Справа № 2а-4521/10/2370
Суддя: Т.М. Чубар
Дата ухвалення: 2010-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-4521/10/2370

25.10.2010 р. м. Черкаси

08 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Чубар Т.М.,

секретар Дуженко С.А.,

за участю представника позивача державної податкової інспекції у м. Черкаси ОСОБА_1 за довіреністю № 19850/10-017 від 28.07.2010р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м. Черкаси до товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Продукт»про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась державна податкова інспекція у м. Черкаси, в якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Продукт»податковий борг в розмірі 170 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що відповідач зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Черкаської міської ради 24.10.2005р. та перебуває на обліку в органах державної податкової служби з 24.10.2005р. як платник податків та платежів до бюджету. Станом на 03 вересня 2010 року відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом з податку на додану вартість в сумі 170 грн., який виник в звязку з неповерненням свідоцтва платника податку на додану вартість, що встановлено актом перевірки № 2486/15-210 від 25.03.2009р., на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 25.03.2009р.

Відповідач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи за адресою, визначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 18029, м. Черкаси, вул. 30 років Перемоги, буд. 5/1, корп. 125, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку на додану вартість до бюджету є Закон України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997р.

Платником податку на додану вартість згідно статті 1 цього Закону є особа-суб'єкт підприємницької діяльності, в тому числі підприємство з іноземними інвестиціями, незалежно від форми та часу внесення цих інвестицій, інша юридична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, а також фізична особа (громадянин, іноземний громадянин та особа без громадянства), що здійснює діяльність, віднесену до підприємницької згідно з законодавством, або імпортує товари на митну територію України, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Судом встановлено, що відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Продукт»зареєстроване як субєкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Черкаської міської ради 24.10.2005р., ідентифікаційний код 33828106 (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.01.2010р.), та перебуває на обліку в державній податковій інспекції у м. Черкаси як платник податків і зборів, передбачених Законом України «Про систему оподаткування»№ 1251-XII від 25.06.1991р., з 24.10.2005р. за № 1152 (довідка про взяття на облік платника податків № 1228/29-012 від 19.10.2010р.).

Статтею 10 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997р., яка визначає осіб, відповідальних за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку на додану вартість, встановлено, що форми декларації та податкових розрахунків з цього податку встановлюються відповідно до закону.

Так, згідно з п.п. 4.1.4 п. 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-III від 21.12.2000р. (далі по тексту Закон № 2181), який є спеціальним законом з питань оподаткування, що установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення тощо, податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює:

а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

При цьому якщо згідно із законом з питань окремого податку, збору (обов'язкового платежу), як-то Закон України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997р., податковий період не встановлено, то податкова декларація подається та податкове зобов'язання сплачується у строки, передбачені цим пунктом для місячного базового податкового періоду (п.п. 4.1.6 п. 4.1 статті 4 Закону № 2181-III).

В той же час, згідно п. 9.8 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997р. якщо особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з податку на додану вартість протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання здійснюється анулювання реєстрації цієї особи як платник податку на додану вартість як за ініціативою відповідного податкового органу, так і за ініціативою такої особи.

В разі ж якщо анулювання реєстрації здійснюється за ініціативою податкового органу, - протягом двадцяти календарних днів від дня прийняття рішення про анулювання платник податку зобов'язаний повернути податковому органу реєстраційне свідоцтво.

Згідно акту державної податкової інспекції у м. Черкаси № 2486/15-210 від 25.03.2009р. про порушення строків подачі звітів, розрахунків та інших податкових документів товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Продукт»встановлено не повернення відповідачем свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість терміном до 20.03.2009р.; товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Продукт»виключена з реєстру платників податку на додану вартість відповідно до п. 9.8 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997р.

Відповідальність за порушення строків повернення податковому органу реєстраційного свідоцтва також визначена п. 9.8 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997р., згідно якого затримка у поверненні реєстраційного свідоцтва прирівнюється до затримки у наданні податкової звітності з цього податку.

Так, за порушення подання декларацій у строки, визначені законодавством, п.п. 17.1.1 п. 17.1 статті 17 Закону № 2181, визначено, що платник податків, який не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Державною податковою інспекцією у м. Черкаси на підставі п.п. 4.2.2 п. 4.2 статті 4 та п. 6.1 Закону № 2181 було винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 25.03.2009р., розміщене на дошці податкових оголошень (повідомлень) 02.04.2009р., загальний розмір належних до сплати штрафних санкцій згідно яких складає 170 грн.

Разом з тим, згідно з п.п. 5.2.1 п. 5.2 статті 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків оскарження даного податкового повідомлення в порядку його апеляційного узгодження.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Продукт»податкове повідомлення-рішення № /0 від 25.03.2009р. в апеляційному порядку не оскаржувалось, що свідчить про узгодженість визначених останнім податкових зобовязань.

Підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181, в свою чергу, встановлено, що у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпункті 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення.

Узгоджена ж сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені статтею 5 Закону № 2181, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Керуючись п. 6.2. статті 6 Закону № 2181 у звязку з несплатою товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Продукт»узгодженої суми податкового зобовязання в установлені строки позивачем на адресу відповідача були виставлені податкові вимоги: перша № 1/1190 від 21.04.2009р. на суму 170 грн. та друга № 2/1676 від 11.06.2009р. на суму 170 грн., що розміщені на дошці податкових оголошень 12.05.2009р. та 12.08.2009р. відповідно.

15 вересня 2009 року заступником начальника державної податкової інспекції у м. Черкаси винесено рішення № 727/24-109 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків-товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Продукт» в рахунок погашення його податкового боргу.

27 квітня 2009 року державною податковою інспекцією у м. Черкаси на підставі п.п. 8.2.1 п. 8.2 статті 8 Закону № 2181 у звязку з несплатою суми податкового зобовязання в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано податкову заставу активів платника податків-товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Продукт»за реєстраційним номером 8672642.

Оскільки згідно п.п. 3.1.1 п. 3.1 статті 3 Закону № 2181 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду, відповідне право органів державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення яких передбачено статтею 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»№ 509-XII від 04.12.1990р., суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 170 грн.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Продукт», ідентифікаційний код 33828106, в доход бюджету через державну податкову інспекцію у м. Черкаси 170 (сто сімдесят) грн. податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.М. Чубар

Повний текст постанови виготовлений 29 жовтня 2010 року.