Справа № 806/357/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року м.Житомир справа № 806/357/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Білого В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

встановив:

10 березня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Державної екологічної інспекції у Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення №38-ОС від 1 березня 2016 року, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 1 березня 2016 року та відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн 00 коп.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що він у період з 18 вересня 2002 року до 1 березня 2016 року працював у Державній екологічній інспекції в Житомирській області. Наказом начальника Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 1 березня 2016 року №38-ОС його було звільнено з посади провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Житомирської області - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області з 1 березня 2016 року за пунктом 1 статті 40, статті 44 Кодексу законів про працю України у зв'язку із скороченням чисельності працівників. Просить визнати незаконним наказ начальника Державної екологічної інспекції у Житомирській області Гнатюка Б.Й. №38-ОС від 1 березня 2016 року "Про звільнення ОСОБА_1.". Скасувати наказ начальника Державної екологічної інспекції у Житомирській області Гнатюка Б.Й. №38-ОС від 1 березня 2016 року "Про звільнення ОСОБА_1." як незаконний. Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Житомирської області держінспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Житомирській області. Стягнути з Державної екологічної інспекції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 березня 2016 року до дня поновлення на роботі. Відшкодувати на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну (немайнову) шкоду у розмірі 20000 грн 00 коп.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. У судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог пояснив, що зі змісту оскаржуваного ним наказу вбачається, що посада провідного спеціаліста, на якій він перебував, не ліквідована (не скорочена), тобто, на думку позивача, із посади провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Житомирської області - держінспектора з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області в Державній екологічній інспекції у Житомирській області він не звільнений. Крім того вказав, що одночасно із попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Однак із попередженням про можливе звільнення його із посади з 29 грудня 2015 року і до 1 березня 2016 року до нього не надходило письмових пропозицій про надання йому іншої роботи у Державній екологічній інспекції у Житомирській області за відповідною професією, спеціальністю, або іншої роботи, навіть нижчою за рангом, або нижче оплачуваної роботи, яку він міг би виконувати з урахуванням освіти, кваліфікації, стажу і досвіду роботи в екологічний інспекції та стану здоров'я. Отже на думку позивача у Державній екологічній інспекції у Житомирській області були у наявності підходящі посадові вакансії, на які він міг би претендувати, проте керівництвом Державної екологічної інспекції у Житомирській області не було йому запропоновано іншої посади, чим були грубо порушені вимоги частини 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України. Окрім того відповідачем порушено передбачену Кодексом законів про працю України процедуру звільнення щодо не врахування його переважного право на залишення на роботі, незважаючи на те, що він у сім'ї один із самостійним заробітком, дружина не працює і немає заробітку. Позивач також стверджує, що у Державній екологічній інспекції у Житомирській області він працював з 18 вересня 2002 року, тобто більше 13 років, має безперервний трудовий стаж роботи та досвід роботи на вказаних посадах, маючи 9 ранг державного службовця, систематично підвищував кваліфікацію, не мав дисциплінарних стягнень, наказом №128-ОС від 4 червня 2015 року йому було оголошено подяку за високий професіоналізм і сумлінну працю. Також позивач вказав, що він є потерпілим від аварії на ЧАЕС ІІІ категорії. Крім того відповідач не створив орган (комісію), яка визначає коло працівників, які мають переважне право на залишенні на роботі (посаді). Отже, на думку позивача, вищеперелічені порушення відповідачем вимог частин 2, 3 статей 49-2, 42 Кодексу законів про працю України є достатньою підставою для скасування наказу від 1 березня 2016 року №38-ОС про звільнення із посади та поновлення його на роботі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував з підстав, що викладені у письмових запереченнях на позов (а.