Справа № 235/3256/15-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

17 травня 2016 р. справа № 235/3256/15-а

Суддя-доповідач Донецького апеляційного адміністративного суду Жаботинська С.В. розглянувши апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2015 року у справі № 235/3256/15-а (головуючий І інстанції Стоілова Т.В.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 235/3256/15-а з апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2015 року.

Згідно ст. 185 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача; стягнути з останнього нараховану, але не виплачену суму пенсії за період з листопада 2014 року в розмірі 5573, 49 грн., а також виплатити заборгованість; стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 3000 грн.; зобов'язати відповідача нарахувати та проводити на користь позивача виплату нарахованої пенсії в повному обсязі.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано неправомірними дії відповідача щодо невиплати позивачу нарахованої пенсії з 01 грудня 2014 року по день розгляду справи в суді, тобто 14 вересня 2015 року включно та зобов'язано відповідача провести виплату позивачу в повному обсязі нарахованої пенсії з 01 грудня 2014 року по 14 вересня 2015 року включно.

Таким чином, відповідачем у справі № 235/3256/15-а є Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька, яке є юридичною особою, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З апеляційної скарги вбачається, що з апеляційним оскарженням постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2015 року звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке не є відповідачем у даній справі.

Таким чином, апелянту необхідно надати докази наявності адміністративної процесуальної дієздатності на подачу апеляційної скарги щодо оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до вимог частини 2 статті 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна постанова проголошена судом першої інстанції 14.09.2015 року у відкритому судовому засіданні без участі сторін. У зв'язку з цим, передбачений ч. 2 ст. 186 КАС України десятиденний строк на подачу апеляційної скарги повинен обчислюватись з дня отримання копії постанови.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач копію постанови отримав 18.04.2016 року ( а.с. 36).

Таким чином, останнім днем апеляційного оскарження було 28 квітня 2016 року.

Разом з тим, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції скаржником 04 травня 2016 року (а.с. 31-33), тобто в порушення ч. 2 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, апелянт не порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

За частиною 4 статті 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для подання відповідачем заяви про поновлення строку оскарження постанови суду першої інстанції з зазначенням підстав такого поновлення.

Згідно ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Закон України "Про судовий збір" № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі - Закон № 3674) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 3674, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI (в редакції на час звернення позивача з адміністративним позовом), ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру 0, 06 розміру мінімальної заробітної плати (73 грн. 08 коп.).

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI (в редакції на час звернення апелянта з апеляційною скаргою), ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вже зазначалось раніше, постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано неправомірними дії відповідача щодо невиплати позивачу нарахованої пенсії з 01 грудня 2014 року по день розгляду справи в суді, тобто 14 вересня 2015 року включно та зобов'язано відповідача провести виплату позивачу в повному обсязі нарахованої пенсії з 01 грудня 2014 року по 14 вересня 2015 року включно.

Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржувалась.

Згідно викладеного, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції у справі за позовом немайнового характеру становить 80 грн. 39 коп.

Такий документ апелянтом не був наданий.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано заяву про звільнення від сплати судового збору, в якій апелянт зазначає, що не має можливості сплатити судовий збір, у зв'язку з відсутністю коштів, призначених для цього.

Згідно частини 1 статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне положення міститься в статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 88 КАС України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір» не передбачено такої підстави звільнення від сплати судового збору як відсутність коштів, призначених для оплати судового збору. Крім того, відсутність коштів для оплати судового збору не є тотожною майновому стану особи і не може підміняти собою вказане поняття.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, згідно статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Тобто, судовий збір є одним із засобів функціонування та матеріального забезпечення судової гілки влади.

Жодних доказів на підтвердження вищезазначених обставин апелянтом до суду не надано.

Крім того, пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким серед іншого скасовано встановлені раніше для Пенсійного фонду України та його органів пільги щодо його сплати, Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів.

За таких обставин, суд вважає, що підстави для звільнення від сплати судового збору у апелянта відсутні.

Відповідно до статей 108, 189 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені обставини тягнуть за собою залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків, шляхом подання належних доказів наявності адміністративної процесуальної дієздатності на подачу апеляційної скарги щодо оскарження постанови суду першої інстанції, подання відповідачем заяви про поновлення строку оскарження постанови суду першої інстанції з зазначенням підстав такого поновлення та квитанції про сплату судового збору у розмірі 80 грн. 39 коп. за наступними реквізитами: банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, код банку отримувача-834016, ОКПО - 37944338, розрахунковий рахунок - 1059, отримувач - Краматор. УК/м. Краматорськ/22030101.

Керуючись ст. ст. 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2015 року у справі № 235/3256/15-а - залишити без руху.

Встановити Головному Управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для подання належних доказів наявності адміністративної процесуальної дієздатності на подачу апеляційної скарги щодо оскарження постанови суду першої інстанції, подання відповідачем заяви про поновлення строку оскарження постанови суду першої інстанції з зазначенням підстав такого поновлення та квитанції про сплату судового збору.

Роз'яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач Жаботинська С.В.