Справа № 810/3134/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3134/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРКО ІНС» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «НАРКО ІНС» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 27.08.2015 р. просить визнати протиправними дії щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 09.06.2015 р. №1: визнання протиправними дії щодо відмови, в односторонньому порядку, укладання договору про визнання електронних документів від 15.08.2015 р. №1; визнання протиправними дії щодо неприйняття податкової звітності, а саме Податкової декларації з ПДВ за червень 2015 р. №.

У обґрунтування своєї правової позиції вказує, що 10.06.2015 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №1 від 09.06.2015 р. про визнання електронних документів (копія договору, повідомлення, квитанцій №1 і №2 додаються).

Пояснює, що 15.08.2015 р., Договір №1 від 09.06.2015р. про визнання електронних документів, з невідомих позивачу причин, був припинений та розірваний відповідачем в односторонньому порядку, це стало відомо при спробі зареєструвати податкову накладну №25 від 15.08.2015р. при отриманні квитанції що документ не прийнято з причин що між позивачем і відповідачем не укладено Договір про визнання електронних документів.

Вказує, що 15.08.2015 року позивач намагається укласти з відповідачем новий Договір №1 від 15.08.2015р. про визнання електронних документів, та 20.08.2015р. отримав відмову, яка зазначена у Квитанції №2 (не прийнято), що місцезнаходження позивача не відповідає відомостям Єдиного державного реєстру.

Вважає вищевказані дії відповідача протиправними та такими, що суперечать правам та інтересам сторін.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРКО ІНС.» від 09.06.2015 р. №1.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області щодо відмови, в односторонньому порядку, укладання договору про визнання електронних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРКО ІНС.» від 15.08.2015 р. №1.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області щодо неприйняття податкової звітності, а саме Податкової декларації з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРКО ІНС.» за червень 2015 р. №.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Проте, Колегія суддів не у повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 18.03.2015 року ТОВ «НАРКО ІНС.» зареєстрований як юридична особа, за місцезнаходження 08154, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. 40 років Жовтня, будинок 17/4, що підтверджується матеріалами справи.

Місцезнаходження позивача базується на укладеному з власником договору №1 від 18.03.2015 року про безоплатне користування майном, а саме у користуванні частини будинку та прилеглої земельної ділянки за адресою 08154, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. 40 років Жовтня, будинок 17/4, що підтверджується договором.

Встановлено, що у користування нерухоме майно позивачу було передане згідно акту приймання-передачі від 18.03.2015 року, як додаток до договору №1.

З моменту державної реєстрації і по теперішній час позивач свого місцезнаходження не змінював, договір№1 є чинним.

Відповідно до чинного законодавства України, місцезнаходження позивача є його податковою адресою, позивач стоїть на обліку як платник податків у відповідача, обліковий номер 43.

10.06.2015 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №1 від 09.06.2015р. про визнання електронних документів.

15.08.2015 р., Договір №1 від 09.06.2015р. про визнання електронних документів був припинений та розірваний відповідачем в односторонньому порядку, оскільки як зазначено у Квитанції №2 (не прийнято), що місцезнаходження позивача не відповідає відомостям Єдиного державного реєстру.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо визнання дій Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРКО ІНС.» від 09.06.2015 р. №1, з огляду на таке.

Встановлено, що позивач, 20.08.2015 року, повторно, звернувся до відповідача про укладення Договір №1 від 15.08.2015р. про визнання електронних документів, однак 25.08.2015р. отримав відмову, яка зазначена у Квитанції №2 (не прийнято), що місцезнаходження позивача не відповідає відомостям Єдиного державного реєстру.

Згідно з пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Дана інформація спростовується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 28.08.2015 р. за №21073551 станом на 20.08.2015 р., який підтверджує, що 20.08.2015 р. в реєстрі містяться відомості що місцезнаходження позивача є: 08154, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. 40 років Жовтня, будинок 17/4, те саме яке зазначено у Договорі №1 від 15.08.2015р про визнання електронних документів пропонованого для укладення.

Також встановлено, що 11.08.2015 р. позивач, у комп'ютерній програмі "Електронний кабінет платника податків, версія 1.0.98.41" на базі форматів електронних документів, які містяться у даній комп'ютерній програмі, а саме J0200116 - Податкова декларація з податку на додану вартість Затверджено Наказом міністерства фінансів України 23 вересня 2014 року №966 (у редакціїнаказу Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року №13) та J0215107 - Додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, було виготовлено Податкову декларація з податку на додану вартість TOB НАРКО ІНС., позивача, за червень 2015 року з додатками до неї.

У комп'ютерній програмі "Електронний кабінет платника податків, версія 1.0.98.41" було проведено перевірку звітності на відповідність дійсності форми, яка повинна відповідати Наказу міністерства фінансів України 23 вересня 2014 року №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року №13), у програмі закладені дійсні, до всіх нормативів, форми, так як сама програма надається Державною фіскальною службою України (перевірка структури документа), та проведена камеральна перевірка цифр занесених у саму декларацію на відповідність данних, які містяться у Єдиному реєстрі отриманих та виданих податкових накладних та розрахунків коригування.

Дана податкова звітність, через комп'ютерну програму "Електронний кабінет платника податків, версія 1.0.98.41", була підписана електронним підписом директора підприємства та електронною печаткою позивача та в режимі Он-лайн була подана відповідачу. Про те що Податкова декларація з податку на додану вартість TOB «НАРКО ІНС.», позивача, за червень 2015 року прийнята, в підтвердження того, позивач отримав квитанцію №2, у якій зазначено що документ прийнятий та йому присвоєно реєстраційний№.

Також Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги щодо задоволення позовних вимог щодо визнання дій Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області щодо неприйняття податкової звітності, а саме Податкової декларації з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРКО ІНС.» за червень 2015 р. №, з огляду на наступне.

В силу положень п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Таким чином, своєчасне подання податкової декларації встановленої форми є одним із основних обов'язків платників податків, їх представників та податкових агентів. Податковим кодексом України встановлено вимоги щодо форм податкових декларацій та порядку їх заповнення, визначено строки та спосіб їх подання, порядок їх прийняття органом державної податкової служби, підстави для відмови у прийнятті податкових декларацій та порядок надання такої відмови.

Відповідно до вимог п. 49.1. ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітній період у встановлений цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з вимогами п. 49.2. ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітній період, в якому виникають об'єкти оподаткування, а бо у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цьогоКодексу подавати податкові декларації що до кожного окремого податку, платником якого він є.

Як вбачається з п. 49.3. ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилаються поштою з повідомленням про вручення та описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови що до реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до вимог п. 49.8. ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з вимогами п. 49.9. ст. 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Як вбачається з п. 49.10. ст. 49 ПК України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Згідно п.49.12, п.49.13 ст.49 ПК України у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

У разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позовну вимогу щодо визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області щодо відмови, в односторонньому порядку, укладання договору про визнання електронних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРКО ІНС.» від 15.08.2015 р. № 1.

Окрім вище зазначеного, колегія суддів вважає, що задоволення першої та третьої позовної вимоги є достатнім для повного захисту порушеного права позивача.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області - задоволити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2016 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області щодо відмови, в односторонньому порядку, укладання договору про визнання електронних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРКО ІНС.» від 15.08.2015 р. № 1 та в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В решті постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено - 12 травня 2016 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.