Справа № 163/1189/16-а
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1189/16-а
Провадження № 2-а/163/25/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року місто Любомль

Любомльський районний суд Волинської області в особі судді Павлуся О.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії.

Мотивує його тим, що 08 листопада 2001 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, виходячи із максимального розміру 90 відсотків від чинної на той час заробітної плати на посаді працівника прокуратури. Вказує, що посадові оклади працівникам прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів», підвищено. У зв'язку з чим, прокуратурою Волинської області йому було видано довідку від 14.03.2016 року за №18-150, яку він разом із заявою 16 березня 2016 року подавав в управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області для проведення перерахунку призначеної йому пенсії відповідно до вимог законодавства, чинного на час призначення пенсії. Однак, листом від 01.04.2016 року №1105/02-22 управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області, відмовило йому у здійсненні такого перерахунку. Вважаючи, що такі дії відповідача є незаконними та такими, що порушують його гарантовані конституційні права на пенсійне забезпечення, просить визнати незаконними дії та розпорядження управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі щодо відмови у проведенні перерахунку йому пенсії за вислугою років на підставі довідки від №18-150 від 14.03.2016 року, та зобов'язати відповідача здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинній на момент призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області за №18-150 від 14.03.2016 року, а також стягнути понесені ним судові витрати у виді судового збору, рішення суду звернути до негайного виконання.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися, подали клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. В поданих суду запереченнях, представник відповідача посилається на те, що Закон України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 року в частині визначення умов та порядку перерахунку пенсії втратив чинність. Норма, яка б передбачала умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на даний час відсутня. Для проведення перерахунку пенсії із заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» підстав не має.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу, ОСОБА_1 з 08 листопада 2001 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, виходячи із максимального розміру 90 відсотків від чинної на той час заробітної плати па посаді працівника прокуратури. Стаж роботи на посаді працівника прокуратури становить 17 років 28 днів.

Постановою КМУ від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» було підвищено посадові оклади працівникам прокуратури, про що позивач отримав відповідну довідку за №18-150, згідно якої заробітна плата, з 01 грудня 2015 року за відповідною посадою позивача, склала 13181,55 грн..

У зв'язку з чим, 16 березня 2016 року позивач звертався до відповідача з заявою про перерахунок йому пенсії за вислугою років відповідно до вимог законодавства, діючого на момент її призначення, а саме, з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Волинської області від 14.03.2015 за №18-150.

Листом Управління Пенсійного фонду України у Любомльському районі Волинської області від 01.04.2016 року №1105/02-22 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки правові підстави для проведення перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків заробітку відповідно до довідки прокуратури Волинської області №18-150 від 14 березня 2016 року відсутні (а.с. 10).

Суд вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам закону, та даючи правову оцінку такому рішенню відповідача, виходить з наступного.

Судом встановлено, що пенсія позивачу була призначена у відповідності до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ зі змінами та доповненнями.

Частиною 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Законом України №3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, було внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права з 90% на 80%.

В подальшому, 27.03.2014 Законом України №1166-VІІ, знову було внесено зміни до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, і відповідно до цих змін пенсія прокурорам призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою про проведення перерахунку пенсії, внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, з 01.04.2015 набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавці актів України», який встановлює низку змін до законів, які регулюють питання пенсійного забезпечення громадян.

Зокрема, з 01.01.2015 розмір пенсії за віком та вислугою років, які призначаються за нормами Закону України «Про прокуратуру» становлять 60 % заробітної плати.

Однак, право на отримання пенсії в розмірі 90% від суми заробітної плати позивач набув ще до внесення вищенаведених змін у ст.50-1 Закону №1789-ХІІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, положення яких - щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-УІ не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Відповідно до з ч.13 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, аналізом вищенаведених норм Закону №1789-ХІІ, суд приходить до висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VІІ зміни до статі 50-1 Закону №1789-ХІІ в частині розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний суд України в своїй постанові від 10.12.2013 року у справі №21-348а13 де зазначено, що внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13 та 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Крім того, відповідно до ст.ст.22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян встановлено законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ, з 01.06.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Наведена норма свідчить про те, що з 01.06.2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, а саме, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яких поширюється дія цих законів скасовані.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 1789-ХІІ в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що слід визнати дії відповідача, правонаступником якого є Шацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області,щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії виходячи з розміру 90% заробітної плати згідно довідки від 14.03.2016 року за №18-150 неправомірними; зобов'язати Шацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області,провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугою років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла станом на 08.11.2001 року) в розмірі 90% від середнього заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Волинської області від 14 березня 2016 року за №18-150, та здійснити відповідні виплати починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії, з врахуванням проведених виплат.

Крім того, суд вважає за необхідне допустити постанову до негайного виконання в межах суми виплати пенсії за один місяць відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 256 КАС України.

Відповідно до частини 1статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступає стороною у справі.

Керуючись ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст.10, 11, 160-163, 167, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області, правонаступником якого є Шацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області,щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Волинської області від 14 березня 2016 року за №18-150.

Зобов'язати Шацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області,провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугою років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла станом на 08.11.2001 року) в розмірі 90% від середнього заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Волинської області від 14 березня 2016 року за №18-150, та здійснити відповідні виплати починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії, з врахуванням проведених виплат.

Постанову суду у межах суми виплати за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Любомльський районний суд шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.