Справа № 804/7136/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 р. Справа № 804/7136/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріКанівець К.В.
за участю:
представника позивача представника відповідача Аркіної П.О. Васюченко М.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ" (далі-ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ», товариство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19 листопада 2014 року.

Представник позивача позов підтримала і надала пояснення, аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.

В обгрунтування позовних вимог, представник позивач зазначила, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, мотивуючи наступним. ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» було фактично отримано від контрагента податкову накладну за №21 від 26.06.2014р. на суму 65 277, 08 грн. - 01.02.2014р. В результаті звірки даних отриманої накладної із відомостями Єдиного реєстру податкових накладних (далі-ЄРПН, Реєстр) позивачем встановлено, що дана накладна зареєстрована у вказаному реєстрі - 04.07.2014р., тобто в межах встановленого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України строку. Разом з тим в результаті проведеної товариством звірки, позивачем також встановлено, що дата виписки податкової накладної №21 у паперовому вигляді контрагентом зазначена - 26.06.2014р., однак дата виписки даної накладної, яка зареєстрована у ЄРПН відповідає даті її реєстрації у Реєстрі - 04.07.2014р. Тобто при здійсненні реєстрації податкової накладної №21 від 26.06.2014р. з боку контрагента позивача була допущена технічна помилка, що також підтверджується листом Комунального підприємства «Архітектура.Будівництво.Контроль» №64/07-02 від 30.06.2014р. Зважаючи на виявлення зазначених обставин, на думку позивача, ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» правомірно включено дану накладну до податкового кредиту по податку на додану вартість товариства за лютий 2014 року із урахуванням наданого пізніше уточнюючого розрахунку.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши обгрунтування аналогічні доводам, викладеним у запереченнях на адміністративний позов.

Позиція відповідача полягає у правомірності дій податкового органу та безпідставності і необгрунтованості позовних вимог. Відповідач зазначив, що в порушення вимог п. 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України товариством сформовано податковий кредит по податку на додану вартість на суму 10 879, 51 грн. за рахунок податкової накладної червня 2013 року незареєстрованої протягом 15 календарних днів продавцем (контрагентом позивача) в ЄРПН, по якій минуло 365 днів з дня виписки податкової накладної. При цьому, відповідач зауважив, що товариство не скористалось своїм правом згідно приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та не звірило дані отриманої від Комунального підприємства «Архітектура.Будівництво.Контроль» податкової накладної на відповідність до даних ЄРПН, сформувавши податковий кредит на підставі податкової накладної, яка не була зареєстрована контрагентом у вказаному реєстрі, а також не подало разом із податковою звітністю за відповідний період заяву із скаргою на недобросовісного постачальника. Відтак, відповідач вважає, що ТОВ "СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ" не мало права включати зазначену накладну до податкового кредиту лютого 2014р.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним.

ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» () зареєстроване як юридична особа від 01.07.2009р. та перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська, податковий орган, відповідач) як платник податків (в т.ч. як платник податку на додану вартість від 01.12.2012р.).

На підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України головним ревізором-інспектором відділу контролю за декларуванням податку на додану вартість управління оподаткування та контролю об'єктів та операцій ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська Шерстюк О.І. було проведено камеральну перевірку уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» з податку на додану вартість за лютий 2014 року від 04.07.2014р. № в частині безпідставного формування податкового кредиту за рахунок накладних по яких минуло 365 днів з дня виписки та в частині безпідставного формування податкового кредиту за рахунок накладних незареєстрованих протягом 15 календарних днів продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами зазначеної перевірки відповідачем був складений Акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість № 966/15-1/36572867 від 20.08.2014р. (далі -акт перевірки).

У відповідності до акту перевірки фахівцем ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська дійшов висновку щодо порушення платником п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого товариством занижено податкові зобов'язання, заявлених в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2014 року (№ від 04.07.2014р.) на суму 10 880, 00 грн.

Висновки податкового органу грунтуються на безпідставному формуванні ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» податкового кредиту по податку на додану вартість на загальну суму 10 879, 51 грн. в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2014 року (№ від 04.07.2014р.) за рахунок податкових накладних червня 2013 року, по яким сплинув 365-денний строк з дня виписки, а саме:

-у рядку 2 Розділу ІІ «Податковий кредит» Додатка 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2014 року (№ від 04.07.2014р.) відображено податковий кредит по Комунальному підприємству «Архітектура.Будівництво. Контроль» Сумської міської ради за періодом виписки «06.2013р.», обсяг поставки у сумі 54 397, 57 грн., ПДВ - 10 879, 51 грн.

Не погодившись із висновками відповідача, викладеними в акті перевірки, ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» направило до ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська заперечення за вих. №06/11-14 від 06.11.2014р.

За підсумками розгляду зазначених заперечень податковий орган сформовано та направлено на адресу товариства відповідь (вих. №20828/10/15-1 від 14.11.2014р.), у якому висновки оскарженого акта перевірки залишено без змін та повідомлено платника про формування відповідного податкового повідомлення-рішення.

Так, на підставі акту перевірки ДПІ у Ленінському районі сформовано податкове повідомлення-рішення № від 19.11.2014р., яким збільшено суму податкового зобов'язання на суму 13 600, 00 грн. (в т.ч.: за основним платежем - 10 880, 00 грн. та за штрафними санкціями - 2720, 00 грн.).

Не погодившись із даним податковим повідомленням-рішенням товариство звернулось до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із скаргою за вих. №15/01-15 від 15.01.2015р.

За результатами розгляду зазначеної скарги Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято Рішення №2384/10/04-36-10-07-09 від 24.03.2015р., яким скаргу ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - без змін.

Враховуючи наведене, позивач в порядку адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська за № від 19.11.2014р. звернувся з наступною скаргою до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України за №10394/6/99-99-10-01-01-25 від 18.09.2015р. скаргу товариства залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення та рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за результатами розгляду попередньої скарги - без змін.

Не погодившись із позицією податкових органів та винесеним на підставі акту перевірки податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» звернулось до суду із даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент спірних правовідносин).

Згідно із п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку (ст. 22 Податкового кодексу України).

У відповідності до ст. 185 Податкового кодексу України - об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України (п.п. «в» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.201.1 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України - платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Так, з матеріалів справи справи вбачається наступне.

25.06.2013р. між позивачем (Замовник) та Комунальним підприємством «Архітектура.Будівництво.Контроль» Сумської міської ради (Виконавець) був укладений договір №АБК13-131 на виконання підрядних робіт.

26.06.2013р. ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» перерахувало Комунальним підприємством «Архітектура.Будівництво.Контроль» Сумської міської ради вартість підрядних робіт в сумі 65 277, 08 грн. (в тому числі ПДВ -10 879, 51 грн.).

Як стверджує позивач, ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» фактично отримало податкову накладну від Комунального підприємства «Архітектура.Будівництво.Контроль» Сумської міської ради за № 21 від 26.06.2014р. на суму 65 277,08 грн. - 01 лютого 2014 р.

Після отримання 01.02.2014р. податкової накладної від постачальника послуг та звіряння даних з ЄРПН, товариством виявлено факт реєстрації зазначеної податкової накладної Комунальним підприємством «Архітектура.Будівництво.Контроль» Сумської міської ради № 21 від 26.06.2013р. на суму 65 277,08 грн. (10 879,51 грн. ПДВ) в ЄРПН - 04.07.2013р.

Окрім того, на момент отримання ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» від контрагента вказаної податкової накладної товариством також було встановлено, що дана податкова накладна у паперовому вигляді містила дату виписування «26.06.2013р.», а її дата виписки в ЄРПН була зазначена датою її реєстрації в Реєстрі, а саме - 04.07.2014р.

Тобто фактично під час реєстрації податкової накладної № 21 від 26.06.2013р. у ЄРПН з боку постачальника товариству послуг була допущена технічна опечатка, що також підтверджується листом КП «АРХІТЕКТУРА.БУДІВНИЦТВО.КОНТРОЛЬ» №64/07-02 від 30 червня 2014 р.

Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України - у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі.

Отже, на момент фактичного виявлення з боку позивачем розбіжностей між паперовою формою податкової накладної № 21 та даними, що були внесені постачальником послуг до ЄРПН - строк звернення із відповідною скаргою вже сплив, у зв'язку з чим ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» втратило можливість скористатись правом на оскарження дій постачальника.

За таких обставин, товариство включило до податкового кредиту за лютий 2014р. таку податкову накладу, зазначивши у розділі II Реєстру виданих та отриманих податкових накладних у декларації з ПДВ за лютий 2014 року дату її виписування 04.07.2013р. - тобто дату її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.6 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, у позовній заяві ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» зазначає, що на прохання працівника ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська товариством було подано до податкового органу Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виправлених помилок за лютий 2014 року, зазначивши у додатку № 5 до уточнюючого розрахунку дату виникнення податкового кредиту за датою виписки податкової накладної № 21 - червень 2013р.

За результатами проведеної відповідачем камеральної перевірки поданої ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» податкової звітності, ДПІ у Ленінському районі складено відповідний акт, на підставі якого сформоване оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Згідно із приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України: не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

При цьому, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної

Так, з матеріалів справи вбачається, що податкова накладна за № 21 була фактично виписана контрагентом позивача 26.06.2013р. та зареєстрована у ЄРПН з технічною опискою - 04.07.2013р.

Водночас позивачем включено зазначену накладну до податкового кредиту по податку на додану вартість за лютий 2014 року, тобто до спливу встановленого вищевказаною нормою 365-денного строку з дати виписування та реєстрації податкової накладної №21, а також виправлено в порядку ст. 102 Податкового кодексу України дату її виписки.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до Державної податкової адміністрації України є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Згідно з пунктом 6.3 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 №1379 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1333/20071, не дає права покупцю на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту:

- відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- порушення порядку заповнення податкової накладної;

- податкова накладна виписана платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

У той же час необхідно враховувати, що статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов'язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В світлі висновку, викладеному у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника.

Згідно приписів ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Вказані вимоги чинного законодавства зобов'язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин, з метою з'ясування об'єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника податків негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту.

При цьому, з урахуванням вимог чинного процесуального законодавства, судам необхідно перевіряти відповідність рішення контролюючого органу вимогам, зокрема, принципу обґрунтованості, справедливості та співрозмірності заподіяної платником шкоди державним інтересам та настання відповідальності останнього за такі дії.

Метою дотримання принципу пропорційності є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи, зокрема, вказаний принцип передбачає, що здійснення повноважень, як правило, не має спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідало б цілям, яких заплановано досягти.

На необхідності дотримання принципу пропорційності при прийнятті рішень органами державної влади наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справах "Йорданова та інші проти Болгарії" та "Ліндхайм та інші проти Норвегії".

Стаття 50 Податкового кодексу України містить положення про право платника податків вносити зміни до податкової звітності. Тобто, якщо платник податків виявляє помилки, він має право виправити ці помилки шляхом подання уточнюючого розрахунку або відобразити виявлені в поточній декларації.

Разом з тим, цим Порядком не передбачена можливість виправлення технічних помилок, описок, які були допущені при заповненні податкової накладної, що обмежує право платника податків на виправлення таких помилок.

Крім того, матеріалами справи також підтверджується, що зареєстрована в ЄРПН з технічною опискою податкова накладна № 21 від 26.06.2014р. була включена Комунальним підприємством «АРХІТЕКТУРА.БУДІВНИЦТВО.КОНТРОЛЬ» Сумської міської ради до податкових зобов'язань за червень 2013р., що також підтверджує той факт, що фактичною датою її виписування є 26.06.2013р.

Наведене свідчить про відсутність розбіжностей між формуванням та відображенням з боку позивача та КП «АРХІТЕКТУРА.БУДІВНИЦТВО.КОНТРОЛЬ» Сумської міської ради податкових зобов'язань та податкового кредиту за червень 2013 року.

Враховуючи те, що чинним законодавством не врегульовано питання щодо виправлення помилок, допущених при здійсненні реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а також з огляду на отримання в належним чином заповнених податкових накладних суд вважає можливим віднесення позивачем до складу податкового кредиту по податку на додану вартість у лютому 2014 року у розмірі 10 880, 00 грн.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Таким чином, у даному випадку, технічна помилка, допущена контрагентом позивача при реєстрації податкової накладної в ЄРПН, за відсутності нормативного врегулювання питання щодо виправлення такої технічної помилки, за висновком суду, не може слугувати підставою для притягнення до відповідальності добросовісного покупця у вигляді позбавлення права на податковий кредит, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку щодо обгрунтованості позовних вимог ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ».

Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить із повноважень, визначених частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищевикладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 19 листопада 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ" () судові витрати у розмірі 182, 70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2015 року

Суддя Р.А. Барановський