Справа № 804/8360/14
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Київ К/800/24519/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргуСпеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів
на постановуДніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2014 року
та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року
у справі№804/8360/14
за позовомПублічного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш»
до третя особаСпеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області
прозобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Дніпровагонмаш») звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі по тексту - відповідач, СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів по непідготовці висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по сплаті авансових внесків на прибуток приватних підприємств за 2013 рік з Державного бюджету України згідно із поданою ПАТ «Дніпровагонмаш» заявою від 02 квітня 2014 року №2/20-412 та по направленню такого висновку відповідному органу Державного казначейства України;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ «Дніпровагонмаш» надміру сплачені грошові зобов'язання по сплаті авансових внесків на прибуток приватних підприємств за 2013 рік в сумі 152566109,00 грн. на розрахунковий рахунок ПАТ «Дніпровагонмаш».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року до участі у справі за клопотанням позивача залучено Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі по тексту - третя особа, ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів по непідготовці висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по сплаті авансових внесків на прибуток приватних підприємств за 2013 року з Державного бюджету України згідно із поданою Публічним акціонерним товариством «Дніпровагонмаш» заявою від 02 квітня 2014 року №2/20-412.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року і постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач в письмових запереченнях на касаційну скаргу просив у її задоволенні відмовити.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 04 березня 2014 року ПАТ «Дніпровагонмаш» надало до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, згідно якої за позивачем обліковувалась переплата з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 181399577 грн.

Зазначена переплата виникла внаслідок спрямування позивачем відшкодованих сум податку на прибуток в рахунок авансової сплати податку на прибуток підприємств у 2013 році на загальну суму 181399577 грн. на підставі платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи.

Суми переплати у подальшому змінювались за результатами зарахувань в рахунок авансової сплати податку на прибуток за 2014 рік і станом на 21 травня 2014 року склали 176593999,11 грн., про що між позивачем та відповідачем підписано акт звірки розрахунків платника з бюджетом за період з 01 січня 2014 року до 21 травня 2014 року № 1294-20.

04 квітня 2014 року ПАТ «Дніпровагонмаш» подано до СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську заяву № 2/20-412 та лист щодо повернення на розрахунковий рахунок Товариства надміру сплачених грошових зобов'язань по сплаті авансових внесків на прибуток підприємств за 2013 рік в сумі 152566109 грн. у порядку, визначеному пунктами 43.4 та 43.5 статті 43 ПК України.

СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську листом № 10621/10/28-01-20-03-24 від 23 квітня 2014 року відмовила позивачу у поверненні надміру сплачених коштів, посилаючись на те, що нерівномірний рівень сплати податку на прибуток призводить до зменшення надходжень до Державного бюджету України та відповідно обумовлює зменшення субвенцій, запропонувавши зазначені кошти віднести в рахунок погашення майбутніх нарахувань до бюджету.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з протиправності бездіяльності відповідача щодо повернення позивачу надміру сплачених сум грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - ПК України) передбачено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначені положеннями статті 43 ПК України.

Відповідно до пункту 43.1 згаданої статті помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є воля самого платника податків, яка виражається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення.

На виконання положень статті 43 ПК України наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за №1650/24182, затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі по тексту - Порядок №787).

Пунктом 5 названого Порядку закріплено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Також наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України 30 грудня 2013 року №882/1188, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 січня 2014 року за №146/24923, затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (далі по тексту - Порядок №882).

Пунктом 1 названого Порядку закріплено, що він регламентує взаємовідносини територіальних органів Міністерства доходів і зборів України (далі - органи Міндоходів) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини 2 статті 45 та частини 2 статті 78 Бюджетного кодексу України.

Аналогічно положенням Податкового кодексу України, у пунктах 5 та 6 Порядку №882 закріплено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми, а обов'язковим реквізитом заяви є визначення платником податку напрямів перерахування коштів, що повертаються як помилково та/або надміру сплачені.

Як вбачається з матеріалів справи, заяви про повернення суми надміру сплаченого грошового зобов'язання позивачем подані в межах 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми, а також містять посилання про перерахування відповідної суми на поточний рахунок зі зазначенням його реквізитів.

Посилання відповідача на відсутність підстав для повернення надміру сплаченого грошового зобов'язання у зв'язку з тим, що даними картки особового рахунку по авансовим внескам з податку на прибуток приватних підприємств у позивача обліковується переплата у меншому розмірі, ніж зазначено позивачем у його заяві, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки з наведених вище правових норм вказана обставина не звільняє податковий орган від обов'язку вчинити дії щодо повернення надміру сплачених сум.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо протиправності бездіяльності податкового органу, а доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами попередніх інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210, 214, 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у справі №804/8360/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна