Справа № 810/924/16
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/924/16 Головуючий у 1-й інстанції: Харченко С.В. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Кваші Я.А.,

за участю представника позивача Зіміна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Фітофарм» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Фітофарм» до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

15.03.2016 товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Фітохімфарм» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі про тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 30.09.2015 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2016 року адміністративний позов залишено без розгляду у зв'язку з відсутністю поважних причин пропуску позивачем на звернення до суду з даним позовом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить з такого.

З матеріалів справи вбачається, що рішення відповідача від 30.09.2015 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску було отримано позивачем 03.10.2015.

Не погоджуючись з вказаним рішенням контролюючого органу, позивач 08.10.2015 оскаржив його до Головного управління ДФС у Київській області.

Рішенням Головного управління ДФС у Київській області від 05.11.2015 у задоволенні скарги відмовлено.

16.11.2015 позивачем було подано скаргу до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 15.12.2015 вищевказану скаргу направлено на новий розгляд до Головного управління ДФС у Київській області.

Рішенням Головного управління ДФС у Київській області про результати повторного розгляду скарги від 14 січня 2016 року скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Фітофарм» було залишено без задоволення.

У зв'язку з цим 15.03.2016 позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, скориставшись досудовим порядком вирішення спору, пропустив встановлений ч. 4 ст. 99 КАС України місячний строк на звернення з даним позовом до суду, без поважних причин.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів вихлдить з такого.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Предметом даного спору є оскарження рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 30.09.2015 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулює Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 цього Закону для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішення про результати повторного розгляду скарги прийнято Головним управлінням ДФС у Київській області 14.01.2016.

З даною позовною заявою товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Фітохімфарм» звернулось до суду 15.03.2016.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов подано з порушенням передбаченого частиною четвертою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України місячного строку звернення до адміністративного суду.

При цьому суд зазначив про відсутність поважних причин пропуску строку на звернення з даним позовом до суду.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості про дату отримання позивачем рішення податкового органу від 16.01.2016 за результатами розгляду скарги позивача.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що вказане рішення було отримано наприкінці лютого 2016 року.

Відомості на спростотування даного твердження в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на те, що з даним позовом позивач звернувся до суду 15.03.2016, строк, встановлений ч. 4 ст. 99 КАС України, не пропущено.

Виходячи з цього, підстави для застосування наслідків, передбачених ст. 100 КАС України, в суду відсутні, а тому висновок суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду є необґрунтованим.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Посилання апелянта на п. 56.18 Податкового кодексу України, згідно з яким з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (1095 днів), платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення, колегія суддів відхиляє, зважаючи на те, що п. 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України передбачено, що цей Кодекс не регулює питання погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

З огляду на викладене, спеціальними нормами, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин є положення ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що встановлює досудовий порядок вирішення спору, та ч. 4 ст. 99 КАС України, якою встановлений строк на звернення до суду при використанні досудового врегулювання спору.

Згідно з ч. 4 ст. 6 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до з п.3 ч.1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Стаття 204 КАС України встановлює підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Такими підставами є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу належить скасувати. Справу належить направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 6, 17, 107, 196, 199, 204, 206, 211,212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Фітофарм» задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 16.04.2016

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.