Справа № 813/1410/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року № 813/1410/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Зубач С.А.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориславської державної нотаріальної контори про зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бориславської державної нотаріальної контори, в якому просить зобов'язати Бориславську державну нотаріальну контору зняти заборону та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону (архівний запис) від 04.12.2006 за №4156317 ( реєстратор - Бориславська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - повідомлення б/н, 01 січня 2000 року, об'єкт обтяження - окреме майно, статус жиле, м. Борислав Львівської області, вулиця не вказана, додаткові дані: Архівний номер 2232147LVOV231, архівна дата 28 липня 2000 року, дата виникнення 01 січня 2000 року, № реєстру: 235481-351, внутр. №95015F3D28F12F303040. 16-61 алф. Кн.., власник ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу став відомий факт наявності у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису (архівного запису) щодо заборони на відчуження нерухомого майна. Позивач звертався до відповідача про скасування даного запису, однак останній повідомив, що вирішити питання щодо скасування помилкового запису стосовно обтяження можливе лише у судовому порядку.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, вказаних в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак подав заяву від 06.05.2016 №181/01-16 про розгляд справи у його відсутності, в заяві вказав, що позов визнає повністю.

Заслухавши думку позивача, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це таким.

Судом встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис: зареєстровано: заборона (архівний запис) від 04 грудня 2006 року за № 4156317 реєстратором Бориславська державна нотаріальна контора, підстава обтяження повідомлення б/н, 01 січня 2000 року, об'єкт обтяження окреме майно, статус жиле, м. Борислав Львівської області, вулиця не вказана, власник ОСОБА_1, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 21505210 від 29 жовтня 2008 року, наданого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Фірманом Б.І.

10.11.2015 ОСОБА_1 звернулась до Бориславської державної нотаріальної контори зі заявою про скасування даного запису.

Листом від 12.11.2015 №530/01-16 Бориславська державна нотаріальна контора повідомила, що з 01 січня 2000 року Інформаційним центром Міністерства юстиції України був введений електронний Єдиний реєстр арештів та заборон на нерухоме майно. В цей реєстр з 01 січня 2000 року було занесено інформацію про накладені Бориславською державною нотаріальною конторою заборони та арешти на нерухоме майно відповідно до записів алфавітної книги арештів та заборон на нерухоме майно Бориславської державної нотаріальної контори за 1972-1999 роки.

При цьому дати та роки народження, місця проживання осіб та підстави накладення заборон, арештів та перелік майна, по яких можливо ідентифікувати осіб та майно, в реєстр не внесено, так як ця інформація зазначалася в Реєстрах (книгах) для реєстрації арештів та заборон, а самі Реєстри (книги) в Бориславській державній нотаріальній конторі втрачені ще до формування Єдиного реєстру арештів та заборон на нерухоме майно. Інформаційним центром інформація внесена з алфавітної книги, тобто з неповними даними щодо боржника та його майна.

А тому Бориславська державна нотаріальна контора не може визначити коли, на підставі чого, на яке конкретне майно була накладена заборона щодо майна ОСОБА_1. Немає в Бориславській державній нотаріальній конторі і відомостей про зняття заборони щодо майна ОСОБА_1 до введення Єдиного реєстру арештів та заборон на нерухоме майно.

04 грудня 2006 роІу в зв'язку з технічними змінами в Єдиному реєстрі арештів та заборон на нерухоме майно була здійснена перереєстрація тих самих даних.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами пункту 1.5 Наказу Міністерства юстиції України «Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна» від 09.06.1999 №31/5 (у редакції, чинній на момент внесення запису до Єдиного реєстру) (далі іменується - Положення №31/5), реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп'ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії.

Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, посадових осіб виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, судів та слідчих органів та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон.

Пунктом 2.1 Положення №31/5 передбачено, що підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

При цьому, відповідно до пункту 2.6 Положення №31/5, до Реєстру заборон уносяться такі відомості про обтяження: дані про підстави виникнення обтяження: назва документа, його номер та дата, повне найменування органу, що накладає обтяження; дані про особу, щодо майна якої встановлено обтяження; дані про об'єкт обтяження: ідентифікаційні номери об'єкта нерухомого майна та відомості про його місцезнаходження.

Пунктом 2.7 Положення №31/5 передбачено, що реєстратор після реєстрації (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна виготовляє два примірники витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, один з яких протягом двох робочих днів надсилає на адресу особи, яка подавала відповідну заяву чи постанову, а другий залишає у своїй справі.

З матеріалів справи вбачається, що на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано за позивачем, зареєстровано заборону, яка внесена в Єдиний реєстр арештів та заборон на нерухоме майно: Архівний номер 2232147ЬУОУ231, архівна дата 28 липня 2000 року, дата виникнення 01 січня 2000 року. № реєстру: 235481-351, внутр. № 95015Р3028Р1?Р303040. 16-61 алф.кн., архівний запис № 4156317.

Таким чином, внесення до Єдиного реєстру арештів та заборон на нерухоме майно інформації на підставі алфавітних книг арештів та заборон на нерухоме майно за 1972-1999 роки є безпідставним та незаконним.

Суд зазначає, що саме зобов'язуючи відповідача скасувати запис внесений до Єдиного реєстру про заборону на нерухоме майно, суд своїм рішенням відновлює порушені права позивача.

Відповідно до статті 55 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За приписами статті 41 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 8 Закону України №1952-IV, орган державної реєстрації прав: 1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує ведення Державного реєстру прав; 3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; 4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; 5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За правилами частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З огляду на те, що відповідач визнав позов повністю та позивачем доведено протиправність зареєстрованої заборони, суд вважає позовні вимоги підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Бориславську державну нотаріальну контору зняти заборону та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону (архівний запис) від 04.12.2006 за №4156317 ( реєстратор - Бориславська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - повідомлення б/н, 01 січня 2000 року, об'єкт обтяження - окреме майно, статус жиле, м. Борислав Львівської області, вулиця не вказана, додаткові дані: Архівний номер 2232147LVOV231, архівна дата 28 липня 2000 року, дата виникнення 01 січня 2000 року, № реєстру: 235481-351, внутр. №95015F3D28F12F303040. 16-61 алф. Кн.., власник ОСОБА_1.

Стягнути з Бориславської державної нотаріальної контори за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський