Справа № 808/883/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року (о 15 год. 50 хв.) Справа № 808/883/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача Прокопенко І.Г.,

представника відповідача Прокофєва С.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітон»

до Запорізької митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнітон» (далі - ТОВ «Юнітон», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - митниця, відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000018/2 від 29.01.2016 відповідача;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00057 від 29.01.2016, прийняту відповідачем.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із підстав викладених у позовній заяві. Зокрема, зазначає, що до Запорізької митниці ДФС позивачем було заявлено до митного оформлення товар, митна вартість якого була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Вважає, що підприємством було подано всі передбачені Митним кодексом України документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни товарів, яка була фактично сплачена ТОВ «Юнітон», контракт з специфікаціями, інвойс, платіжні доручення та відповідні пояснення, а також додатково витребувані документи для усунення виявлених під час митного оформлення розбіжностей, однак відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, при цьому, митна вартість товару, що імпортується, визначена із застосуванням другорядного методу - за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно наявної у органу доходів і зборів інформації щодо раніше визначеної митної вартості за основним методом. Ураховуючи викладене, вважає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації є протиправними, просить суд їх скасувати, а адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов від 26.03.2016 №524/92/08-20-00. Зокрема, зазначає, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару митниця дійшла висновку, що документи які надані до митного оформлення містять розбіжності. Враховуючи виявлені розбіжності декларанту була пред'явлена письмова вимога у вигляді електронного повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів відповідно до статті 53 Митного кодексу України. Проте, розглянувши додатково надані документи, митниця дійшла висновку, що надані документи для підтвердження рівня заявленої митної вартості товарів (первинно та додатково подані) не дають можливості остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару та містять розбіжності відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару. Вказує, що декларантом не подано в повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість, а також декларант відмовлявся від надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість, у зв'язку із чим відповідачем здійснено коригування заявленої митної вартості товару з урахуванням цінової інформації, наявної в органі доходів і зборів та прийнято рішення про коригування митної вартості із застосуванням другорядного методу 2) у відповідності до вимог статті 59 Митного кодексу України та оформлена картка відмови у митному оформлені. З урахуванням вищезазначеного, вважає дії відповідача правомірними та просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Юнітон» (ідентифікаційний код 23853490) є юридичною особою та зареєстрована 21.12.1995 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради, про що свідчить Свідоцтво серія А01 №026010 про державну реєстрацію юридичної особи.

08.10.2015 між ТОВ «Юнітон» та компанією «S-More Steel Materials, Co. LTD» укладено Контракт №29VD15, відповідно до умов якого Продавець продав, а Покупець придбав нержавіючу сталь згідно із відповідними Специфікаціями, які є невід'ємною частиною даного Контракту. Загальна сума контракту складає 400 000,00 USD. Рівень та базис ціни Товару по позиціям наводиться у відповідних Специфікаціях. Покупець здійснює 100% передплату або пост оплату за Товар. Умови встановлюються у специфікаціях. Умови поставки вказуються в специфікаціях до даного Контракту.

Для проведення митного оформлення поставленого за зазначеним контрактом товару - прокат плоский з корозійностійкої (нержавіючої) сталі, без подальшого оброблення, холоднокатаний: холоднокатані листи з нержавіючої сталі першого ґатунку, згідно Специфікаціям №1 та №1/2 позивачем до митного органу 28.01.2016 подана вантажна митна декларація №112050000/2016/001191, відповідно до якої була заявлена митна вартість товару у розмірі 431 418,66 грн. або 17 346,62 USD.

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані:

контракт №29VD15 від 08.10.2015;

специфікації від 08.10.2015 №1 та №1/2;

комерційний інвойс №UA002S-151008EF-1 від 08.12.2015 з перекладом;

платіжні доручення в іноземній валюті або банківських металах від 17.11.2015 №52 та від 24.12.2015 №59;

пакувальний лист б/н від 08.12.2015;

коносамент №9064 від 22.12.2015;

міжнародну товарно-транспортну накладну CMR№42755, №42756 від 26.01.2016;

страховий поліс №130504ММЗР0005714 від 13.12.2015;

копія митної декларації країни відправлення №ВС/04/363/Е3538;

сертифікат про походження товару №EJ15GA11342-1 від 14.12.2015;

сертифікат якості №151008-1 від 08.12.2015.

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару форми ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі статтями 57, 58 Митного кодексу України за основним методом (за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються).

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості згідно із вимогами частини другої статті 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення містять наступні розбіжності:

1) контрактом №29VD15 від 08.10.15 та специфікаціями до нього від 08.10.15 №1, від 08.10.15 №1/2, передбачені умови платежу за товар «100% передплата». До митного оформлення надані платіжні доручення від 17.11.15 №52, від 24.12.15 №59 з вказаною сумою оплати 79858,52 дол. В графі 70 «Призначення платежу» є посилання на контракт та специфікації до нього. Загальна сума за специфікаціями складає 165 506 дол.;

2) специфікаціями від 08.10.15 №1, від 08.10.15 №1/2 до контракту №29VD15 від 08.10.15 передбачені умови платежу за товар «100% prepayment», але у наданому до митного оформлення прас-листі від 08.10.2015 б/н зазначено «Payment: 20% deposit and balance payment against B/L»;

3) в наданих до митного оформлення копії експортної митної декларації країни відправника від 10.12.2015 б/н, Коносаменті № 9064 від 22.12.15, страховому полісі №130504ММР0005714 від 13.12.2015 зазначено судно «MANCHESTER BRIDGE», що не відповідає назві судна (SENA KALKAVAN ) заявленої у поданій митній декларації ;

4) копія експортної митної декларації країни відправника від 10.12.2015 б/н подана без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів членом яких є Україна (ст.254 МКУ), що унеможливлює вивчення інформації, що містить вищезазначений документ,

у зв'язку із чим надіслано електронну вимогу про надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження митної вартості згідно частини третьої статті 53 Митного кодексу України:

виписку з бухгалтерської документації;

каталоги, специфікації виробника товару,

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

про що письмово зазначено на зворотному боці декларації митної вартості.

Крім того, зазначено про можливість декларанта за власним бажанням подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно із пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, про що свідчать відповідні відмітки на зворотному боці декларації митної вартості ДМВ-1.

Із повідомленням митного органу про необхідність подання додаткових документів, представник декларанта був ознайомлений 28.01.2016.

На вимогу митного органу про надання додаткових документів ТОВ «Юнітон» 29.01.2016 надало наступні документи:

- лист ТОВ «ДХЛ Логістика» б/н від 28.01.2016;

- специфікація №1/2 від 08.10.2015 до контракту №29VD15 від 08.10.2015;

- специфікація №1 від 08.10.2015 до контракту №29VD15 від 08.10.2015;

- інвойс №UA002S-150827FW-1 від 12.10.2015;

- МД №100270002/2015/263234 від 14.12.2015;

- інвойс №UA002S-150827FW-2&150827FE від 18.10.2015;

- МД №100270002/2015/263114 від 10.12.2015;

- інвойс №UA002S-150529FТ-2&150715FEWX-1 від 03.09.2015;

- МД №100270002/2015/260732 від 19.10.2015;

- інвойс №UA002S-150715WX-2 від 21.09.2015;

- МД №100270002/2015/261076 від 27.10.2015;

- графік цін на метал Лондонської біржі металу;

- експертний висновок ЗТПП №ОИ-47 від 27.01.2016;

- лист від 28.01.2016 №24.

