Справа № 2а-12385/10/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. при секретарі судового засідання Віруцькій О. В. адміністративну справу

за позовом

Дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря"

до

Державної інспекції з контролю якості сільськогосподарської продукції та моніторингу її ринку Міністерства аграрної політики України , 3-ті особи:

Державне підприємство «Держреєстри України», Державний центр сертифікації і експертизи зерна та продуктів його переробки Міністерства аграрної політики України

про

скасування Наказу № 47 від 27.11.2009року

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання протиправними дії Державної інспекції з контролю якості сільскогосподарської продукції та моніторингу її ринку Міністерства аграрної політики України стосовно винесення Наказу № 47 від 27.11.2009; про скасування Наказу Державної інспекції з контролю якості сільскогосподарської продукції та моніторингу її ринку Міністерства аграрної політики України № 47 від 27.11.2009 «Про внесення змін до наказу Держконтрольсільгосппроду від 09.09.2009 № 35»та про зобов’язання відповідача не чинити перешкод у використанні бланків сертифікації якості зерна її територіальними відділеннями, які виготовлені на виконання договорів № 63-06/09 від 21.03.2009 та № 11-06/10 від 22.02.2009.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає про перевищення повноважень відповідачем при винесенні оскаржуваного наказу, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України № 65 від 22.01.2004 «Про затвердження Положення про Державну інспекцію з контролю якості сількогосподарської продукції та моніторингу її ринку»не передбачено повноважень відповідача щодо визначення та зміни форми сертифікатів якості. Крім того, позивач зазначає, що своїми діями відповідач незаконно втручається в господарську діяльність позивача.

Разом з адміністративним позовом позивач подав клопотання про забезпечення адміністративного позову в порядку ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу до ухвалення рішення по справі.

Ухвалою суду від 30.08.2010 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Державна інспекція з контролю якості сільскогосподарської продукції та моніторингу її ринку Міністерства аграрної політики України (далі –Держконтрольсільгосппрод, відповідач) проти позовних вимог заперечував та зазначив, що при видачі оскаржуваного наказу діяв в межах повноважень передбачених Порядком видачі сертифіката якості зерна та продуктів його переробки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2009 № 848, оскільки вказаним актом передбачено право відповідача організовувати замовлення на виготовлення, постачання, облік, надходження та використання бланків сертифікатів якості зерна та продуктів його переробки.

Третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Державне підприємство «Держреєстри України»надало суду письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Державний центр сертифікації і експертизи зерна та продуктів його переробки Міністерства аграрної політики України явку свого повноваженого представника в судове засідання забезпечила, проте письмових пояснень по суті спору надано не було.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін і третіх осіб, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видачі сертифіката якості зерна та продуктів його переробки»від 23.07.2009 № 848 (далі - Постанова № 848) визначено процедуру видачі сертифіката якості зерна та продуктів його переробки.

Згідно п. 14 Постанови № 848 організація замовлення на виготовлення, постачання, облік надходження та використання бланків сертифікатів якості здійснюється в установленому Держконтрольсільгосппродом порядку.

З метою реалізації наданих повноважень відповідач наказом від 09.09.2009 № 35 «Про затвердження Порядку обігу бланків сертифікатів якості»надав державному підприємству «Держреєстри України»повноваження щодо забезпечення територіальних органів Держконтрольсільгосппроду бланками сертифікатів якості зерна та продуктів його переробки.

На підставі вказаного наказу між третьою особою 1 –Державним підприємством «Держреєстри України»та Дочірнім підприємством «Поліграфічний комбінат «Зоря»укладено договори № 63-06/09 від 21.09.2009 2010 про виготовлення та поставку бланків документів суворого обліку, а саме:

- Сертифікат якості (при експорті зерна) в кількості 37 100 комплектів;

- Сертифікат якості (при експорті продуктів переробки зерна) в кількості 37 100 комплектів;

- Сертифікат якості (при переміщенні зерна в межах України) в кількості 126 700 комплектів;

- Сертифікат якості (при переміщенні продуктів переробки зерна в межах України) в кількості 18 100 комплектів.

22.02.2010 між Державним підприємством «Держреєстри України»та Дочірнім підприємством «Поліграфічний комбінат «Зоря»укладено договір № 11-06/10 про виготовлення та поставку бланків документів суворого обліку, а саме:

- Сертифікат якості (при експорті зерна) в кількості 400 000 комплектів;

- Сертифікат якості (при експорті продуктів переробки зерна) в кількості 400 000 комплектів;

- Сертифікат якості (при переміщенні зерна в межах України) в кількості 1 400 000 комплектів;

- Сертифікат якості (при переміщенні продуктів переробки зерна в межах України) в кількості 200 000 комплектів.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, позивач частково виконав умови Договорів, а саме: виготовив та відвантажив частину Продукції, яку третя особа 1 не оплатила. Порушення договірних зобов’язань, на думку позивача пов’язані із протиправними діями відповідача, які виявилися у наступному.

27.11.2009 Держконтрольсільгосппроду видано наказ № 47 «Про внесення змін до наказу Держконтрольсільгосппроду від 09.09.2009 № 35», як вказувалось вище наказом № 35 повноваження щодо забезпечення територіальних органів Держконтрольсільгосппроду бланками сертифікатів якості зерна та продуктів його переробки надано третій особі 1.

Відповідно до внесених змін, повноваження замовника сертифікатів якості зерна надано третій особі 2 - Державному центру сертифікації і експертизи зерна та продуктів його переробки Міністерства аграрної політики України. Крім того, вказаним наказом передбачається наявність нового технічного опису бланків сертифікатів якості зерна.

Вказані дії відповідача, як стверджує позивач, призвели до ускладнення виконання зобов’язань третьої особи 1 перед позивачем, оскільки хлібні інспекції, керуючись вимогами вказаного наказу припинили співпрацю із позивачем стосовно закупівлі бланків сертифікатів першого зразка.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження щодо здійснення відповідачем організації замовлення на виготовлення, постачання, облік надходження та використання бланків сертифікатів якості передбачені Постановою № 848, а тому твердження позивача, що відповідач не наділений повноваженнями відносно визначення форми та внесення змін до таких форм сертифікатів якості є необгрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи.

Правовий акт –акт волевиявлення (рішення) уповноваженого суб’єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни припинення) на основі цих норм прав і обов’язків учасників конкретних правовідносин, міри відповідальності конкретних осіб за скоєне ними правопорушення.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Позивач зазначає, що вказаними змінами до наказу Держконтрольсільгосппроду від 09.09.2009 № 35, відповідач втручається у здійснення господарської діяльності позивача.

Проте, наказом від 27.11.2009 № 47 Держконтрольсільгосппроду «Про внесення змін до наказу Держконтрольсільгосппроду від 09.09.2009 № 35»права позивача не порушуються, оскільки внесені зміни передбачають лише економію державних коштів та усунення недоліків самих бланків сертифікатів якості. Крім того, вказані зміни були погоджені Міністерством аграрної політики.

В судовому засіданні представник позивача неодноразово вказував, що внесеними змінами зачіпається господарський інтерес Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря», так як вважає, що третя особа 1, у зв’язку з наявністю нового технічного опису бланків сертифікатів якості зерна, не оплатить партію продукції, виготовленої позивачем.

Вказані доводи позивача не можуть слугувати підставою для визнання протиправними дії Державної інспекції з контролю якості сільскогосподарської продукції та моніторингу її ринку Міністерства аграрної політики України стосовно винесення Наказу № 47 від 27.11.2009 та скасування Наказу Держконтрольсільгосппроду № 47 від 27.11.2009 «Про внесення змін до наказу Держконтрольсільгосппроду від 09.09.2009 № 35», виходячи з наступного.

Відмова від виконання контрагентом - третьою особою 1 умов договорів на поставку сертифікатів якості зерна охоплюється комплексом правовідносин врегульованих господарськими договорами. Вказані господарські договори, згідно яких позивач зобов’язувався виготовити та поставити бланки документів суворого обліку, а Державне підприємство «Держреєстри України»був зобов’язаний затвердити пробні зразки продукції для друку, прийняти продукцію та оплатити її вартість чинні на час розгляду справи.

У разі відмови контрагента від виконання договірних зобов’язань у позивача виникне право звернення до господарського суду з метою вирішення договірного спору.

Крім того, із наданих пояснень представника третьої особи 1 вбачається, що Державне підприємство «Держреєстри України»не відмовляється від виконання взятих на себе зобов’язань.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач обґрунтовує порушене господарське право в частині неотримання доходів внаслідок незаконного втручання відповідача в господарську діяльність Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря». Проте, суд прийшов до висновку про відсутність безпосереднього втручання відповідача в господарську діяльність позивача, оскільки оскаржуваним наказом Держконтрольсільгосппроду врегульовано коло суспільних правовідносин і на дійсність господарських договорів, укладених між позивачем та третьою особою 1 не впливає.

Крім того, як вказувалось вище, позивач не позбавлений права звернення до господарського суду у разі невиконання Державне підприємство «Держреєстри України»договірних зобов’язань з метою вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частини 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність порушених прав позивача при винесенні відповідачем оскаржуваного наказу, суд приходить до висновку про відсутність підстав ля задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, та набирає законної сили у порядку і строки, що визначені ч.1 ст.254 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда

Дата складення тексту рішення у повновму обсязі - 07.02.2011