Справа № 826/19351/14
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року м. Київ К/800/25565/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий); Кравцова О.В., Черпіцької Л.Т.,

секретар судового засідання Вишняк О. М.,

за участю:

представника позивача Порало Т.І.,

представника в відповідачів Колток О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Поди Світлани Петрівни, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «БМ БАНК» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Поди Світлани Петрівни, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві від 28 листопада 2014 року №17568639 та №17566580 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві виконати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 серпня 2014 року №372/4074/14-ц.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішення про відмову у державній реєстрації є протиправним, оскільки позивачем подано до реєстраційної служби увесь передбачений нормами законодавства пакет документів, необхідних для проведення реєстрації.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року, відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

У касаційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вищезазначені судові рішення, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши оскаржувані рішення судів та матеріали справи в межах доводів касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 19 листопада 2014 року позивач подав до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві заяву за реєстраційним номером 9026302 для проведення державної реєстрації іншого речового права - іпотеки на квартиру, що розташована: АДРЕСА_1 та заяву за реєстраційним номером 9026058 для проведення державної реєстрації обтяження заборони на нерухоме майно на квартиру, що розташована: АДРЕСА_1.

28 листопада 2014 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно Пода С.П. відмовила у державній реєстрації іншого речового права іпотеки та державної реєстрації обтяження заборони на нерухоме майно, на квартиру, що розташована: АДРЕСА_1.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовано нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно (п. 1 частини першої статті 4 Закону №1952-IV).

До повноважень органу державної реєстрації прав належить, зокрема: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав (пункти 1, 2 частини першої статті 8 Закон №1952-IV).

Відповідно до частини другої ст. 6 Закону №1952-IV, Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1952-IV передбачено, що орган державної реєстрації прав, серед іншого, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №1952-IV, Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: - відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); - відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; - відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; - наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; - наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір(угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

9) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до п. 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем.

Згідно із п. 94 Порядку №868 під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення відомостей із зазначених реєстрів до Державного реєстру прав.

Як встановлено судом, при опрацюванні заяви позивача, Державним реєстратором Подою С.П. відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, було виявлено, що 5 лютого 2014 року приватним нотаріусом Біляєвим В.О. було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: про реєстрацію права власності на квартиру, яка розташована: АДРЕСА_1 за ОСОБА_8; підставою виникнення права власності був договір купівлі-продажу, серія та номер: 59, виданий 05.02.2014 року Біляєвим В.О., що підтверджується витягом з Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, Вищий адміністративний суд України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що рішення від 28 листопада 2014 року №17568639 та №17566580 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є правомірними, оскільки прийняті на підставі приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судами першої та апеляційної інстанцій повно встановлено обставини справи, дано належну оцінку доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права та обґрунтовано відмовлено в задоволенні адміністративного позову, тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень суду відсутні.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: