Справа № 320/582/16-а
Суддя: Редько О. В.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.04.2016
Справа № 320/582/16-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Редько О.В.,
при секретарі Мазуріній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі Запорізької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування рішення державного виконавця, суд -
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування рішення державного виконавця.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що У провадженні Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у головного державного виконавця Рагімової А.Н., знаходилося виконавче провадження ВП №46357828, про примусове виконання виконавчого листа №815/7954/12, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 25.12.2013р., згідно з яким Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд зобов`язав Міністерство оборони України прийняти у місячний строк після надходження документів на їх підставі рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
20.08.2015р., постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н., виконавче провадження ВП №46357828, закінчене, за пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі боржником Міністерством оборони України рішення суду згідно з виконавчими документами, наданими Міністерством оборони України Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Однак, як вказує позивач, рішення суду, згідно до змісту виконавчого листа №815/7954/12, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, 25.12.2013року боржником Міністерством оборони України, не виконано в повному обсязі.
Позивач вважає, що постанова головного державного виконавця Рагімової А.Н. від 20.08.2015 р., про закінчення виконавчого провадження ВП №46357828, незаконна, так як не відповідає вимогам норми статті 49 Закону України "Про виконавче провадження".
Позивач вважає, що боржником в порушення вимог діючого законодавства не в повному обсязі виплачена йому одноразова грошова допомога, оскільки за його розрахунком допомога дорівнює 243600 грн., в той час як було сплачено лише 2089,20 грн.
Як зазначає позивач, державним виконавцем, на підставі сплати не в повному обсязі грошової допомоги, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі повного виконання судового рішення боржником, що є порушенням діючих норм законодавства.
На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 46357828 від 20.08.2015 року, винесену головним державним виконавцем Рагімовою А.Н. з примусового виконання виконавчого листа №815/7954/12, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 25.12.2013р.
В судове засідання з`явилися позивач та представник відповідача. Позивач вимоги викладені в позовній заяві підтримав у повному обсязі та просив суд їй задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав.
Як вбачається з рішення суду про зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги, воно носить зобов`язальний характер. Отже, державний виконавець не нараховує та не визначає розмір грошової допомоги, а лише перевіряє виконання цього рішення. Крім того, як зазначив представник відповідача, в державного виконавця не було підстав для звернення до суду щодо роз`яснення рішення суду, зміни способу та порядку виконання рішення суду. Отже, на думку представника відповідача, державний виконавець жодним чином не порушував вимоги діючого законодавства, діяв у межах своїх повноважень, а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши обставини по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за можливе погодитись з доводами позивача враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є правомірність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Обґрунтовуючи вимоги щодо необхідності скасування спірної постанови, позивач вказує на те, що державний виконавець під час закінчення виконавчого провадження не пересвідчився чи вірно Міністерством оборони України здійснено нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 ; зазначає, що Міністерство оборони України невірно під час перерахунку застосувало положення ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» що призвело до зменшення розміру одноразової грошової допомоги та здійснено відповідачем всупереч приписів рішення суду на виконання якого здійснювався перерахунок.
Суд вважає за необхідне зазначити, що ч. 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія): 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Основними завданнями Державної виконавчої служби України є: реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень; внесення пропозицій щодо формування державної політики у сфері виконання рішень; забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством; здійснення освітньо-роз`яснювальної роботи з питань виконання рішень.
Згідно до ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Державний виконавець під час проведення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.
Таким чином, з наведеного вбачається, що державний виконавець під час здійснення заходів направлених на виконання судового рішення повинен здійснювати відповідні дії направлені на повне виконання відповідного виконавчого документу, а саме перевіряти чи відповідають дії боржника приписам зобов`язальної частини судового рішення, чи у належний спосіб та порядок виконується зазначене рішення боржником.
Так, з матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням Міністерство оборони України зобов`язано прийняти у місячний строк після надходження документів на їх підставі рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до п.п. 4 п. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті
Відповідно до п.п. б) п. 1 ст. 16-2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Відповідно до п. 6 Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Як вбачається з витягу наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 152 від 21.05.2014 року ОСОБА_1 нарахована одноразова грошова допомога в розмірі 2089,20 грн./а.с.33-34/
Відповідно до платіжного доручення № 804 від 23.05.2014 року на користь ОСОБА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 перераховано суму в розмірі 2089,20 грн./а.с.35/
На підставі вищевикладеного, державним виконавцем 20 серпня 2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»./а.с.3/
В разі наявності перешкод для виконання судового рішення через незрозумілість резолютивної частини судового рішення, державний виконавець та інші сторони виконавчого провадження мають передбачені законом процесуальні можливості звернення до суду з вимогою про роз`яснення судового рішення або зміни чи встановлення порядку та способу виконання судового рішення.
Так, приписами ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави закінчення виконавчого провадження зокрема п.8 вказано, що підставою для закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсягу судового рішення відповідно до виконавчого документу.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що державним виконавцем не вжито необхідних заходів щодо повного виконання судового рішення, державним виконавцем не надано жодної оцінки діям боржника щодо виконання рішення суду, в той час, як останнім рішення суду виконано на власний розсуд без дотримання вимог виконавчого документу та відповідно зобов`язальної частини судового рішення. Таким чином, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження є такою, що винесена необґрунтовано, без дотримання вимог чинного законодавства, що з огляду на порушення прав позивача спірним документом, є підставою для її скасування.
В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.
Позивача має право на належний рівень соціального захисту визначений судом. Оскаржуючи дії державного виконавця позивач відстоює власне право на належне виконання судового рішення яким вже відновлено його права на отримання одноразової грошової допомоги у належному розмірі.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обставини, викладені в позовній заяві ОСОБА_1 про скасування рішення державного виконавця знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі..
Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування рішення державного виконавця задовольнити в повному обсязі.
Скасувати постанову головного державного виконавця Рагімової А.Н. від 29.08.2015 року винесену у процесі виконання виконавчого провадження № 46357828 про закінчення виконавчого провадження.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Редько