Справа № 401/1161/16-а
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

копія
Справа № 401/1161/16-а Провадження № 2-а/401/52/16

18 травня 2016 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

за участю: секретаря Страшної О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови АА №241676 від 01 березня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.165? КпАП України, якою накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2555 грн., просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначив, що 29 березня 2016 року за місцем його роботи на адресу ТОВ «Об'єднання Дніпроенергобудпром» надійшла вказана постанова відповідача від 01 березня 2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення порушення, передбаченого ч.4 ст.165-1 КУпАП.

Так як відповідач його не запрошував на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, не надав оскаржувану постанову своєчасно, позивач просив поновити йому строк звернення до суду для оскарження вказаної постанови відповідача.

З прийнятим відповідачем рішенням позивач не згідний, оскільки для кваліфікації дій за ч.4 ст.165-1 КУпАП необхідною умовою є несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 01 січня 2016 року становить 399 000 грн. Відповідачем зазначено, що кероване ним підприємство не сплатило єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 363 185,52 грн., що становить менше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В зв'язку з вказаним відповідачем до нього безпідставно застосовано санкцію ч.4 ст.165-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2550 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, телефонограмою просив про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проти позову подав письмові заперечення в яких зазначив, що дії позивача кваліфіковано за ч.4 ст.165-1 КУпАП, оскільки позивач повторно протягом року піддається адміністративному стягненню за такі ж порушення. Просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України в зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні були дослідженні докази:

- протокол №12 про адміністративне правопорушення АА №673295 від 29 лютого 2016 р., із змісту якого слідує, що вказаний протокол був складений без участі позивача, із змістом протоколу позивача ознайомлено не було, права особі, яку притягують до адміністративної відповідальності, не роз'яснювалися, окрім цього, складений протокол за своїм змістом не відповідає ст. 256 КпАП України, так як в протоколі не було зазначено суті адміністративного правопорушення, часу та місця його скоєння;

- постанова АА № 241676 від 01 березня 2015 р. про накладення на керівника ТДВ «ОДЕБП» ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 2550 грн. на підставі ч.4 ст.165-1 КУпАП за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за грудень 2015 року в сумі 363185,52 грн.;

- копія акта ревізора-інспектора від 29 лютого 2016 року про виявлення несвоєчасної сплати страхувальником ТДВ «ОДЕБП» єдиного соціального внеску за грудень 2015 року в сумі 363185,52 грн.

Відповідно до ч. 4, ст. 71 КАС України, обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, - суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

У судовому засіданні було встановлено, що позивача до адміністративної відповідальності було притягнуто з порушенням положень законодавства, яким передбачено притягнення до адміністративної відповідальності та Конституції України.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, так як із змісту протоколу незрозуміла суть правопорушення, яке ставиться у провину особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З копії акту головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградсьткій області видно, що правопорушення за яке притягнуто до адміністративної відповідальності позивача виявлено 29 лютого 2016 року.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений 29 лютого 2016 року за відсутністю особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, прав особі, яку притягують до адміністративної відповідальності не було роз'яснено у порушення ст. 254 КпАП України, із змістом протоколу вказана особа ознайомлена не була.

Справу про адміністративне правопорушення було розглянуто на наступний день після складання протоколу, про час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивача повідомлено не було, що є порушенням ст. ст.277 та 277? КпАП України.

Встановлені у судовому засіданні порушення положень законодавства, яким передбачено притягнення до адміністративної відповідальності та Конституції України, свідчить про порушення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист, передбаченого ст. 59 Конституції України та ст. 268 КпАП України.

Статтями 245-246 КпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом. Порядок провадження в справах про адміністративне правопорушення визначається КпАП України.

В судовому засіданні було встановлено, що посадова особа, у порушення ст. ст. 245-246, 248-249, 268, 279 КпАП України розглянула справу про адміністративне правопорушення без присутності особи, у відношенні якої був складений протокол, та яка притягується до адміністративної відповідальності та цю особу про день, час та місце розгляду справи ніхто не повідомляв.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутністю особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, прав вказаній особі роз'яснено не було, а складений протоколо не відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, окрім цього, у порушення ст. 254 КпАП України особі, що притягується до адміністративної відповідальності не була вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема - опис обставин, установлених при розгляді справи, тощо.

Недотримання вказаних вимог при складанні протоколу та притягненні особи до адміністративної відповідальності є грубим порушенням вимог КпАП України щодо форми та змісту протоколу про адміністративне правопорушення, без з'ясування викладених обставин не можливо розглянути справу по суті та вирішити її, відповідно до ст. 280 КпАП України, та це перешкоджає під час розгляду справи правильно застосувати положення КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а матеріали справи підлягають поверненню для з'ясування згаданих обставин та після виправлення вказаних недоліків, здійсненню нового розгляду справи уповноваженою особою.

В судовому засіданні також знайшов підтвердження факт неправильного кваліфікування відповідачем дій (бездіяльності) позивача за ч.4 ст.165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Так, диспозицією ч.3 ст.165-1 КУпАП передбачено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне за собою накладення санкції у виді штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, ч.4 ст.165-1 КУпАП передбачено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підр. 1 р. XX Податкового кодексу розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян застосовується у випадках, коли норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Отже, для кваліфікації злочинів та правопорушень, за які передбачено адміністративну відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення, належить застосовувати неоподатковуваний мінімум доходів громадян на рівні податкової соціальної пільги, а для визначення розміру адміністративного стягнення у виді штрафу - розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який становить 17 грн.

Для кваліфікації діяння за ч.4 ст.165-1 КУпАП обов'язковою умовою є несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідальність передбачена ч.3 ст.165-1 КУпАП.

Для кваліфікації діяння за вказаною статтею уповноваженому органу слід встановити факт несплати чи несвоєчасної сплати вказаного внеску у сумі, що перевищує триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Лише у такому випадку уповноважена особа має право накласти адміністративний штраф за ч.4 ст.165-1 КУпАП в розмірі від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто від 1360 грн. до 1700 грн.).

Проте, на позивача за ч.4 ст.165-1 КУпАП накладено штраф у розмірі 2550 грн.. який перевищує допустимий санкцією розмір.

Не заслуговують на увагу заперечення відповідача про те, що накладений на позивача розмір штрафу в сумі 2550 грн. визначено в зв'язку з повторне притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення. передбачене ч.4 ст.165-1 КУпАП.

По-перше, диспозицією ч.4 ст.165-1 КУпАП не передбачено відповідальності за повторне вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Тільки ч.5 ст.165-1 КУпАП встановлено, що за дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, може бути накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста п'ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 1700 до 5100 грн.).

Проте, щодо позивача відповідач не складав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.165-1 КУпАП, а тому не мав законних прав для застосування санкції, передбаченої ч.5 вказаної статті.

Крім цього, для кваліфікації діяння як вчиненого особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, підлягає встановленню факт накладення адміністративного стягнення на суб'єкта адміністративного правопорушення протягом року до вчинення нового адміністративного правопорушення, та про набрання такого рішення законної сили.

Відповідачем вказаного факту належними та допустимими доказами не доведено.

Встановлені обставини справи дають суду підстави про неправильне застосування відповідачем під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності норм матеріального права, які не можуть бути усунуті судом.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова суб'єкта владних повноважень про накладення адміністративного стягнення - скасуванню.

Проте, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині закриття провадження по адміністративній справі, так як право на закриття провадження у справі при відсутності складу та події адміністративного правопорушення, у відповідності до ст. ст. 247, 284 КпАП України, має орган, посадова особа, що розглядають справу про адміністративне правопорушення, а не суд, до якого була оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до п.2 ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає рішення про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд.

На підставі вищевикладеного оскаржувану постанову відповідача слід визнати протиправною та скасувати її, а справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід надіслати відповідачу на новий розгляд у відповідності до ст.280 КУпАП.

Судові витрати по справі повинні бути віднесені за рахунок відповідного бюджету.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 41, 71, 128, 158-163, 171-2, 185,186 КАС України, п.2 ч.1 ст.293КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області Колєснікової Валентини Тихонівни серії АА № 241676 від 01 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності керівника ТДВ «ОДБЕП» ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення за ч.4 ст.165? КпАП України у вигляді штрафу в сумі 2550 грн.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надіслати до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області на новий розгляд.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок відповідного бюджету.

На постанову протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга.

Суддя підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.С. Мельничик