Справа № 826/17249/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» до Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби інтелектуальної власності України від 11.09.2014 №34445 за заявкою від 15.11.2013 №m201321067.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2016 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, у зв'язку з тим, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що предметом даного спору є протиправне рішення суб'єкта владних повноважень, а тому він має бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку наявний спір про право, а тому дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, як вбачається з вищезазначених норм чинного законодавства, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ТД Міжрегіональні ресурси» оскаржується рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг від 11.09.2014 №34445, прийняте Державною службою інтелектуальної власності України за результатами розгляду заявки на знак для товарів і послуг №m201321067.

Так, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Згідно ч.1 ст.420 ЦК України визначено, що до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори; комп'ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування (топографії) інтегральних мікросхем; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.

Тобто, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг та в наступному отримання заявником Свідоцтва України на знак для товарів і послуг подальше оспорювання права власності на вказаний знак має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Колегія суддів також враховую правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 16.06.2015 по справі №21-227а15, в якій останній зазначив, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг та в наступному отримання заявником Свідоцтва України на знак для товарів і послуг подальше оспорювання права власності на вказаний знак має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в адміністративному процесі діє принцип офіційного з'ясування обставин, в той час як в цивільному процесі принцип змагальності є ключовим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження по справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку та правомірно застосував положення п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання колегією суддів не виявлено, суд правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, - з огляду на що підстави до скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 196, 199, 200, 205, 206, 211 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2016 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 17 травня 2016 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.