Проте, 29.01.2016 митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2016/000018/2, відповідно до якого митна вартість визначена за другим методом із розрахунку 1,2317 USD за одиницю, загальна сума 18 144,17 USD.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що згідно відміток банку про оплату на специфікації №1/2 від 08.10.15 та специфікації №1 від 08.10.15 до контракту №29VD15 від 08.10.15 сума передплати за товар складає 79858,52 USD, натомість вартість заявленої партії товару складає 65101,93 USD. Графік цін на метал Лондонської біржі металу за період з 01.01.2015 по 17.01.2016 стосуються вартості сировини (нікель). До митного оформлення не надано калькуляції на заявлений товар, тому інформація щодо вартості сировини не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості товару. В додатково наданих митних деклараціях та інвойсах ціни на товари вище, ніж ціни в поданій до митного оформлення митній декларації. Лист ТОВ «ДХЛ Логістика» б/н від 28.01.16 містить роз'яснення щодо перевантаження контейнерів на інше судно. Наданий лист спрямований на спростування та пояснення виявлених розбіжностей, але не містить інформації щодо числових значень митної вартості та не підтверджує заявлену декларантом митну вартість. У висновку Запорізької ТПП від 27.01.2016 № ОИ - 47 для товарів зазначено ціновий діапазон. Тобто, ціна товарів може бути і вища від заявленої, що не дає можливості однозначно впевнитись в актуальній оцінці ринкової вартості товару. В даному висновку зазначено що моніторинг цін здійснювався на основі комерційних пропозицій тайванських компаній, але не міститься інформації по відповідність ціни на товар кон'юнктурі світового ринку. Також у висновку відображена цінова інформація станом на січень 2016 року, але дата специфікацій №1 та 1/2 - 08.10.2015.

Декларантом не подано в повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість, а саме - виписку з бухгалтерської документації; каталоги виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість.

За результатами проведеної консультації митна вартість товару, що імпортується, визначена із застосуванням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно наявної у органу доходів і зборів України інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями ГАТТ. Враховуючи вимоги статті 59 Митного кодексу України використана наявна інформація щодо ідентичних товарів за методом 2а) для товару №1: марки 430 2В обрізна кромка , перекладені бумагою 0.5 X 1000 X 2000 MM - на рівні 1,358 USD за кг, марки 430 2В обрізна кромка , перекладені бумагою 0.8 X 1000 X 2000 MM - 1,330 USD за кг (МД від 14.12.2015 №100270002/2015/263234); для товару № 2 марки 304 2В обрізна кромка, перекладені бумагою 0.5 X 1000 X 2000 MM - на рівні 2,450 USD за кг; для товару (МД від 19.10.2015 №100270002/2015/260732); № 3 марки, 430 2В,обрізна кромка перекладені папіром: 3.0мм*1000мм*2000мм - на рівні 1,22 USD за кг (МД від 14.12.2015 №100270002/2015/263234; товару №4: марки 430 N04,обрізна кромка з покриттям РЕ: 1.5мм* 1250мм*2500мм та 430 N04,обрізна кромка з покриттям РЕ: 1.5мм*1500мм*3000мм - на рівні 1,31 USD за кг; марки 430 2В,обрізна кромка перекладені папером: 1.5мм* 1250мм*2500мм - на рівні 1,245USD за кг, марки 430 2В,обрізна кромка перекладені папером: 2.0мм* 1000мм*2000мм - на рівні 1,22 USD за кг (МД від 14.12.2015 №100270002/2015/263234, МД від 04.11.2015 №100270002/2015/261449).

У оформленні МД №112050000/2016/001191 було відмовлено та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/20156/00057 від 29.01.2016. У вищевказаній картці відмови як причину у відмові вказано те, що митним органом проведене коригування митної вартості та винесене відповідне рішення, що вимагає внесення змін до ВМД.

Позивач подав митному органу нову митну МД №112050000/2016/001361 від 29.01.2016, яку прийнято до митного оформлення та товар випущено у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до статті 55 Митного кодексу України.

Проте, не погоджуючись з рішеннями відповідача про коригування митної вартості та карткою відмови, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем-1 з питання митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, регламентуються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За правилами статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

У відповідності до статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Зокрема, частиною першою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до частини 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 Митного кодексу України).

Аналіз наведених статей також свідчить, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої iнформацiї, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов'язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Судом встановлено, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані всі документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, що саме представником відповідача не заперечене.

Проте, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення, містили розбіжності, у зв'язку із чим зазначено вимогу про надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження митної вартості згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України: каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 53 Митного кодексу України право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв'язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-127а15.

Положеннями частини першої статті 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Однак, вказані митним органом розбіжності у поданих документах, суд не вважає такими, що впливають на визначення складових митної вартості товарів та відповідно дають право митному органу на витребування додаткових документів, з огляду на наступне.

Щодо встановлених митницею розбіжностей в умовах оплати за товар суд зауважує, що той факт, що позивач здійснив передплату за контрактом у меншому розмірі ніж передбачено специфікаціями ніяким чином не може вважатися ані розбіжністю, ані недостовірністю документів, поданих до митного оформлення товару, а стосується виключно господарських відносин контрагентів за правочином. З цього приводу митному органу у листі №24 від 28.01.2016 надані пояснення, що згідно п. 4.1 контракту №29VD15 від 08.10.15 покупець здійснює 100% оплату або пост оплату за товар. Умови оговорюються у специфікаціях, отже умовами діючого контракту покупцю не заборонено здійснювати 100% переплату частинами, а постачальнику - відвантажувати замовлений товар окремими партіями. Пунктом 10.5 контракту передбачено відхилення від об'єму металопродукції, зазначеної в специфікації на +/- 10%. Тому кількість товару в інвойсі може відрізнятися від кількості товару, зазначеної в специфікації.

Крім того, на специфікаціях №1 та №1/2 містяться відмітки банку про перерахування грошових коштів у валюті за кожною специфікацією з зазначенням суми та дати платежу, яка збігається з даними платіжних доручень.

На усунення розбіжності у назвах суден позивачем наданий лист експедитора TOB «ДХЛ Логістика (Україна)» від 28.01.2016, в якому останній роз'яснює, що контейнери DFSU1055444 i DRYU2694562 по коносаменту EGLV71 були завантажені в порту Kaohsing, Taiwan на судно MANCHESTER BRIDGE, яке прямує на Україну через порт перевалки - Piraeus, Greece, де ці контейнери були перевантажені на судно «SENA KALKAVAN» рейс 005E, на якому прибув до порту Одеса.

У листі TOB «Юнітон» щодо надання інформації стосовно вартості товару також роз'яснено, що ціна марки сталі залежить від вартості легуючих елементів, а саме від вартості нікелю. З доданого до листа графіку біржових котирувань вбачається зниження ціни на нікель і, як наслідок, зниження ціни на відповідні марки сталі, які знаходяться на митному оформлені. Також зазначено, що вищевказаний товар у жовтні та грудні 2015 року був оформлений підприємством у Київський митниці, що підтверджено копіями МД.

Як вбачається з додатково поданого позивачем експертного висновку Запорізької торгово-промислової палати від 27.01.2016 № ОИ-47 вартість імпортованих позивачем товарів відповідає ринковій вартості цих товарів.

Щодо ненадання позивачем під час митного оформлення перекладу експортної митної декларації країни відправника від 10.12.2015 б/н суд зауважує, що декларація експортера не є документом, що підпадає під дію частини другої та третьої статті 53 Митного кодексу України, а тому відсутність її перекладу не є розбіжністю в комерційних документах, яка впливає на визначення митної вартості товару.

Згідно частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, на думку суду, позивачем виконані всі вимоги про витребування додаткових документів та усунуто виявлені відповідачем розбіжності.

Суд зауважує, що відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість, а у випадку об'єктивної неможливості та відсутності цих документів - письмові поясненням причин їх ненадання. Також додатково декларант повідомив митний орган про те, що надані всі наявні на момент декларування документи, інші документи надаватися не будуть.

У відповідності до частини шостої статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин першої - третьої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору", зареєстрованого Міністерством юстиції України 01 червня 2012 року за № 883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частина друга статті 59 Митного кодексу України встановлює, що при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Відповідно до частини першої статті 33 Митного кодексу України інформаційні ресурси митних органів складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Їх використання для здійснення митного контролю обумовлене Митного кодексу України.

Проте, за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості Запорізькою митницею у графі 33 спірного рішення, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу.

Згідно з частиною дванадцятою статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Отже, суд вважає, що позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, а тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам статті 58 Митного кодексу України. Натомість, митним органом безпідставно здійснено коригування митної вартості та застосовано другорядний (за ціною договору щодо ідентичних товарів) метод визначення митної вартості товару.

Відповідачем під час судового розгляду справи не доведено суду, що документи подані позивачем для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000018/2 від 29.01.2016 та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00057 від 29.01.2016 за ВМД №112050000/2016/001191 є такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частиною першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятих рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000018/2 від 29.01.2016 відповідача.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00057 від 29.01.2016, прийняту Запорізької митниці ДФС.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітон» суму судового збору 2 756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривен) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак