Справа № 806/3003/15
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА
іменем України

"17" травня 2016 р. Справа № 806/3003/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Майора Г.І.
суддів: Бучик А.Ю.
Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" лютого 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу та стягнути 167700,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу та стягнути 167700,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що позивачу було встановлено третю групу інвалідності з 26.10.2012, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", йому гарантовано право на отримання одноразової грошової допомоги.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.02.2016 позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду третьої групи внаслідок поранення (контузії) отриманої під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії з 29.10.2012 року.
Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2014 року № 975.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Міністерство оборони України звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. Вказує, що Міністерством оборони України рішення щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги не приймалося, а тому стягнення суми одноразової грошової допомоги є безпідставним.
Позивач та відповідачі не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Позивач подав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в країнах, де велись бойові дії (витяг із протоколу № 1516 від 31.07.2012 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (а.с. 9). В подальшому, позивачу була встановлена третя група інвалідності, що настала в результаті поранення, контузії та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААБ № 239983 від 29.10.2012 (а.с. 8). Із Довідки до акта МСЕК серії 10ААВ № 239983 від 29.10.2012 вбачається, що позивачу з 26.10.2012 року встановлена третя група інвалідності, що настала в результаті поранення, контузії і захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії (а.с. 8).
З метою вирішення питання про виплату різниці розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, ОСОБА_1 05.03.2015 звернувся до Військового комісаріату Коростишівського ОМВК з відповідною заявою та надав копії необхідних документів (а.с. 15).
Військовий комісаріат Коростишівського ОМВК надіслав документи ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повернув документи позивача без реалізації (а.с. 7), про що ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив ОСОБА_1 листом № 588 від 26.03.2015 (а.с. 6). Проте згодом, обласним військовим комісаріатом до Департаменту фінансів Міністерства оборони України подано висновок з документами ОСОБА_1 (а.с. 23).
Відповідно до листа № 248/3/6/2845 від 21 жовтня 2015 року 2015 року Департаментом фінансів відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про виплату одноразової грошової допомоги з тих підстав, що Закон України від 04.07.2012 № 5040 - VI " Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців", яким змінено редакцію статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (на виконання якого було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975) набрав чинності 01.01.2014. Зазначено, що закон та інші нормативно - правові не мають зворотної дії в часі, тому зазначений закон та нормативно - правові акти на ОСОБА_1 не поширюється і підстав для розгляду поданих документів не вбачається та відповідно до висновку військкомату позивач не має права на допомогу(а.с. 46).
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу в розгляді питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
Колегія суддів частково не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.
Згідно з частиною 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян, які перебувають на службі у Збройних силах України та інших військових формувань, а також членів їх сімей.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні відносини між сторонами в справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.
Згідно приписів статті 41 Закону "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Приписами статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 3 вказаного Закону, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
За змістом статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Така одноразова грошова допомога призначається і виплачується також у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.
З аналізу наведених норм Закону убачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або одержання каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 справа №21-446а14 та від 21.04.2015 справа №21-135а15.
Як встановлено судом, інвалідність позивача настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії.
У позивача право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку встановленням третьої групи інвалідності виникло 26.10.2012 року, що підтверджується довідкою до акта МСЕК серії 10 ААВ № 239983 від 29.10.2012 року.
За приписами частини шостої статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
На день подання позивачем зазначеної заяви механізм розгляду таких звернень та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначався правовими нормами Постанови КМ України від 25 грудня 2013 р. №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
Разом з тим, пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Тобто, одноразова грошова допомога повинна призначатися і виплачуватися в порядку, що діяв на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до п.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постновою КМ України від 25 грудня 2013 р. №975 ( далі - Порядок №975) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Позивач отримав право на призначення одноразової допомоги з 26.10.2012 року, а тому її призначення та виплата повинна здійснюватися відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №499 (далі - Порядок №499).
Дія постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 не поширюється на позивача, оскільки набрала чинності 24.01.2014 року, тобто після встановлення позивачу третьої групи інвалідності.
Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дій Житомирського обласного військового комісаріату щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, зобов`язанні відповідачів нарахувати та виплатити таку допомогу та стягненні з Міністерства оборони України 167700 грн. одноразової грошової допомоги колегія суддів зазначає таке.
З матеріалів справи убачається, що Житомирським обласним військовим комісаріатом 25.08.2015 року до Департаменту фінансів Міністерства оборони України поданий висновок щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги.
Пунктом 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року N 499 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.
За приписами абзацу 2 п.7 Порядку №499 Міністерство оборони України, як головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Крім того, процедура розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу на виплату одноразової допомоги, визначається також наказами Міноборони.
Так, на час звернення позивача у березні 2015 року до Коростишівського ОМВК порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", врегульований наказом Міноборони №530 від 14.08.2014 року "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530).
Відповідно до п.4.6 Наказу №530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.
Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги, згідно з п.4.8 Наказу №530 подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.
Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (п.4.10 Наказу №530).
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що прийняття рішення про виплату чи про відмову у виплаті одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства оборони України. На Департамент фінансів Міністерства оборони України покладено обов`язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (Міністерства оборони) розпорядниками нижчої ланки.
Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 21.10.2015 року №248/3/6/2845 за підписом начальника управлінням організаційного, соціального забезпечення та тарифікації позивачу через Житомирський обласний військовий комісаріат повідомлено про відсутність права на виплату вказаної допомоги.
Однак, лист Департамента фінансів Міністерства оборони України не можна розцінювати як рішення Міністерства оборони України про результати розгляду заяви позивача.
У Міністерстві оборони України рішення щодо призначення чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги приймає комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.
За своєю правовою природою повноваження Міністерства оборони України щодо даних правовідносин є дискреційними.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Прийняття рішення замість суб`єкта владних повноважень є втручанням у його дискреційні повноваження.
Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.
З урахуванням наведеного позовні вимоги щодо зобовязання відповідачів нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу та щодо стягенення з Міністерства оборони України одноразової грошової допомоги у розмірі 167700 грн. задоволенню не підлягають.
Міністерство оборони України є належним відповідачем у справі з огляду на те, що Департамент фінансів Міністерства оборони України є структурним підрозділом апарату Міністерства оборони України, діяльність якого спрямовує та контролює безпосередньо Міністр оборони України ( наказ Міністерства оборони України №33 від 21.01.2013 року).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що постанову суду першої інстанції слід змінити, виклавши абзаци другий та третій резолютивної частини постанови в новій редакції, а саме у визнанні протиправними дій Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі інвалідності, яка оформлена листом Департамента фінансів Міністерства оборони України від 21.10.2015 року №248/3/6/2845 та зобов`язанні Міністерства оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням третьої групи інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року N 499.
Вищевказане суд першої інстанції не дослідив в повній мірі, а тому постанова підлягає зміні відповідно до приписів ст.201 КАС України.
В решті постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" лютого 2016 р. змінити.
Абзац другий та третій резолютивної частини постанови викласти в новій редакції.
Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду третьої групи внаслідок поранення (контузії) та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, яка оформлена листом Департамента фінансів Міністерства оборони України від 21.10.2015 року №248/3/6/2845
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням третьої групи інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року N 499.
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України проспект Повітрофлотський , 6,м.Київ,03168 Житомирський обласний військовий комісаріат вул.Баранова,4,м.Житомир,10000
4-третій особі: - ,