Справа № 804/12977/14
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 р. справа № 804/12977/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі судового засідання Попович Н.М.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача Донцова Є.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 28.07.2014 р. та рішення про застосування штрафних санкцій № від 28.07.2014 р.,-

в с т а н о в и в:

22 серпня 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № , № від 28.07.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 28.07.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що податковим органом на підставі висновків, викладених у акті № 1983/1703/НОМЕР_4 від 23.07.2014 р., винесено податкові повідомлення-рішення від 28.07.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 3 579,16 грн., та № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 4 775,00 грн., а також винесено рішення № від 28.07.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску. Враховуючи, що висновки, викладені в акті перевірки, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, не відповідають дійсності у зв'язку з відсутністю порушень вимог чинного податкового законодавства з боку позивача, оскільки до перевірки були надані всі належні та достатні докази на підтвердження здійснення господарських операцій, за результатами яких складалась податкова та бухгалтерська звітність, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати вищезазначені рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2014 року провадження у адміністративний справі № 804/12977/14 було зупинено до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/8348/14.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2016 року провадження у адміністративній справі № 804/12977/14 поновлено.

В судовому засіданні 12.04.2016 року представники позивача за довіреностями ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Додатково також зазначили, що факт реального здійснення господарських операцій позивача підтверджено судовим рішенням у адміністративній справі № 804/8348/14, яке на даний час набрало законної сили.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував та зазначив, що оскаржувані рішення винесені у відповідності до вимог чинного законодавства та ґрунтуються на висновках, викладених в акті перевірки від 23.07.2014 року, відповідно до яких в ході перевірки не підтверджено фактичне здійснення господарських операцій позивача з контрагентами. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що висновки податкового органу є обґрунтованими та правомірними, а тому податкові повідомлення-рішення скасуванню не підлягають.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне.

ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку в ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (а.с.13-14).

Наказом ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 27.03.2014 р. № 284 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4» було призначено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

13.05.2014 року працівниками в ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська складено Акт № 1109/1703/НОМЕР_4 «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року».

Згідно висновків вказаного акту, документальною плановою перевіркою встановлені порушення ФОП ОСОБА_4:

1. п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 3820,00 грн., у т.ч. за грудень 2012 року у розмірі 2051,00 грн., за березень 2013 року у розмірі 912,00 грн., за липень 2013 року у розмірі 746,00 грн., за жовтень 2013 року у розмірі 111,00 грн.;

2. п.п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності:

- за 2012 рік у розмірі 1537,52 грн.;

- за 2013 рік у розмір 1325,81 грн.;

3. пункту 51.1 статті 51 та підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_4 не надано до ДПІ податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2-3 кв.2011 року, 1 кв.2012 року та 1-2 кв. 2013 року інформацію щодо нарахування та виплати доходів фізичним особам-підприємцям за придбані у них товари;

4. п.4 ч.1 ст.4, п.2 ст.6, п.1 ч.2 ст.7, п.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано єдиний внесок у розмірі 34,7 %, який повинен бути нарахований на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичними особами-підприємцями 6 623,78 грн., в т.ч. по періодах:

- 2012 рік - 3556,75 грн.;

- 2013 рік - 3067,03 грн.;

13 травня 2014 року податковим органом винесено вимогу № Ф-2 9592/6/1703 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 6 623,78 грн.

Правомірність винесення вказаної вимоги оскаржено позивачем в судовому порядку (адміністративна справа № 804/8348/14).

Не погодившись з вищевказаними висновками, позивачем 10.06.2014 року подано письмові заперечення на акт перевірки разом з первинними документами. За результатами розгляду вказаних заперечень податковим органом прийнято наказ № 535 від 17.06.2014 р. «Про проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4».

23.07.2014 року працівниками в ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська складено Акт № 1983/1703/НОМЕР_4 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року».

Згідно висновків вказаного акту, документальною плановою перевіркою встановлені порушення ФОП ОСОБА_4:

1. п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 3820,00 грн., у т.ч. за грудень 2012 року у розмірі 2051,00 грн., за березень 2013 року у розмірі 912,00 грн., за липень 2013 року у розмірі 746,00 грн., за жовтень 2013 року у розмірі 111,00 грн.;

2. п.п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності:

- за 2012 рік у розмірі 1537,52 грн.;

- за 2013 рік у розмір 1325,81 грн.;

3. пункту 51.1 статті 51 та підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_4 не надано до ДПІ податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2-3 кв.2011 року, 1 кв.2012 року та 1-2 кв. 2013 року інформацію щодо нарахування та виплати доходів фізичним особам-підприємцям за придбані у них товари;

4. п.4 ч.1 ст.4, п.2 ст.6, п.1 ч.2 ст.7, п.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано єдиний внесок у розмірі 34,7 %, який повинен бути нарахований на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичними особами-підприємцями 6 623,78 грн., в т.ч. по періодах:

- 2012 рік - 3556,75 грн.;

- 2013 рік - 3067,03 грн.;

На підставі вищевказаних висновків, податковим органом 28.07.2014 року винесені податкові повідомлення-рішення: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 3 579,16 грн., в т.ч. за основним платежем - в розмірі 2 863,33 грн., за штрафними санкціями - 715,83 грн.; № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 4 775,00 грн., в т.ч. за основним платежем - в розмірі 3 820,00 грн., за штрафними санкціями - 955,00 грн.; рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 2 538,81 грн.

Не погодившись з прийняттям вказаних рішень, позивачем оскаржено їх до суду.

Вирішуючи спір щодо правомірності вищезазначених рішень, суд зазначає наступне.

З акту перевірки ФОП ОСОБА_4 вбачається, що висновки податкового органу про заниження грошових зобов'язань ґрунтуються на наступних обставинах.

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи (майновий стан та доходи), безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними суми витрат виявлено розбіжності, а саме: в 2012 року завищено витрати на загальну суму 10 250,10 грн. внаслідок включення до складу суми витрат на придбання товару, не пов'язаних з підприємницькою діяльністю; в 2013 році завищено витрати на загальну суму 8 838,70 грн. внаслідок включення до складу валових витрат суми витрат на придбання товару, не пов'язаних з підприємницькою діяльністю, чим порушено ст. 177 Податкового кодексу України.

Податковим органом зазначено, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ фірма «Спектр А» та ТОВ «Тексіка», зокрема, згідно видаткових накладних від 04.12.2012 року № РН-0001956, від 20.12.2012 року № РН-0002110, від 13.03.2013 року № РН-0000369, від 22.07.2013 року № РН-0001110, від 24.10.2013 року № 9069 позивачем придбано у вищевказаних контрагентів товар (стрічка, тасьма, шнур).

Проте, податковим органом зроблено висновок, що ФОП ОСОБА_4 для виготовлення спецодягу зазначений товар контрагентам-виконавцям послуг не передавався та у залишках товару згідно обліку підприємця не значиться, проте, сума валових витрат по операціях з ТОВ фірма «Спектр А» та ТОВ «Тексіка» включена до валових витрат за 2012 та 2013 роки. Враховуючи вказані висновки про завищення позивачем витрат в 2012 році на 10 250,10 грн., та в 2013 році на 8 837,10 грн., внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний дохід за 2012 та 2013 роки, податковим органом зроблено висновок про заниження податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності за перевіряємий період на суму 2 863,33 грн., в т.ч. за 2012 рік - на 1 537,52 грн. та за 2013 рік - на 1 325,81 грн.

Вказані висновки стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 28.07.2014 року № .

Окрім того, суми сплаченого податку на додану вартість за придбані вищезазначені товари (тобто, по взаємовідносинам з тими ж контрагентами) були включені позивачем до складу податкового кредиту, та враховуючи, що придбаний у ТОВ фірма «Спектр А» та ТОВ «Тексіка» товар не використовувався у господарській діяльності, податковим органом зазначено про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість всього у розмірі 3 820 грн., в т.ч. за 2012 рік - на суму 2 051,00 грн., та за 2013 рік - на суму 1 769,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 28.07.2014 року № .

Також, вказаний вище висновок про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2012 та 2013 роки (по операціям ТОВ фірма «Спектр А» та ТОВ «Тексіка») потягнув за собою висновок про заниження єдиного соціального внеску на загальну суму 6 623,78 грн., що, в свою чергу, стало підставою для прийняття рішення № від 28.07.2014 року.

