Справа № 175/1152/16-а
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/1152/16-а
Провадження № 2-а/175/21/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Озерянської Ж.М.,

при секретарі Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти третього батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшого сержанта поліції ОСОБА_2, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправними дії посадової особи інспектора роти третього батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшого сержанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21 березня 2016 року серії ПС2 № 886873 про накладення на нього, ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21 березня 2016 року серії ПС2 № 886873 про накладення на нього, ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП; закрити відносно нього, ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач вказав на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 886873 від 21 березня 2016 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Окрім цього, ОСОБА_1 вказав, що він рухався по вулиці Донецьке Шосе у напрямку м. Дніпропетровська, у дзеркало заднього виду транспортного засобу він побачив патруль поліції із ввімкненими проблисковими маячками, який тривалий час переслідував його. На вимогу працівників патрульної поліції він зупинився, до нього підійшов працівник поліції і попросив пред'явити документи. Документи він пред'явив представнику поліції і запитав у чому причина зупинки, який пояснив, що він начебто під час керування транспортним засобом скоїв адміністративне правопорушення, а саме: під час зміни напрямку руху не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, що є порушенням п. 9.2(б) Правил дорожнього руху України. Він категорично заперечував проти вчинення правопорушення і на його прохання надати будь-які докази та відеоматеріали протиправного діяння отримав категоричну відмову з обґрунтуванням того, що рапорту самих патрульних є цілком достатньо. Інспектор відмовився повідомити його на якому відрізку ділянки дорожньої полоси вчинено правопорушення та який автомобіль він обігнав. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором проводились дії щодо огляду його транспортного засобу. Інспектор встановив, що номерний знак його транспортного засобу закритий стороннім предметом, а саме маскувальною сіткою, та застосував санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП, що є порушенням п. 30.2, 2.9(в), 31.3(в) Правил дорожнього руху України. В подальшому інспектором не приймаючи до уваги пояснення, було складено оскаржувану постанову. Ознайомившись з постановою, він повідомив інспектора, що вона не відповідає дійсним обставинам справи і написав додаткові пояснення на окремому аркуші, які віддав інспектору за його вимогою. На прохання до інспектора поліції про відібрання пояснень у пасажира транспортного засобу, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що пасажир є заінтересованою особою. З зазначеною постановою він не згоден та вважає її незаконною. Вказує, що будь-які фактичні докази щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, визначені ст. 251 КУпАП відсутні взагалі. Застосування інспектором патрульної служби п. 2.9 (в), 30.2, 31.3 ПДР України до нього як до водія, та встановлення адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки з оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 21.03.2016 року, вбачається, що інспектор при винесенні постанови не навів доказів, на яких ґрунтується його висновок про адміністративне правопорушення та не зазначив мотиви відхилення його доводів. Таким чином, вказує, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення порушує права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 7 КУпАП відповідно до якої, ніхто не може бути підданий заходам впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, у відповідності до принципу суворого дотримання законності.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач Інспектор роти третього батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшого сержанта поліції ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пункт 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 289 КпАП України - скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Встановлено, що під час патрулювання 21 березня 2016 року інспектором роти третього батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшим сержантом поліції ОСОБА_2 був помічений автомобіль марки Mitsubishi Pajero, номерний знак НОМЕР_1, який порушив вимоги пункту 9.2(б), 2.9(в), 30.2 та 31.3(в) Правил дорожнього руху, а саме, під час зміни напрямку руху не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку в м. Дніпропетровськ по вул. Донецьке Шосе і також номерний знак якого був закритий стороннім предметом (маскувальною сіткою). За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до ОСОБА_1 Інспектором було застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 886873 від 21.03.2016 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 року № 1395.

Згідно діючих Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали покажчиками повороту перед перестроюванням, поворотом або розворотом завчасно і незалежно від місця виконання маневру, наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру. Також номерний знак автомобіля повинен відповідати стандартам та не повинен бути закритий іншими предметами згідно ДСТУ 4278:2006 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування».

Стаття 10 КАС України, визначає рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 251 КпАП України - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як доказ вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, Інспектором роти третього батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшим сержантом поліції ОСОБА_2 було надано суду рапорти, пояснення ОСОБА_1 та фотоматеріал до постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 886873 від 21 березня 2016 року де чітко видно номерний знак автомобіля позивача, який закрито маскувальною сіткою.

Відповідачем було встановлено наявність двох адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме неподання сигналу світловими показниками повороту відповідного напрямку , та ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами, вчинюване ОСОБА_1, за більше з яких передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Інспектор патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Інспектором патрульної поліції винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП.

Стаття 33 КУпАП, встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та слід зазначити,що всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача.

Як зазначив Інспектор патрульної поліції в своїх письмових запереченнях, що також не заперечувалося позивачем, ОСОБА_1 під його особистий підпис було роз'яснено положення ст. 307, 308 КУпАП, права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП, а також позивачем під підпис було отримано постанову серії ПС2 № 886873. Під час винесення постанови на місці вчинення правопорушення ніяких клопотань та зауважень від позивача не надходило.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд прийшов до висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП, а тому винесена Інспектором роти третього батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшим сержантом поліції ОСОБА_2 постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства. Усі ствердження позивача, які надаються у позові нічим не обґрунтовані, не підтверджуються жодним доказом, та не відповідають дійсності.

Відповідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача про те, що постанова серії ПС2 № 886873 від 21 березня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, є не доведеними та необґрунтованими.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України, з позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн. на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 251, 289 КпАП України, п. 10.1 Правил дорожнього руху ст. ст. 70, 71, 100, 159-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора роти третього батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшого сержанта поліції ОСОБА_2, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 551 грн.20 коп. судового збору на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ж.М. Озерянська