с.55-58). У запереченнях зазначив та у судовому засіданні пояснив, що відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454 та постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року №85 "Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів" із змінами, видано наказ Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція України) від 16 листопада 2015 року №121 "Про затвердження граничної чисельності територіальних органів Держекоінспекції України" згідно якого гранична чисельність працівників Державної екологічної інспекції у Житомирській області складає 73 особи, у тому числі державних службовців - 72 працівники. На виконання наказу Держекоінспекції України від 16 листопада 2015 року №121 "Про затвердження штатної чисельності територіальних органів Держекоінспекції України" у зв'язку із затвердженням структури та штатного розпису Інспекції Головою Держекоінспекції України Заїкою А.М. від 21 грудня 2015 року видано наказ Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 29 грудня 2015 року №100-ОД "Про введення в дію структури та штатного розпису Держекоінспекції у Житомирській області" згідно якого введено у дію з 29 грудня 2015 року структуру та штатний розпис Державної екологічної інспекції у Житомирській області, про що було ознайомлено працівників, у тому числі ОСОБА_1 На виконання наказу Держекоінспекції України від 16 листопада 2015 року №121 "Про затвердження штатної чисельності територіальних органів Держекоінспекції України", наказу Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 29 грудня 2015 року №100-ОД "Про введення в дію структури та штатного розпису Держекоінспекції у Житомирській області" видано наказ від 29 грудня 2015 року №255-ОС "Про попередження працівників Держекоінспекції у Житомирській області про можливе вивільнення у зв'язку із скороченням штатної чисельності" з яким ознайомлено працівників про можливе вивільнення з 1 березня 2016 року у зв'язку із скороченням штатної чисельності працівників на підставі пункту 1 статті 40, статті 49-2 Кодексу законів про працю України, у тому числі попереджено ОСОБА_1 Представник відповідача не погодився із доводами позивача про неврахування його переважного права на залишення на роботі, зазначивши, що переважне право на залишенні на роботі, що регламентується статтею 42 Кодексу Законів про працю України, у даному випадку не може бути застосоване, оскільки були скорочені всі посади провідних спеціалістів, а при визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо. При проведенні звільнення за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган вправі у межах однорідних професій і посад провести перестановку працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Тобто, на думку представника відповідача, у керівника є право провести вищезгадану перестановку кадрів, а не його обов'язок. Крім того представником відповідача зазначено, що неправдивим є твердження позивача про те, що у нього на утриманні знаходиться його дружина, яка як вказав у позовній заяві позивач, не працює і не має будь якого доходу. Однак, як вбачається із поданої позивачем декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, і він і його дружина отримують пенсію, тобто дружина знаходиться на своєму утриманні. На даний час в Державній екологічній інспекції в Житомирській області відсутні вакантні посади. Щодо відшкодування моральної шкоди представник відповідача заперечує з тих підстав, що позивач повинен довести, що йому завдана моральна шкода, заподіяна діями чи бездіяльністю Державної екологічної інспекції в Житомирській області та своє право на таке відшкодування. У своїй позовній заяві, позивач просить стягнути моральну шкоду, яку нічим не підтверджено.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

ОСОБА_1 у період з 18 вересня 2002 року до 1 березня 2016 року працював у Державній екологічній інспекції в Житомирській області, що підтверджується відомостями з трудової книжки (а.с.10-15).

18 вересня 2002 року наказом начальника державного управління екології та природних ресурсів в Житомирській області №77-к ОСОБА_1 було прийнято на посаду головного спеціаліста посту екологічного контролю смт.Олевськ - державного інспектора.

3 січня 2012 року наказом №67-ОС ОСОБА_1 був переведений на посаду провідного спеціаліста відділу екологічного та радіаційного контролю на митній території Житомирської області - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області Державної екологічної інспекції у Житомирській області.

1 березня 2016 року наказом начальника Державної екологічної інспекції у Житомирській області №38-ОС ОСОБА_1 було звільнено з посади провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Житомирської області - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області з 1 березня 2016 року за пунктом 1 статті 40, статті 44 Кодексу законів про працю України у зв'язку із скороченням чисельності працівників (а.с.8).

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу, суд виходить з наступного.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454 та постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року №85 "Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів", видано наказ Державної екологічної інспекції України від 16 листопада 2015 року №121 "Про затвердження граничної чисельності територіальних органів Держекоінспекції України" згідно якого гранична чисельність працівників Державної екологічної інспекції у Житомирській області складає 73 особи, у тому числі державних службовців - 72 працівники.

На виконання вищевказаного наказу Державної екологічної інспекції України у зв'язку із затвердженням структури та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Житомирській області, головою Державної екологічної інспекції України Заїкою А.М. від 21 грудня 2015 року видано наказ Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 29 грудня 2015 року №100-ОД "Про введення в дію структури та штатного розпису Держекоінспекції у Житомирській області", згідно якого введено у дію з 29 грудня 2015 року структуру та штатний розпис Державної екологічної інспекції у Житомирській області, про що було ознайомлено працівників, у тому числі ОСОБА_1

На виконання наказу Державної екологічної інспекції України від 16 листопада 2015 року №121 "Про затвердження штатної чисельності територіальних органів Держекоінспекції України", наказу Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 29 грудня 2015 року №100-ОД "Про введення в дію структури та штатного розпису Держекоінспекції у Житомирській області", видано наказ від 29 грудня 2015 року №255-ОС "Про попередження працівників Держекоінспекції у Житомирській області про можливе вивільнення у зв'язку із скороченням штатної чисельності", з яким ознайомлено працівників про можливе вивільнення з 1 березня 2016 року у зв'язку із скороченням штатної чисельності працівників, на підставі пункту 1 статті 40, статті 49-2 Кодексу законів про працю України, у тому числі ОСОБА_1 (а.с.59-62).

Дану інформацію було подано до Житомирського міського центру зайнятості, відповідно до Закону України від 5 липня 2012 року №5067-VI "Про зайнятість населення".

1 березня 2016 року наказом начальника Державної екологічної інспекції у Житомирській області Гнатюка Б.Й. №38-ОС "Про звільнення ОСОБА_1." ОСОБА_1 - провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Житомирської області - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області 1 березня 2016 року звільнено у зв'язку із скороченням чисельності працівників, з яким його було ознайомлено (а.с.8).

На підставі вищевказаного наказу ОСОБА_1 нараховано вихідну допомогу у розмірі однієї середньомісячної заробітної плати, невикористану відпустку та заробітну плату за 1 робочий день, всього 4267 грн 95 коп. (а.с.64).

Особливості розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу визначені статтею 40 Кодексу законів про працю України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Пленум Верховного суду України у пункті 19 постанови №9 від 6 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначив, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Також Пленум Верховного суду України зауважив, що судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Як вже було встановлено судом, наказом Державної екологічної інспекції України від 16 листопада 2015 року №121 "Про затвердження граничної чисельності територіальних органів Держекоінспекції України" встановлено, що гранична чисельність працівників Державної екологічної інспекції у Житомирській області складає 73 особи, у тому числі державних службовців - 72 працівники та наказом Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 29 грудня 2015 року №100-ОД введено в дію структуру та штатний розпис Державної екологічної інспекції у Житомирській області.

На виконання вказаних наказів, видано наказ від 29 грудня 2015 року №255-ОС "Про попередження працівників Держекоінспекції у Житомирській області про можливе вивільнення у зв'язку із скороченням штатної чисельності", з яким ознайомлено працівників про можливе вивільнення з 1 березня 2016 року у зв'язку із скороченням штатної чисельності працівників, на підставі пункту 1 статті 40, статті 49-2 Кодексу законів про працю України, у тому числі ОСОБА_1 (а.с.59-62).

Аналізуючи структуру та штатний розпис Державної екологічної інспекції у Житомирській області, кількість осіб, які раніше займали посади в інспекції, суд дійшов висновку, що зміни в організації виробництва і праці, у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників дійсно мали місце, оскільки скоротилася загальна чисельність працівників з 92 посад до 73 посад і були скорочені всі посади провідних спеціалістів.

