Справа № 2-а-459/10
Суддя: Цибенко І. В.
Дата ухвалення: 2010-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-459/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Цибенко І.В.,

секретаря Боргамин К.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Чернігові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити перерахунок -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2010 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до

Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про

визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити перерахунок. Заявлені вимоги

позивач обґрунтовує тим, що має статус «дитини війни» та відповідно до ст. 6 Закону

України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. повинна виплачуватись

щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути

обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Законом України «Про

державний бюджет України на 2009 рік та про внесення змін до деяких законодавчих

актів України» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з

01 січня - 470 грн., з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498 грн.

Сума невиплаченої державної соціальної допомоги за 2009 рік складає 1737,90 грн.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. визнано такими,

що не відповідають Конституції України норми Закону України «Про Державний бюджет

України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими

обмежуються виплати «дітям війни». Просить визнати бездіяльність відповідача щодо

виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком

за 2009 р. - протиправною; зобов'язати відповідача здійснити перерахування щомісячної

соціальної допомоги у розмірі 30'відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28

Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та забезпечити її

виплату за період з 01.01.2006 р. по 01.01. 2009 р. ,

У судове засідання позивач не з'явився, просив суд розглядати справу без його участі, позов підтримує повністю.

Представник відповідача надав письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що в 2008 та в 2009 роках підвищення до пенсії виплачувалось в розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік» і постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. та в межах фінансування. Зазначив, що позивачем пропущений встановлений п. 1 ст. 100 КАС України річний строк звернення до суду, в зв'язку з чим наполягає на відмові в задоволенні частини позовних вимог, за період, який передує річному строку звернення з адміністративним позовом.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дитиною війни, що підтверджується

пенсійним посвідченням № 102752 (а.с.6).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету і підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості.

Згідно п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2008 р. текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2008 р.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положення статей, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення - тобто з 22.05.2008 р..

Вищезгадане підвищення до пенсії в 2009 році виплачувалося в розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідні положення якого визнані неконституційними та Постанови КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 № 530. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не вносились зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно частини 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Про розмір пенсії та отримуваної щомісячної соціальної державної допомоги позивачу було відомо, оскільки позивач отримував пенсію у встановленому розмірі щомісячно, однак до суду звернувся лише в 03.02.2010, пропустивши річний строк, передбачений ст. 99 КАС України. Позивач в своєму адміністративному позові заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, проте не надає жодного доказу звернення до відповідача щодо відновлення його порушеного права на захист його прав, свобод чи інтересів. Таким чином, суд вважає, що відсутні поважні причини пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. В своїх письмових запереченнях представник відповідача наполягав на відмові у задоволені адміністративного позову в частині позовних вимог, за період, який передує річному строку звернення з адміністративним позовом в зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання дій відповідача неправомірними, зобов'язання відповідача вчинити перерахунок підвищення до пенсії позивачу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2006 р. по 03.02.2009 р. задоволенню не підлягають у зв'язку з тим, що позивач пропустив без поважних причин процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений законом.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності, суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення

щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати до пенсії відповідно до Закону

України „Про соціальний захист дітей війни" та рішення Конституційного Суду України

№10-рп/2008 від 22.05.2008 р.

Здійснення перерахунку пенсії тягне за собою доплату невиплачених коштів, а заборгованість виникає з нарахованих, але не виплачених сум, чого відповідачем не проводилось.

Що ж стосується розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись зазначене підвищення до пенсії, суд вважає, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисну прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги пріоритетність законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково - необхідно: визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова, неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова вчинити перерахунок підвищення до пенсії позивачу за період з 03.02.2009 року по 31.12.2009 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підлягають задоволенню; в задоволенні решти позовних вимог відмовити; відповідно до ст. 94 КАС України стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 З грн. 40 коп. понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 94, 99, 100, 111, 122, 158-163, 167, 186 КАС України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити перерахунок - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 03.02.2009 року по 31.12.2009 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 -відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова, заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Новозаводського

районного суду м. Чернігова І.В. Цибенко