Справа № 640/4949/16-а
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/4949/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016 Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Приблуда І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові капрала поліції ОСОБА_2 про визнання неправомірних дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

28.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові капрала поліції ОСОБА_2 про визнання неправомірних дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови від 19.03.2016 року відносно нього та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності ПС2 №881023 від 19.03.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 19.03.2016 року відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серія ПС2 №881023 за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Вважає дії інспектора при складанні даної постанови незаконними та такими, що не відповідають вимогам законодавства, оскільки він ПДР України не порушував, а постанова ПС2 №881023 винесена з грубим порушенням КУпАП та Конституції України.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі. Пояснили, що вимоги ч.2 ст. 122 КУпАП позивач не порушував, перестроювався під час руху, своєчасно подавши сигнали світловими покажчиками повороту, не порушуючи ПДР та не створюючи небезпеки для інших учасників руху. Під час складання постанови він заперечував свою провину, однак доказів на підтвердження доводів інспектора йому надано не було, та були порушені його права на надання доводів, на кваліфіковану допомогу адвоката та інше.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень до суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним причину неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, встановленого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, крім іншого необхідно зясувати місце та обставини вчинення, порушення вимог зміни напрямку руху. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як свідчать матеріали справи, постановою інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові капрала поліції ОСОБА_2 від 19.03.2016 року на позивача ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП (а.с.10) Копію постанови ОСОБА_1 отримано та вказано про заперечення щодо порушення.

У постанові вказується, що ОСОБА_1 19.03.2016 року о 15-15 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по пр. Гагаріна в м. Харкові не подав сигнал світового покажчика при повороті відповідного напрямку перед перестроюванням в іншу смугу, чим порушив п. 9.2. Б ПДР України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суду не надано доказів скоєння позивачем правопорушення, відображеного у постанові від 19.03.2016 року, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

В судовому засіданні встановлено, що позивача було зупинено інспектором поліції, а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб*єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що даних на підтвердження того, що відносно позивача складався протокол про адміністративне правопорушення, яке це передбачено вимогами ст. 258 КУпАП суду під час розгляду справи не надано, що також є грубим порушенням вимог чинного законодавства та прав позивача.

Відповідно до вимог ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне

стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення

адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, а за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Під час судового розгляду суду позивач заперечує вчинення ним правопорушення, яке йому інкриміновано, в той же час, відповідач, будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій суду не надав.

Крім того, за змістом рішення Конституційного суду України у справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 року розтлумачено неухильне дотримання прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про вчинення адмінправопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хото притягається до адміністративної відповідальності. Випадки скороченого розгляду справи можливе лише у разі фіксації адмінправопорушення на місці, а в інших випадках таких розгляд справ не визначений законом та призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.257, 268, 277-280 КУпАП.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства щодо неможливості скороченого розгляду справ вказаної категорії, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати неправомірними дії інспектора при складанні постанови, постанову в справі про адміністративне правопорушення від 19.03. 2016 року в частині притягнення позивача за ч.2 ст. 122 КУпАП скасувати.

З врахуванням встановлених обставин у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України від 08 квітня 2015 року N 3-рп/2015 суд вважає за необхідне зазначити про оскарження вказаного судового рішення в загальному порядку, визначеному КАС України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст.87, 99, 100-106, 159, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 245, 251,258, 283,284, 293 КУПАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові капрала поліції ОСОБА_2 при складання постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 №881023 від 19.03.2016 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №881023 від 19.03.2016 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя