Справа № 826/26311/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 травня 2016 року № 826/26311/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до 1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича, 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича (далі по тексту- Відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати дії Відповідачів протиправними про не включення ОСОБА_1 до Єдиного Реєстру вкладників ліквідованого «Банку Камбіо» та невиплати суми грошової компенсації в розмірі 185000 гривень;

- зобов'язати Відповідача-1 включити ОСОБА_1 до Єдиного реєстру вкладників ліквідованого банку ПАТ «Банк Камбіо».

- зобов'язати Відповідача-1 виплатити ОСОБА_1, як вкладнику депозитного договору №417дф/14 від 22.09.2014 року, суму грошової компенсації у розмірі 185 000 гривень, гарантовану ФГВФО.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що вважає, що їй безпідставно не виплачено відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник Позивача у судовому засіданні 02.03.2016 року позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, свої вимоги мотивував аналогічно вимогам, викладеним в позовній заяві.

Відповідачі явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, причини неявки суду невідомі, про дату, час і місце судового розгляду належним чином повідомлені. Через канцелярію суду подано письмові заперечення проти позову, в яких Відповідачі просять відмовити в задоволенні позову.

Згідно частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене та не прибуття представників Відповідачів до суду, в судовому засіданні 02.03.2016 р. суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

22 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 417дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) "CLASSIC" в національній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення.

Згідно з умовами Договору Позивачем в ПАТ «Банк Камбіо» було розміщено вклад в сумі 185 000,00 гривень на строк до 24 грудня 2014 року з процентною ставкою за вкладом - 18 % річних.

Факт внесення грошових коштів на рахунок підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №1 від 22.09.2014 р. на суму 185 000 грн. з призначенням платежу - "Перерахування коштів на депозит згідно дог.№417дф/14 від 22.09.2014р.".

Постановою Правління Національного Банку України від 04.12.2014 р. №782 публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04.12.2014 р. прийнято рішення №161 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо», згідно якого з 25.12.2014 р. у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 р. №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.03.2015 р. №46 «Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича строком на 1 рік з 02.03.2015 р. по 01.03.2016 р. включно.

Як вбачається з поданих Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» заперечень, договір №417дф/14 від 22.09.2014 р. на переконання Відповідача-1 є нікчемним, оскільки порушує публічний порядок, так як ПрАТ "Українська страхова компанія" розбито належний товариству основний вклад на ряд дрібних депозитних рахунків (один з яких оформлених на Позивача) з метою отримання грошових коштів не в порядку черговості (4-та черга), а за рахунок коштів Фонду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно із частиною першою та частиною другою статті 4 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) (далі по тексту - Закон №4452-VI), основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону №4452-VI, відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (пункт 4 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за N 1548/21860 (далі по тексту - Положення №14).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення №14 визначено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладника; змін розміру належних їм сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення №14.

Крім того, в силу частини другої статті 38 Закону №4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, встановлено частиною третьою статті 38 Закону №4452-VI.

Суд звертає увагу, що з наданих Відповідачами до заперечень жодного належного доказу, який би свідчив про поважність причин не включення Позивача до Переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами, не надано.

Крім того, Відповідачем-1 не надано доказів встановлення нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що зазначені в частині третій статті 38 Закону №4452-VI, чи доказів, які б свідчили, що укладений Позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

На момент розгляду даної адміністративної справи Відповідачем-1 не надано обвинувального вироку суду, в якому було б встановлено вину Позивача, працівників ПрАТ "Українська страхова компанія", або посадових осіб публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо».

Натомість, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, на рахунок вкладника в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» грошові кошти були зараховані 22.09.2014 р., тобто, до запровадження тимчасової адміністрації банку.

Зібрані судом докази, оцінені в сукупності з урахуванням всіх обставин справи нівелюють доводи Відповідачів про протиправне «дроблення великої суми коштів іншого клієнта».

Таким чином, суд дійшов висновку, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенком Володимиром Івановичем не доведено наявність законних підстав для не включення Позивача до Переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

У той же час, заявлені позовні вимоги Позивача не можуть бути задоволені з огляду на наступне.

Так, позовні вимоги про визнання протиправними дій Відповідачів про не включення ОСОБА_1 до Єдиного Реєстру вкладників ліквідованого «Банку Камбіо» та невиплати суми грошової компенсації в розмірі 185000 гривень та зобов'язання Відповідача-1 включити ОСОБА_1 до Єдиного реєстру вкладників ліквідованого банку ПАТ «Банк Камбіо» не можуть бути задоволені, оскільки "Єдиного Реєстру вкладників" не існує і юридично ПАТ "Банк Камбіо" не припинений як юридична особа.

Крім того, чинним законодавством не передбачено обов'язок безпосередньо Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснювати виплату вкладнику, а тому позовна вимога про зобов'язання Відповідача-1 виплатити ОСОБА_1, як вкладнику депозитного договору №417дф/14 від 22.09.2014 року, суму грошової компенсації у розмірі 185 000 гривень, 00 копійок, гарантовану ФГВФО, також задоволенню не підлягає.

У той же час, керуючись ч. 2 ст. 11 КАС України, з урахуванням обставин справи та встановлених вище фактів, суд вважає за необхідне з метою захисту порушених прав Позивача вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Уповноважену особу надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо Позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, проте виходить за межі позовних вимог.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

2. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "CLASSIC" в національній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення № 417дф/14 від 22.09.2014 р.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук