Справа № 815/362/16
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/362/16
У Х В А Л А

13 травня 2016 року

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно - державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області Станєвої Валентини Борисівни, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, про скасування рішення, визнання недійсним Свідоцтва в частині позовних вимог про визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява (з урахуванням уточнень від 15.03.2016р.) ОСОБА_1, в якій позивачка просить суд скасувати рішення державного реєстратора Станєвої Валентини Борисівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20502816 від 03.04.2015 14:33:43, Болградська районна державна нотаріальна контора, Болградський районний нотаріальний округ, Одеська область ; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 14, земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, площа 0,25 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1, власник ОСОБА_3; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, НОМЕР_3, виданий 13.03.2015 року Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, форма власності-приватна, власник ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_4, виданий 25.12.1996 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, країна громадянства Україна, адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач /державний реєстратор Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області державний нотаріус Станєва Валентина Борисівна/ в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно, надіслав до суду заяву від 11.05.2016 року, в якій просив суд прийняти рішення за його відсутністю.

В судовому засіданні 11.05.2016 року судом ухвалено призначити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Розглянувши питання про підвідомчість частини позовних вимог адміністративному суду, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України,суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування. їхня посадова чи службова особа або інший субєкт. який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування. їхня посадова чи службова особа. інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту вказаних статей випливає, що для спору, який має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства, має бути уповноваження одного суб'єкта владно керувати поведінкою іншого суб'єкта (суб'єктів), а ці суб'єкти зобов'язані вимоги та приписи такого владного суб'єкта. До юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб'єкти владних повноважень.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи. 13 березня 2015 року за № 181 на ім'я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0.2500 га. що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яку передано померлій для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_2. яке в свою чергу позивачка просить суд визнати недійсним.

Свідоцтво видане державним нотаріусом Болградської державної районної нотаріальної контори Станєвою В.Б.

Разом з чим, відповідно до ст. 1301 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину у визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відтак, питання скасування свідоцтва про право на спадщину регулюється нормами Цивільного кодексу України, та у разі ініціювання в суді такого спору йдеться про спір про право.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v.Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд. встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями. що належать до юрисдикції певних категорій сeдів (...)». З огляду на це нt вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно із п.3 ч.1 ст.34 цього Закону нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: видають свідоцтва про право на спадщину.

Отже, видавши ОСОБА_3 13.03.2015р. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, державний нотаріус Станєва В.Б. вчинила нотаріальну дію та не виконувала при цьому владні управлінські функції на основі законодавства.

Відповідачем у справі про скасування Свідоцтва про право на спадщину за заповітом має бути в даному разі ОСОБА_3, а не державний нотаріус Станєва В.Б., тому з урахуванням вищенаведеного цей спір за своїм предметом та суб'єктним складом сторін не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, вказаний спір не є публічно-правовим спором в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, НОМЕР_3, виданого 13.03.2015 року Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.ст.160,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №815/362/13 в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, НОМЕР_3, видане 13.03.2015 року Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян