Справа № 804/244/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 р. Справа № 804/244/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріЗоідзе Т.А.
представника позивача Пилипчука С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії, -
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відмова відповідача в скасуванні обтяження (податкової застави) є незаконною та необґрунтованою, оскільки публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» є власником нерухомого майна, яке вже має обтяження щодо іпотеки, а тому не підлягає ще й податковій заставі.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що на момент реєстрації податкової застави відомості щодо предмету обтяження (іпотеки) у податкового органу були відсутні. Представник відповідача у судове засідання не прибув, просив здійснити розгляд справи без його участі.
Заслухавши пояснення, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» (продавець) та АТ «Дельта Банк» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги (про заміну кредитора у зобов'язанні), нотаріально посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. (зареєстровано в реєстрі за № 2466).
Відповідно до Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 року (перелік прав вимоги за кредитами) право вимоги по Кредитному договору №05/09/2009-КЛТ від 14.12.2009 року (договір іпотеки) з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «АКВА», перейшло до АТ «Дельта Банк».
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2014 року у справі №43/5005/6963 замінено сторону виконавчого провадження ВП №35554219, відкритого у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №43/5005/6963/12 від 26.10.2012 року, про звернення стягнення на користь ПАТ «Кредитпромбанк» на майновий комплекс, який належав на праві власності ДП «Рейнфорд» ТОВ «Юність», та знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське шосе, 30, складається з комплексу будівель та споруд: літ. А-9 адміністративно-побутовий корпус, з/б, загальною площею 8 416,5 кв.м.; літ. Б-4 головний корпус, з/б, загальною площею 17 182,1 кв.м.; літ. В-4 їдальня, з/б, загальною площею 2 679,6 кв.м.; літ. Г котельня, цегла, загальною площею 427,1 кв.м.; літ. Д-2 ремонтно-будівельний цех, з/б, загальною площею 1321,8 кв.м.; літ. Е будівля електроцеху, загальною площею 203,5 кв.м.; літ. 3-ПСХ, з/б.бл., загальною площею 291,7 кв.м.; літ. И-ПСХ, з/б.бл, загальною площею 197,4 кв.м., літ. К-ПСХ, з/б.бл., загальною площею 423,1 кв.м.; літ. Л-2 коробочний цех, з/б.бл., загальною площею 395,7 кв.м., літ. М хімічний цех, бетон, цегла, загальною площею 1065,1 кв.м., літ. Ж склад, з/б.бл., загальною площею 147,3 кв.м.; загальною площею 32 750,9 кв.м., з первісного стягувача - публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на його правонаступника - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».
На виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі №43/5005/6963/12 від 11.03.2014 року державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження від 24.04.2014 року.
З метою реалізації та направлення коштів на погашення заборгованості ТОВ «АКВА» перед АТ «Дельта Банк» у сумі 58 961 947,90 грн., що виникла за Кредитним договором №05/09/2009-КЛТ від 14.12.2009 року, державним виконавцем описано, арештовано та передано на реалізацію предмет іпотеки - вищевказаний комплекс будівель та споруд, за початковою ціною продажу майна у розмірі 21 672 000,00 грн., визначеному згідно висновку ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон».
18 вересня 2014 року через систему електронних торгів арештованим майном призначені торги вищевказаного нерухомого майна не відбулись, у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів, а іпотекодержатель АТ «Дельта Банк» виявив бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.
16 жовтня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державі виконавчої служби України було видано Акт про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого 18 листопада 2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С. видано свідоцтво за реєстровим №2079 про належність АТ «Дельта Банк» на праві власності майна, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське шосе, 30.
Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 20.10.2015 року №45897902 на комплекс, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське шосе, 30, накладено обтяження, а саме податкова застава, яка виникла на підставі акта опису майна, серія та номер 6, виданого 19.03.2013 року Криворізькою центральною МДПІ (номер запису обтяження 1613011 від 20.03.2013 року).
На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.
23 жовтня 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович звернувся до Криворізької центральної об'єднаної державно податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із заявою вих. №859 про скасування обтяження (податкової застави) з комплексу будівель та споруд, який відповідно до свідоцтва за реєстровим №2079 належить АТ «Дельта Банк» на праві власності майна.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно пунктів 88.1, 88.2 статті 88 Податкового Кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України закріплено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.
Як вбачається з матеріалів справи, наявність у ДП «Рейнфорд» ТОВ «Юність» податкового боргу на час прийняття рішення про опис майна в податкову заставу не заперечується, вказане рішення прийнято уповноваженою особою у межах її компетенції та за наявності законних підстав.
Відповідно до пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Тобто пунктом 89.5 статті 89 Податкового кодексу України передбачено вичерпний перелік майна, на яке не поширюється право податкової застави.
За приписами пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Пунктом 87.3 статті 87 Податкового кодексу України визначено майно, яке не може бути використано як джерело погашення податкового боргу платника податків, зокрема, майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави (підпункт 87.3.1); майно, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України «Про заставу» (підпункт 87.3.7).
Аналіз наведеної норми свідчить, що законодавцем розрізняються терміни: майно, на яке поширюється право податкової застави, та майно, яке може бути використано як джерело погашення податкового боргу.
Судом встановлено, що договір іпотеки було укладено 14.12.2009 року, а податкова застава виникла на підставі акта опису майна від 19.03.2013 року (номер запису обтяження 1613011 від 20.03.2013 року).
Позиція позивача, що нерухоме майно не може бути передано в податкову заставу, ґрунтується на тому, що вказане майно перебувало у заставі на умовах іпотеки у позивача. Проте суд не погоджується з таким висновком позивача, оскільки на вказане майно розповсюджується право податкової застави, але на час його перебування у заставі у інших осіб щодо нього встановлені обмежені можливості використати це майно як джерело погашення податкового боргу, але це не є перешкодою для опису такого майна у податкову заставу у відповідності до положень пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, та відповідно встановлення щодо нього обтяжень поряд з обтяженнями, пов'язаними із договором іпотеки.
Крім того, відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Суду не надано доказів вчинення відповідачем заходів, спрямованих на продаж майна ДП «Рейнфорд» ТОВ «Юність», яке перебуває у заставі на підставі іпотечного договору, а тому суд вважає, що позивачем не доведено порушення його прав чи інтересів діями відповідача щодо обтяження майна ДП «Рейнфорд» ТОВ «Юність» податковою заставою, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2016 року.

Суддя В.В. Степаненко