Стосовно доводів позивача про те, що відповідач не запропонував йому іншу посаду у Державній екологічній інспекції у Житомирській області згідно його кваліфікації та не врахував його переважного права на залишення на роботі, у тому числі через те, що на його утриманні перебуває дружина, він сам є особою, яка постраждала від наслідків чорнобильської катастрофи та має значний стаж роботи на раніше займаній посаді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з положеннями частини 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Поняття ділової кваліфікації законодавство про працю не визначає. Лише наголошується, що переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо.

Пленум Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" в частині 4 пункту 19 звернув увагу судів на те, що при проведенні звільнення за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки.

Тобто, як вбачається з вищенаведеного, у керівника є право провести вищезгадану перестановку кадрів, а не його обов'язок.

З поданої позивачем - ОСОБА_1 декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік вбачається, що і він і його дружина, отримують пенсію, тобто дружина має власний дохід у вигляді пенсії.

Згідно зі статтею 42 Кодексу законів про працю України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Відповідно до частини 2 статті 49-2 Кодексу законів про працю України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

З наведених норм вбачається, що при скороченні чисельності чи штату працівників роботодавець має право залишити на роботі більш кваліфікованих працівників і лише за умови однакової кваліфікації враховуються обставини, що можуть надати особі переважне право на залишення на роботі.

Частиною 2 статті 40 Кодексу законів про працю України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відтак, законодавцем передбачено передумову звільнення працівника на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Зокрема, таке звільнення допускається лише у разі неможливості переведення його за згодою на іншу роботу або у разі ненадання працівником своєї згоди на переведення його на іншу (запропоновану) роботу.

Судом встановлено, що відповідно до нової структури та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Житомирській області скороченню підлягало 19 штатних одиниць.

Станом на 1 січня 2016 року в Державній екологічній інспекції у Житомирській області було 6 вакансій, у період січень-лютий 2016 року троє працівників звільнились за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, тому фактично було скорочено 10 працівників, з яких 6 - працівників відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Житомирської області (5 - провідних спеціалістів, 1 - головний спеціаліст ОСОБА_5, яка сама виявила бажання звільнитися за даною статтею).

Трьох працівників вказаного відділу - провідних спеціалістів після успішного проходження стажування та за рекомендацією керівника стажування було переведено на посади головних спеціалістів, оскільки окрім однакової пільги з позивачем (постраждалі від аварії на ЧАЕС ІІІ категорії), вони мають такі переваги і пільги, а саме: ОСОБА_6 - має освіту магістр з екології та дитину 2011 року народження, одна у сім'ї із самостійним заробітком (чоловік не працює - відомості із поданої декларації про доходи за 2015 рік); ОСОБА_7 - має 3-х утриманців (2 дітей - 2013 та 2016 р.н., дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною); ОСОБА_8 - має 5-ро дітей, з яких двох малолітніх дітей 2001 та 2005 р.н.

З вищевикладеного вбачається, що в Державній екологічній інспекції у Житомирській області вивільнення працівників у зв'язку із скороченням чисельності та сам порядок вивільнення працівників, що регламентується статтею 49-2 Кодексу законів про працю України, проведені із дотриманням норм чинного законодавства.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про правомірність наказу Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 1 березня 2016 року №38-ОС «Про звільнення ОСОБА_1.» у зв'язку із скороченням чисельності працівників за пунктом 1 статті 40, статті 44 Кодексу законів про працю України, а також до висновку про дотримання відповідачем процедури звільнення позивача із займаної посади.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач довів правомірність свого рішення, у матеріалах справи наявні докази правомірності рішення відповідача, тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову, у тому числі і у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, оскільки вони є похідними до позовної вимоги про поновлення на роботі.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 17 травня 2016 р.