Справа № 465/262/16-а
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 травня 2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого- судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції м. Львова за участю третьої особи - інспектора патрульної поліції Гори Миколи Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови серії ПС3 № 120099 від 14 січня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять ) грн. 00 коп., -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії ПС3 № 120099 від 14 січня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять ) грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 14.01.2016 року інспектором УПП роти 5 батальйону 1 старшим лейтенантом поліції Горою М.В винесено постанову серії ПС3 №120099 від 14 січня 2016 року, згідно якої, він, позивач, 14.01.2016 року близько 22 год. 50 хв. у м. Львові по вул.. Кн. Ольги, 106, керуючи автомобілем марки « БМВ-520і» д.н.з. ВС 6942ВО здійснив рух по тротуарній доріжці, чим порушив п.п. 11.13 ПДР України, а також не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1.9. ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він перебував в салоні свого автомобіля в якості пасажира, а за кермом знаходився ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому він передав право керування своїм автомобілем.

Крім того, описова частина оскаржуваної постанови містить два адміністративні правопорушення, натомість інспектором притягнено до відповідальності адмінправопорушника виключно за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення в межах санкції даної статті.

Також, вказана постанова винесена без належного мотивування, не ґрунтується на будь-яких доказах та вимогах Закону, а також без належної оцінки обставин справи.

В судовому засіданні позивач та його представник адміністративний позов підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним в ньому. Додатково повідомили суд про наявність судового рішення, а саме постанови Франківського районного суду м. Львова від 11.02.2016 року про закриття провадження у адміністративній справі відносно позивача за ч.1 ст. 130 КУпАП , за відсутністю складу адміністративного правопорушення, що стосується подій 14.01.2016 року та спростовує вину позивача за ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки за кермом його автомобіля перебував гр. ОСОБА_3, який мав намір придбати у нього автомобіль.

Просять позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог адміністративного позову не визнав, подав письмові заперечення за підписом «заступника начальника» А. Пузиреського, згідно яких, покликаючись на ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», звертають увагу суду на те, що одним з основних повноважень працівників поліції є: виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень.

14 січня 2016 року згідно ст. 284 КУпАП, по вулиці Кн. Ольги,106 у м. Львові було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС 3 № 120099, якою накладено стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. Як зазначено у запереченнях, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Як на думку « заступника начальника» А . Пузиревського, за підписом якого подано заперечення, постанова винесена у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 120099 відповідає вимогам ст.ст. 283 - 285 КУпАП, а тому являється доказом у справі про адміністративне правопорушення, яким засвідчується, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив рух по тротуарній доріжці чим порушив п.п. 11.13 ПДР Українита ч.1 ст. 122 КУпАП, а також останній не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Вважає, що постанова винесена відповідно до ст.ст. 222, 283, 284 КУпАП, є законною, обґрунтованою та справедливою. Просить відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник відповідача письмові заперечення підтримала . Заявила клопотання про перенесення розгляду справи для представлення суду відеозапису.

В чергове судове засідання представник відповідача не прибула, про причини неявки суд не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності суду не надала.

Третя особа інспектор патрульної поліції Гора Микола Володимирович в судове засідання не прибув, хоч належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, клопотання про розгляд справи за його відсутності суду не надав, представником відповідача не забезпечено його явку в судове засідання, відтак відповідно до вимог ст.. 128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи документів та доказів прийняти рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторін. дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 14 січня 2016 року відносно позивача ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції роти № 5 бат. № 1 рядовим поліції Горою М.В. було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 120099 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п»ять) грн.

Однак, суд враховуючи сукупність матеріалів справи та пояснення сторін, визнає дану постанову такою, що не відповідає вимогам ст. 283 КпАП України, а відтак, така постанова відповідно до вимог ч. 3 ст. 293 КУпАП підлягає скасуванню, а справу слуханням слід закрити.

Так, стороною відповідача не надано суду будь - яких законодавчих чи нормативних документів, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції роти № 5 бат. № 1 рядовий поліції Гора М.В. наділений повноваженнями патрулювати у м. Львові та має право на складання постанов, у порядку, передбаченому ст. ст. 222, 283 КУпАП.

Постанова складена Горою М.В. не відповідає вимогам ст.283 КУпАП , оскільки в ній не зазначено до якого органу належить посадова особа - інспектор поліції, що склав постанову, а батальйон № 1 і рота №5 не є органом, а може бути тільки підрозділом; у постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи, а викладені обставини (фабула постанови) не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка інкримінується у вину ОСОБА_1, оскільки, крім цього, йому вміняється порушення п. 2.1.а ПДР України та ч.1 ст. 122 КупАП, натомість в постанові за ч.1 ст. 122 КУпАП покарання не призначено та будь-яке рішення не прийнято.

У постанові значиться, що розглядалися матеріали про адміністративне правопорушення, проте, які саме, у постанові не зазначено; покликання у постанові на ст. 33 КУпАП хоч і містяться, проте не вмотивовані, а ч. 1 ст. 126 КУпАП, передбачає альтернативу покарання; зазначені у постанові фактичні обставини які інспектор вважає встановленими, таким не відповідають; не враховано вимоги ст. 280 КУпАП; іінспектором не роз'яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується змістом постанови ; інспектором в супереч вимогам ст.ст. 255, 257 КУпАП не складено протокол.

Суд відхиляє письмові заперечення подані «заступником начальника» А. Пузиревським, оскільки такі подані особою, процесуальні права та процесуальне становище якої нічим не підтверджено, а на участь у розгляді адміністративного позову делеговані інші особи, що діють на підставі довіреностей.

Суд, також відхиляє покликання представників відповідача на ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», оскільки така є загальною нормою, та не передбачає складання постанов інспектором. Не може бути прийнята судом як доказ, сама постанова, на яку покликається сторона відповідача, оскільки це суперечить логіці, не може доказ підтверджувати доказ.

За таких обставин, суд з урахуванням викладеного визнає, що дії інспектора патрульної поліції роти № 5 батальйону № 1 рядового поліції, Гори М.В. щодо складання постанови серії ПС3 № 120099 від 14 січня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. не відповідають вимогам закону, як і постанова, що ним складена. З цих підстав постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Крім того, відповідно до ст.. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній , цивільній або господарській справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть учать ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із постанови Франківського районного суду м. Львова від 11.02.2016 року у справі № 465/326/16-п, провадження у справі щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом було встановлено факт того, що ОСОБА_1 не був за кермом автомобіля «БМВі» д.н.з. НОМЕР_2 14.01.2016р. близько 22:00 год., що було підтверджено поясненнями допитаних свідків, Висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим Сихівського ВП ГУНП у Львівській області майором поліції ОСОБА_1 від 25.01.2016 року. Натомість за кермом автомобіля перебував ОСОБА_3, що мав намір у вказаний день придбати у ОСОБА_1 його автомобіль, відтак сів за кермо та вирушив в район вул.. Кн. Ольги, де зупинився біля магазину «Фокстрот», вийшов із автомобіля та направився до магазину. В той же час, ОСОБА_1 вийшов із пасажирського сидіння свого автомобіля та підійшов до свого знайомого, після чого до нього підійшли працівники поліції та склали протокол.

Приймаючи дане рішення , суд виходить виключно з норм національного законодавства та міжнародних договорів, що ратифіковані Україною.

Так, відповідно до норм статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративні правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапис які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів при забезпеченні безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 даної норми закону, в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності , покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте в матеріалах справи відсутні докази спростування адміністративного позову, в розумінні ст. 251 КУпАП, а оскаржувана постанова, , на яку відповідач покликається як на правомірність дій інспектора, суперечать фактичним обставинам встановлених судом.

Отже, дії інспектора, що склав оскаржувану постанову, суперечать ст.. 19 Конституції України, згідно якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення , завданням адміністративного судочинства є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст.. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Обов'язок поважати права людини закріплений також у ст.. 1 « Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», яка підписана Україною 09 листопада 1995 року, а відтак підлягає виконанню державними органами України.

Визначаючи завдання адміністративного судочинства, законодавець у ст.. 2 КАС України зазначив, що таким завданням є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади , органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

На підставі наведеного , керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 11, 71, 159, 160 ч. 3, 161 КАС України, Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління патрульної поліції м. Львова серії ПС3 № 120099 від 14 січня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 з накладенням штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять ) грн. 00 коп., справу провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з часу її проголошення через суд, що ухвалив постанову.

Суддя В. Кузь