені актом № 1164/23/35689696.

В ході перевірки перевіряючими встановлено порушення приватним підприємством «Фінсервіс-Плюс»п.п. 3.1.1 п. 3.1 статті 3, п. 4.2 статті 4 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997р., в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 68 012 грн., в тому числі по періодах: за травень 2008 року на 708 грн., за червень 2008 року на 40 877 грн., за серпень 2008 року на 7 446 грн., за вересень 2008 року на 13 151 грн., за жовтень 2008 року на 10 421 грн., за листопад 2008 року 725 грн., за січень 2009 року на 953 грн., за лютий 2009 року на 2 913 грн. Посадові особи відповідача після ознайомлення з матеріалами перевірки від підписання акту відмовились, про що було складено відповідний акт № 58/23 від 26.08.2009р.

27 серпня 2009 року ОСОБА_1 обєднанню державною податковою інспекцією Черкаської області проведено документальну невиїзну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість приватного підприємства «Фінсервіс-Плюс», за результатами якої складено акт № 1218/1510/35689696, яким встановлено, що сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, за результатами документальної невиїзної перевірки є більшою, ніж визначено платником. Так, в порушення п. 2 розпорядження Кабінету Міністрів України № 757-р від 01.07.2009р. та розпорядження Кабінету Міністрів України № 838-р від 17.07.2009р. підприємством згідно поданого до державної податкової інспекції додатка 5 «Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів»(вх. № НОМЕР_1 від 17.07.2009р.) до складу податкового кредиту звітного періоду (рядок 10.1 податкової декларації з податку на додану вартість) включено податкові накладні, виписані до 01.04.2009р. на загальну суму 38 094 грн. Як наслідок, сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду складає 38 094 грн.

Відповідно до п.п. 4.2.2 п. 4.2 статті 4 Закону № 2181 контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо:

а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків;

г) згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

При цьому згідно п.п. 17.1.3 п. 17.1 статті 17 Закону № 2181 у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" п.п. 4.2.2 п. 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

У разі ж коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, визначеними у підпункті "в" п.п. 4.2.2 п. 4.2 статті 4 Закону № 2181, такий платник податків зобов'язаний (крім випадків, коли податкова декларація не приймається всупереч нормам цього Закону) сплатити штраф у розмірі п'яти відсотків суми донарахованого податкового зобов'язання, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули (п.п. 17.1.4 п. 17.1 статті 17 Закону № 2181).

На підставі вищезазначених актів № 1164/23/35689696 від 18.08.2009р. та № 1218/1510/35689696 від 27.08.2009р. у відповідності до п.п. 4.2.2 п. 4.2 статті 4 та п. 6.1 статті 6 Закону № 2181 позивачем були винесені податкові повідомлення-рішення № /1 від 06.11.2009р. (розміщене на дошці податкових оголошень 21.12.2009р.), яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 68 012 грн. за основним платежем і 35 947 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, та № /1 від 20.11.2009р. (розміщене на дошці податкових оголошень 24.12.2009р.), яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 38 094 грн. за основним платежем і 1 904 грн. 70 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Згідно з п.п. 5.2.1 п. 5.2 статті 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення (розміщення податкового повідомлення на дошці податкових оголошень), за винятком випадків оскарження даного податкового повідомлення в порядку його апеляційного узгодження.

Приватним підприємством «Фінсервіс-Плюс»податкові повідомлення-рішення № /1 від 06.11.2009р. та № /1 від 20.11.2009р. в апеляційному порядку не оскаржувались, що свідчить про узгодженість визначених останніми податкових зобовязань.

Підпунктом 5.3.1 п. 5.3 статті 5 Закону № 2181, в свою чергу, встановлено, що у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпункті 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення.

Узгоджена ж сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені статтею 5 Закону № 2181, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно наданої позивачем виписки з облікової картки приватного підприємства «Фінсервіс-Плюс»за відповідачем станом на 31 грудня 2009 року обліковується заборгованість зі сплати податку на додану вартість, що з урахуванням переплати за попередні періоди, складає 132 831 грн. 60 коп.

Керуючись п. 6.2. статті 6 Закону № 2181 у звязку з несплатою приватним підприємством «Фінсервіс-Плюс»узгодженої суми податкового зобовязання в установлені строки позивачем на адресу відповідача були направлені податкові вимоги: перша № 1/7 від 12.01.2010р. на суму 125 932 грн. 70 коп. та друга № 2/26 від 18.02.2010р. на суму 165 931 грн. 40 коп., отримані уповноваженою особою відповідача 12.01.2010р. та 18.02.2010р. відповідно.

22 березня 2010 року начальником ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Черкаської області винесено рішення № 7978 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків-приватного підприємства «Фінсервіс-Плюс» в рахунок погашення його податкового боргу.

27 січня 2010 року ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекцією Черкаської області на підставі п.п. 8.2.1 п. 8.2 статті 8 Закону № 2181 у звязку з несплатою суми податкового зобовязання в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано податкову заставу активів платника податків-приватного підприємства «Фінсервіс-Плюс»за реєстраційним номером 9454107.

Оскільки згідно п.п. 3.1.1 п. 3.1 статті 3 Закону № 2181 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду, відповідне право органів державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення яких передбачено статтею 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»№ 509-XII від 04.12.1990р., суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 132 831 грн. 60 коп.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «Фінсервіс-Плюс», ідентифікаційний код 35689696, в доход бюджету через ОСОБА_1 обєднану державну податкову інспекцію Черкаської області 132 831 (сто тридцять дві тисячі вісімсот тридцять одну) грн. 60 коп. податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.М. Чубар

Повний текст постанови виготовлений 04 жовтня 2010 року.