Справа № 404/7888/15-а
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7888/15-а
Номер провадження 2-а/404/36/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Мохонько В.В.

за участю секретаря Бокатенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання рішення про відмову в призначенні пенсії незаконною та зобов»язання призначити пенсію ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, по якому просить визнати незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді №8938/3-30 від 02.10.2015 р. про відмову йому в призначенні пенсі; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді призначити йому пенсію за вислугою років, визнавши право на пенсію за вислугою років з часу звернення до Управління пенсійного фонду в м. Кіровограді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.11.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» та 21.11.2014 за №104/П-11 отримав відмову з посиланням на відсутність необхідного строку вислуги - 22 роки.

Вважає, що відмова відповідача при призначення пенсії за вислугою років є безпідставною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Відповідачем безпідставно не було включено період навчання та проходження служби в навчальному закладі МВС України до його загального стажу, за яким має право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру».

01 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся за захистом порушеного права до суду. В запереченнях на адміністративний позов УПФ в м. Кіровограді зазначалось, що позивач не звертався за призначенням пенсії з заявою відповідного зразка в Порядку встановленому Пенсійним фондом України, а зарахування стажу відбувається при розгляді питання призначення пенсії.

Вказує, що звертався особисто на прийомі та надавав всі необхідні документи. Через необхідність відповідно до п.4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25. 11.2005 за № 22-1 необхідне звернення особи з відповідною заявою (додаток 2) затвердженої форми, подав заяву про залишення позову без розгляду і суд своєю ухвалою від 17.02.2015 р. залишив адміністративний позов без розгляду .

Після винесення ухвали позивач звернувся до УПФ в м. Кіровограді з заявою про призначення пенсії відповідного зразка та отримав відповідь за № 2904/04-30 від 26.03.2015 р. якою було відмовлено в призначенні пенсії, так як для призначення пенсії відповідно до статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» до 22 річного стажу, що дає право на пенсію за вислугу років стаж становить 21 рік 5 місяців 29 днів.

Після спливу терміну, позивач звернувся за призначенням пенсії та отримав 14.10.2015 року нове рішення за № 8938/3-30 від 02.10.2015р. в якому зазначається, про те , що його стаж, що дає право на пенсію за вислугу років становить 22 роки 26 днів. Але відповідно до п.5 прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р.№213 у разі не прийняття до 1 червня 2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних з 1 червня 2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про прокуратуру».

Вважає це рішення незаконним, так як в період з 01.08.1993 р. по 19.10.1998 р. навчався та проходив службу в органах внутрішніх справ у вищому навчальному закладі Національній академії внутрішніх справ України. Після закінчення учбового закладу рішенням державної екзаменаційної комісії від 21 червня 1997 р. присвоєно кваліфікацію спеціаліста - юрист, про що свідчить диплом НОМЕР_1 . Всього строк навчання та проходження служби в ОВС України склав 5 років 2 місяці 18 днів.

Відповідно до «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1994 р. №283 із змінами та доповненнями, до стажу державної служби зараховується час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні знання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Частиною 2 пункту 1 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, затвердженого постановою КМУ від 29.07.1991 р., передбачено, що до рядового та начальницького складу ОВС України належать особи, які перебувають у кадрах МВС і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

З 29.10.1998 р. ОСОБА_1 працює в органах прокуратури Кіровоградської області. Станом на 20.11.2014 року стаж роботи в органах прокуратури становить 16 років. Оскільки він навчався у ВНЗ ОВС України та проходив службу в органах внутрішніх справ в період з 01.08.1993 р. по 19.10.1998 р., то вищевказаний строк необхідно зарахувати до стажу, який дає право на отримання пенсії за вислугою років.

Крім того, з 06.06.1991 р. по 10.05.1993 р. позивач проходив строкову службу в Збройних Силах України, що теж, відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» зараховується до 22-річного стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років.

Вважає, що відмова в призначенні пенсії вчасно призвела до того, що до нього застосовано норму закону, який звужує права та свободи закріплені в ст.22 Конституцію України.

Таким чином, дії відповідача є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності свого рішення, яке полягає у безпідставній відмові призначити позивачу пенсію за вислугою років.

Позивач у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заперечення, якими позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити.

Заперечення мотивовані тим, що управлінням прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії, так як вимога позивача протирічить нормі п. 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, так як у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У зв'язку з викладеним з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, з 06.06.1991 року по 10.05.1993 року ОСОБА_1 проходив строкову службу в Збройних Силах України /а.с.15-16/.

З 01.08.1993 року по 28.07.1997 року позивач навчався у вищому навчальному закладі Національній академії внутрішніх справ України /а.с. 12/.

Після закінчення Національної академії внутрішніх справ України, позивач отримав диплом НОМЕР_1 від 12.06.1997 року за спеціальністю «правознавство» і йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста «юрист» /а.с.11/.

В період з 28.07.1997 року по 19.10.1998 року ОСОБА_1 проходив службу в ОВС на посаді слідчого слідчого відділення Добровеличківського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області /а.с. 12/.

З 29.10.1998 року по теперішній час позивач працює в органах прокуратури Кіровоградської області, що підтверджується копією трудової книжки /а.с. 6-10/.

ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді з заявою про призначення йому пенсії у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно відповіді №2904/04-30 від 26.03.2015 року, позивачу було повідомлено, що до вислуги років, що дає право на призначення пенсії згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» зараховано строк проходження служби з 28.07.1997 року по 19.10.1998 року та період 01.08.1993 року по 28.07.1997 року - половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Національній академії внутрішніх справ України /а.с.13-14/.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання незаконним рішення УПФУ №2904/04-30 від 26.03.2015 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зобов»язання зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», строку проходження строкової військової служби та навчання в Національній академії внутрішніх справ України з 01.08.1993 року по 19.10.1998 року та визнати право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дня звернення за призначенням пенсії відмовлено/а.с. 44-45/.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У вересні 2015 року після досягнення 22 річного стажу роботи, ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді із заявою про призначення пенсії.

Відповіддю управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді №8938/3-30 від 02.10.2015 року, позивачу було повідомлено про відмову в призначенні пенсії рішенням Комісії від 30.09.2015 року №7482.

В обґрунтування відмови зазначено про скасування норм ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ, згідно з яким, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Такими законами є: Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та спеціальні закони, норми яких застосовуються при призначенні пенсії окремим категоріям громадян.

Згідно ч. 1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року, який набрав чинності 15.07.2015 року , прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років.

На час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років, вказана вислуга років складала 22 роки 26 днів. Такий стаж роботи згідно до ч. 1 ст. 86 Закону № 1697-VII дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Однак, відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

До 1 червня 2015 року не прийнято закону, що стосувався б усіх видів пенсійного забезпечення осіб, у тому числі спеціальних пенсій.

Суд вважає, що положення п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 від 02.03.2015 року стосуються порядку призначення пенсії прокурорам, слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Під дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою.

Таким чином, застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини.

Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII прийнятий 14.10.2014 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 VIII прийнято 02.03.2015 року, тобто пізніше .

Крім цього, в тексті Закону № 213 VIII чітко визначено, що з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії після 1 червня 2015 року, а тому управління Пенсійного фонду України правомірно відмовило в призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру".

За вказаного, адміністративний позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 8 - 14, 94, 158-163, 167 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання рішення про відмову в призначенні пенсії незаконною та зобов»язання призначити пенсію - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда В. В. Мохонько