Справа № 825/310/16
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/310/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Грибан І.О.

Коротких А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вулбонд» до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 січня 2016 року №.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу ГУ ДФС в Чернігівській області № 590 від 24 грудня 2015 року, на виконання ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова Подалюки О.Ф. у справі № 751/11234/15-к від 24 листопада 2015 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВУЛБОНД» та згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.11, п. 78.1 ст. 78, ст. 82 Податкового кодексу України працівником ГУ ДФС в Чернігівській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ВУЛБОНД» з питань достовірності, повноти декларування ПДВ при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «УКРИМПОРТГРУПП», ТОВ «УКРПРОМТОВТОРГ», ТОВ «УКРЕКСПОРТТРЕЙД», ТОВ «КБЕ-ТРАНС», ТОВ «БУДПРОДАКШН» за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2015 року та податку на прибуток за відповідний період.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ВУЛБОНД» п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 97349,35 грн., в т.ч. за 4 квартал 2013 року на суму 33391,67 грн. за 1 квартал 2014 року на суму 12491,67 грн., за 2 квартал 2014 року на суму 11334,50 грн., за 3 квартал 2014 року на суму 20184,84 грн. за 4 квартал 2014 року на суму 19946,67 грн.

За результатами перевірки ГУ ДФС в Чернігівській області складено акт від 11.01.2016 №1/22/33688816 та винесено податкове повідомлення-рішення № від 28 січня 2016 року, яким ТОВ «ВУЛБОНД» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 121689,00 грн., з них 97351,00 грн. - основного платежу та 24338,00 грн. - штрафних санкцій.

Не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема, превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно до п. п. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14 ПК України - витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.1. ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються зокрема із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з положеннями цього Кодексу.

Пунктом 138.2. ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно до п. 138.8. ст. 138 ПК України - собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 ПК України - не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України - датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1. ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладені положення ПК України, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати оформлені належним чином податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між ТОВ «ВУЛБОНД», як покупцем та ТОВ «УКРИМПОРТГРУПП», як продавцем було укладено договір купівлі-продажу № 1 від 02 вересня 2013 року (а.с. 62). Відповідно до умов договору продавець зобов'язується поставити у власність покупця продукцію, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору. Продавець передає покупцю товар в асортименті, кількості та по цінам, які будуть зазначені у видаткових накладних, що невід'ємною частиною цього договору (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість та асортимент товару визначається відповідно до узгодженої сторонами специфікації на кожну партію товару.

За умовами договору товар вважається зданим продавцем та прийнятим покупцем по кількості та якості - з моменту підписання сторонами видаткових накладних (п. 6.1 договору). Доставка товару до покупця здійснюється продавцем за власний рахунок. Товар доставляється силами та засобами продавця за адресою: м. Чернігів, вул. Лугова, 1/Б. Вартість доставки товару не включається у ціну товару. За згодою сторін товар може бути доставлений за умовою самовивозу. При самовивозі покупець зобов'язаний повідомити час подачі транспортного засобу за одну робочу добу (п.п. 3.3, 3.4 договору).

На підтвердження реальності виконання зобов'язань обумовлених договором позивачем до суду надано: специфікації, видаткові накладні, рахунки фактури, платіжні доручення, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), товарно-транспортні накладні та податкові накладні.

На підтвердження використання продукції поставленої ТОВ «УКРИМПОРТГРУПП» позивачем надано договір на переробку давальницької сировини № 25/03-2014 від 25 березня 2014 року. Відповідно до цього договору, ТОВ «ВУЛБОНД», як замовник та ТОВ «Укрінтекс», як виконавець домовились про те, що замовник передає для виконання робіт давальницьку сировину - відходи тканини у кількості необхідній для виконання замовлення, а виконавець зобов'язується виконати роботу по переробці у відповідності з умовами даного договору. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до видаткової накладної № 1-Д від 05 березня 2014 року ТОВ «ВУЛБОНД» було поставлено ТОВ «Укрінтекс» відходи тканини (давальницька сировина). Роботи з виготовлення продукції з давальницької сировини було виконано ТОВ «Укрінтекс» відповідно до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 9 від 17 квітня 2014 року.

ТОВ «Укрінтекс» було виписано позивачу податкову накладну № 9 від 17 квітня 2013 року.

Крім того, було встановлено, що між ТОВ «ВУЛБОНД», як замовником та ТОВ «УКРЕКСПОРТТРЕЙД», як експедитором було укладено договір № Е-010814-03 від 01 серпня 2014 року. Предметом цього договору є порядок взаємовідносин, які виникають між експедитором та замовником при здійсненні автомобільних перевезень, вантажів в міжнародному та внутрішньодержавному сполученнях транспортними засобами експедитора по заявкам замовника та пов'язаних з ними різноманітних послуг.

Фактичне виконання сторонами умов договору підтверджується: актом здачі-приймання робіт (надання послуг), товарно-транспортною накладною, рахунком за надані послуги з перевезення вантажу від с. Количівка до м. Черкаси та платіжним дорученням № 114 від 02 вересня 2014 року.

На суму податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ «УКРЕКСПОРТТРЕЙД» було виписано податкову накладну №14 від 12 серпня 2014 року.

ТОВ «УКРЕКСПОРТТРЕЙД» здійснювало перевезення вантажу, а саме давальницької сировини для ТОВ «Укрінтекс» в рамках договору 25/03-2014 від 25 березня 2014 року, що підтверджується видатковою накладною № 3-Д від 12 серпня 2014 року.

З матеріалів справи також вбачається, що між ТОВ «ВУЛБОНД», як покупцем та ТОВ «БУДПРОДАКШН», як продавцем було укладено договір купівлі-продажу № БП0111-01 від 01 листопада 2014 року. Відповідно до договору продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця продукцію, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити її на умовах даного договору. Поставка товару здійснюється товарними партіями. Доказом передачі товару у власність покупця є підписані уповноваженими представниками сторін видаткові накладні, оформлені належним чином. Доставка товару до покупця здійснюється продавцем за власний рахунок. Товар доставляється силами та засобами продавця. Вартість доставки товару не включається у ціну товару. За згодою сторін товар може бути доставлений за умовою самовивозу. При самовивозі покупець зобов'язаний повідомити час подачі транспортного засобу за одну робочу добу (пункти 1.1, 2.1-2.4 договору).

Виконання господарських операцій обумовлених договором підтверджується наступними документами: видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками-фактурами.

ТОВ «БУДПРОДАКШН» виписано ТОВ «ВУЛБОНД» податкові накладні № 7 від 11 грудня 2014 року, № 20 від 22 грудня 2014 року.

Поставлений ТОВ «БУДПРОДАКШН» товар ТОВ «ВУЛБОНД» було використано у власній господарській діяльності в рамках договору на переробку давальницької сировини № 25/03-2014 від 25 березня 2014 року. Так, відповідно до видаткової накладної № 5-Д від 22 грудня 2014 року та товарно-транспортної накладної № -0000017/1 від 22 грудня 2014 року відходи тканини були поставлені ТОВ «Укрінтекс». ТОВ «Укрінтекс» виготовлено вату з давальницької сировини, що задокументовано в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1 від 10 лютого 2015 року та №3 від 10 червня 2015 року. Готова продукція, виготовлена з давальницької сировини, транспортована назад до ТОВ «ВУЛБОНД», що підтверджується товарно-транспортними накладними № 6 від 10 лютого 2015, № 53 від 11 червня 2015 року.

Також судом встановлено, що між ТОВ «ВУЛБОНД», як покупцем та ТОВ «КБЕ-ТРАНС», як продавцем було укладено договір купівлі-продажу № КБ0306 від 03 червня 2014 року. Відповідно до договору продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця продукцію, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити її на умовах даного договору. Поставка товару здійснюється товарними партіями. Доказом передачі товару у власність покупця є підписані уповноваженими представниками сторін видаткові накладні, оформлені належним чином. Доставка товару до покупця здійснюється продавцем за власний рахунок. Товар доставляється силами та засобами продавця. Вартість доставки товару не включається у ціну товару. За згодою сторін товар може бути доставлений за умовою самовивозу. При самовивозі покупець зобов'язаний повідомити час подачі транспортного засобу за одну робочу добу (пункти 1.1, 2.1-2.4 договору).

Фактичне виконання договору та здійснення оплати по ньому підтверджується: видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками-фактурами, платіжними дорученнями.

ТОВ «КБЕ-ТРАНС» виписано ТОВ «ВУЛБОНД» податкові накладні № 18 від 20 червня 2014 року, № 24 від 23 червня 2014 року, № 4 від 27 вересня 2014 року.

Поставлений ТОВ «КБЕ-ТРАНС» товар ТОВ «ВУЛБОНД» було використано в рамках договору на переробку давальницької сировини № 25/03-2014 від 25 березня 2014 року. Так відповідно до видаткових накладних № 2-Д від 20 червня 2014 року, № 4-Д від 27 вересня 2014 року відходи тканини були поставлені ТОВ «Укрінтекс». ТОВ «Укрінтекс» виготовлено вату з давальницької сировини, що задокументовано в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) №10 від 07 липня 2014 року, №11 від 20 серпня 2014 року, № 12 від 28 жовтня 2014 року, №13 від 04 листопада 2014 року. ТОВ «Укрінтекс» виписано позивачу податкові накладні № 9 від 27 жовтня 2014, № 10 від 30 жовтня 2014 року.

Готова продукція виготовлена з давальницької сировини транспортована назад до ТОВ «ВУЛБОНД», що підтверджується товарно-транспортною накладною №38 від 28 жовтня 2014 року.

Відповідно до договору №0108/01 від 01 серпня 2014 року, укладеного між ТОВ «Вулбонд», як покупцем та ТОВ «УКРПРОМТОВТОРГ», як продавцем, продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця продукцію. Покупець зобов'язується прийняти та оплатити її на умовах даного договору. Продавець передає покупцю товар в асортименті, кількості та по цінам, які будуть зазначені у видаткових накладних, що невід'ємною частиною цього договору (п.п. 1.1, 1.2 договору).

За умовами договору товар вважається зданим продавцем та прийнятим покупцем по кількості та якості - з моменту підписання сторонами видаткових накладних (п. 6.1 договору). Доставка товару до покупця здійснюється продавцем за власний рахунок. Товар доставляється силами та засобами продавця за адресою: м. Чернігів, вул. Чернишевського, 20/68. Вартість доставки товару не включається у ціну товару. За згодою сторін товар може бути доставлений за умовою самовивозу. При самовивозі покупець зобов'язаний повідомити час подачі транспортного засобу за одну робочу добу (п.п. 3.3, 3.4 договору).

Реальність господарських операцій за даним договором підтверджується, зокрема, видатковими накладними, рахунками фактурами, платіжними дорученнями, податковими накладними.

Крім того, рух активів позивача за результатами відносин з ТОВ «УКРИМПОРТГРУПП», ТОВ «УКРПРОМТОВТОРГ», ТОВ «УКРЕКСПОРТТРЕЙД», ТОВ «КБЕ-ТРАНС», ТОВ «БУДПРОДАКШН» підтверджують оборотно-сальдові відомості за 2014-2015 роки по рахунках 281 та 26, а також, картки рахунку 23.

Всі вищезазначені первинні бухгалтерські документи оформлені у відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та повністю відображають реальність проведених господарських операцій між ТОВ «ВУЛБОНД» та ТОВ «УКРИМПОРТГРУПП», ТОВ «УКРПРОМТОВТОРГ», ТОВ «УКРЕКСПОРТТРЕЙД», ТОВ «КБЕ-ТРАНС», ТОВ «БУДПРОДАКШН».

Як вбачається з акту перевірки, підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту по операціям з ТОВ «УКРИМПОРТГРУПП», ТОВ «УКРПРОМТОВТОРГ», ТОВ «УКРЕКСПОРТТРЕЙД», ТОВ «КБЕ-ТРАНС», ТОВ «БУДПРОДАКШН» стало посилання ГУ ДФС в Чернігівській області на те, що позивачем на перевірку було надано не весь пакет документів, що посвідчує факт передачі товару від контрагентів позивача, зокрема не було надано довіреностей на отримання товару, сертифікатів якості товару, табелів обліку використання робочого часу, наказів про відрядження, посвідчень про відрядження, звітів про використання коштів, виданих на відрядження.

Водночас, як вірно зазначив суд першої інстанції, під час розгляду справи встановлено наявність документів, що відповідно до умов договорів купівлі-продажу посвідчують факт передачі товару, зокрема договорами визначено, що товар передається покупцю, тобто позивачу відповідно до видаткових накладних.

Не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи також висновки податкового органу щодо відсутності надання експедиторських послуг з транспортування товару податковий орган зробив через ненадання позивачем заявок на перевезення, оскільки складені між сторонами акти приймання-передачі наданих послуг повністю відображають зміст господарської операції між ТОВ «ВУЛБОНД» та його контрагентом.

Разом з тим, не заслуговують на увагу посилання податкового органу, що ненадання таких документів, як довіреність на отримання товару, наказу на відрядження, заявки на здійснення перевезення вантажу говорить про відсутність фактичного виконання сторонами умов договору, адже такі документи не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання податкового органу на проведення СУ ФР ГУ ДФС в Чернігівській області досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 05 листопада 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1, 2 ст. 205, ч. 3 , 4, 5 ст. 191 КК України, а також на протоколи допиту свідків - керівника ТОВ « КБЕ ТРАНС» та ТОВ «Укрекспорттрейд» ОСОБА_3 (протокол від 05 травня 2015 року); директора ТОВ «Укрекспотрейд» ОСОБА_4 (протокол від 02 вересня 2015 року); засновника ТОВ «Укрекспотрейд» ОСОБА_5 (протокол від 30 квітня 2015 року), як на підставу нікчемності правочинів ТОВ «ВУЛБОНД» та ТОВ «УКРИМПОРТГРУПП», ТОВ «УКРПРОМТОВТОРГ», ТОВ «УКРЕКСПОРТТРЕЙД», ТОВ «КБЕ-ТРАНС», ТОВ «БУДПРОДАКШН», оскільки ГУ ДФС в Чернігівській області не було надано доказів того, що в рамках досудового розслідування № 0000315 досліджувались господарські відносини, проведені між позивачем та його контрагентами відповідно до договорів, що досліджувались судом, їм надавалась правова оцінка та було встановлено фактичне невиконання сторонами своїх зобов'язань за договорами. Натомість, позивачем надано суду докази реальної поставки йому зазначеними вище суб'єктами товару та послуг.

Відповідачем не надано суду доказів того, що судовим рішенням було визнано недійсність договорів, укладених між ТОВ «ВУЛБОНД» та ТОВ «УКРИМПОРТГРУПП», ТОВ «УКРПРОМТОВТОРГ», ТОВ «УКРЕКСПОРТТРЕЙД», ТОВ «КБЕ-ТРАНС», ТОВ «БУДПРОДАКШН».

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2016 року, яким визнано ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтями 27, ч. 2, 205 ч.1 КК України, не встановлено, що господарські операції позивача та зазначених суб'єктів господарювання не відбувались.

Навпаки, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року по справі № 825/222/15-а досліджувались відносини ТОВ «ВУЛБОНД» та ТОВ «УКРПРОМТОВТОРГ» та встановлено їх відповідність вимогам чинного законодавства. Постанова суду набрала законної сили відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 22 січня 2009 у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано будь-яких інших доводів та не подано доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання вказаних господарських операцій, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування валових витрат та податкового кредиту.

Колегія суддів також звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат товариства не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Таким чином, у випадку, коли платник податку виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання права на податковий кредит з податку на додану вартість та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, зазначені у актах обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагента. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи. Отже, позивач не може нести відповідальності за дії свого контрагента.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновків про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Грибан І.О.

Коротких А.Ю.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Грибан І.О.