Досліджуючи спірні операції, по яким позивачем було сформовано податкову звітність та невизнання яких податковим органом стало підставою для донарахування позивачу грошових зобов'язань, судом встановлено наступне.

Між ТОВ фірма «Спектр А» (продавець) та позивачем (покупець) укладено договір № ДГ-0000016, предметом якого є купівля-продаж товару.

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-001999 від 04.12.2012 р. та видаткової накладної № РН-0001956 від 04.12.2012 р., ТОВ фірма «Спектр А» поставила на адресу позивача товар (тканина 4С5-КВ - 316 м., тканина 05с8-148,005 м., сатин кост. СКГ 300*150 - 145.500 пог.м., стрічка 3С419-Г50 - 1000 м., стрічка 3С420-Г50 - 1000 м., тасьма 1С79 - 2300 м.), всього на загальну суму 19 998,83 грн., в т.ч. ПДВ - 3333,14 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-002134 від 20.12.2012 р. та видаткової накладної № РН-0002110 від 20.12.2012 р., ТОВ фірма «Спектр А» поставила на адресу позивача товар (бязь арт.БГ-146*150 - 500 м., тасьма еласт. 1С27-Г50 - 3000 м., тасьма 7С652 - 3000 м., тканина ТКВ 260*150 - 150 пог.м., стрічка 03с3147 - 2270 м.), всього на загальну суму 20 003,52 грн., в т.ч. ПДВ - 3333,92 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000382 від 13.03.2013 р. та видаткової накладної № РН-0000369 від 13.03.2013 р., ТОВ фірма «Спектр А» поставила на адресу позивача товар (тканина 4С5-КЗгл - 500 м., шнур 1С16-50 - 20000 м., шнур 1С35-Г50 - 10000 м., ткань 7с137-ШР - 35 м.), всього на загальну суму 18 001,44 грн., в т.ч. ПДВ - 3000,24 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0001169 від 22.07.2013 р. та видаткової накладної № РН-0001110 від 22.07.2013 р., ТОВ фірма «Спектр А» поставила на адресу позивача товар (тканина 03С33-КВ - 210 м., стрічка 04С2211 - 1660 м.), всього на суму 10 016,04 грн., в т.ч. ПДВ - 1669,34 грн.

Також, позивачем надано податкові накладні, виписані продавцем ТОВ фірма «Спектр А» № 8 від 04.12.2012 р. на суму 19 998,83 грн., в т.ч. ПДВ - 3333,14 грн., № 144 від 20.12.2012 р. на суму 20 003,52 грн., в т.ч. ПДВ - 3333,92 грн., № 53 від 13.03.2013 р. на суму 18 001,44 грн., в т.ч. ПДВ - 3000,24 грн., № 105 від 22.07.2013 р. на суму 10 016,04 грн., в т.ч. ПДВ - 1669,34 грн.

Також, між ТОВ «Тексіка» (постачальник) та позивачем (замовник) укладено договір поставки № 523, предметом якого є постачання товару.

Відповідно до видаткової накладної № 9060 від 24.10.2013 р., ТОВ «Тексіка» поставлено позивачу товар (тканина сорочечна преміум - 217,2 пог.м, тканина плащова 94 пог.м, тканина плащова - 202 пог.м, тканина підкладна - 200 пог.м, тканина підкладна - 804 пог.м, стрічка світлоповертаюча 2,5 см. - 800 м), всього на суму 11 921,65 грн., в т.ч. ПДВ - 1986,94 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 01.11.2012 року було укладено договір № 16.12.1, відповідно до якого ТОВ «Східлімітед» (виконавець) зобов'язувався виконати послуги з пошиву замовлених виробів із сировини замовника.

Для виконання робіт з пошиву, позивачем передавались ТОВ «Східлімітед» матеріали (тасьма, стрічка, шнур), що підтверджується актами приймання-передачі, долученими до матеріалів справи, використання наданих матеріалів та пошив одягу підтверджується також видатковими накладними та актами на списання матеріалів.

Окрім того, 01.06.2013 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Гєніус» (виконавець) укладено договір виконаних робіт № 16.13, за умовами якого, виконавець зобов'язувався виконати послуги з пошиву замовлених виробів із сировини замовника.

Для виконання робіт з пошиву, позивачем передавались ТОВ «Гєніус» матеріали (тасьма, стрічка, шнур), що підтверджується актами приймання-передачі, долученими до матеріалів справи, використання наданих матеріалів та пошив одягу підтверджується також видатковими накладними та актами на списання матеріалів.

Позивачем надано до суду як первинні бухгалтерські документи, так і всі інші документи, якими оформлені дані операції, що підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо придбання товару у ТОВ фірма «Спектр А» та ТОВ «Тексіка» та подальшого їх використання у господарській діяльності. При цьому, суд враховує, що податковий орган ні в акті перевірки, ні в ході судового розгляду не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність цих документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, щодо відсутності у них обов'язкових реквізитів.

Податковим органом також не надано суду доказів наявності дефектів у правовому статусі контрагентів позивача, зокрема, відсутності реєстрації їх як платників податку на додану вартість або припинення як юридичних осіб на час укладання та виконання угод.

Згідно з вимогами п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких, передбачено законодавством.

Статтею 177 Податкового кодексу України визначено особливості оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Так, згідно з п. 177.1 ст.177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу (тобто, у розмірі 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами).

Згідно з вимогами п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто, різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У відповідності до п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно із пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Таким чином, при визначенні фізичною особою-підприємцем об'єкта оподаткування податком на прибуток можуть враховуватися лише документально підтверджені витрати, пов'язані з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця, які включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III Податкового кодексу.

Позивачем дотримано положення пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 та п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України та правомірно включено до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, витрати, понесені у 2012 році на загальну суму 10 250,10 грн., та в 2013 році на загальну суму 8 838,70 грн. у зв'язку із придбанням протягом цього періоду у ТОВ фірма «Спектр А» та ТОВ «Тексіка» товару (стрічка, тасьма, шнур), а отже, дотримано положення п.177.2 ст.172 Податкового кодексу України та правильно розраховано об'єкт оподаткування податком на доходи з фізичних осіб за 2012 та 2013 роки, що свідчить про відсутність заниження чистого оподаткованого доходу. Отже, висновок відповідача про заниження грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 2863,33 грн., є необґрунтованим.

Таким чином податкове повідомлення-рішення № від 28.07.2014 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо визначення грошових зобов'язань з податку на додану вартість, суд зазначає наступне.

Порядок формування податкового кредиту визначений статтею 198 Податкового кодексу України, згідно якої, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення, зокрема, операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ( пункт 198.1).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6.).

З огляду на те, що грошові зобов'язання з податку на додану вартість визначені податковим органом по взаємовідносинам з тими самими контрагентами, реальність господарських операцій з якими досліджувалася вище та підтверджена відповідними первинними документами, які відповідають вимогам законодавства щодо їх оформлення, висновок відповідача про відсутність реального здійснення господарських операцій є безпідставним і необґрунтованим. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач формував податковий кредит спірного періоду на підставі первинних документів та податкових накладних, які відповідають встановленим для них вимогам, своєчасно та в межах проведених господарських операцій, висновок про нереальність яких судом не підтверджений. За викладених обставин, відповідач прийшов помилкового висновку про заниження позивачем податку на додану вартість, що призвело до неправомірного визначення йому грошового зобов'язання з податку на додану вартість, а отже, податкове повідомлення-рішення № від 28.07.2014 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо рішення № від 28.07.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 2 538,81 грн., суд зазначає наступне.

13.05.2014 року щодо позивача було винесено вимогу № Ф-2 9592/6/1703 про сплату боргу (недоїмки) на суму 6 623,78 грн.

Вказана вимога оскаржувалася позивачем в судовому порядку (адміністративна справа № 804/8348/14).

Оскільки сума, визначена у вказаній вимозі, позивачем не була сплачена, відповідачем прийнято рішення про застосування до нього штрафних санкцій в розмірі 2538,81 грн.

При цьому, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2014 року у справі № 804/8348/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015 року, адміністративний позов ФОП ОСОБА_4 задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу від 13.05.2014 року № Ф-2 9592/6/1703 на суму 6 623,78 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що висновки податкового органу про заниження чистого доходу позивача спростовуються наданими до матеріалів справи первинними документами та рішенням суду в адміністративній справі № 804/8348/14, рішення відповідача № від 28.07.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № , № від 28.07.2014 р., та рішення про застосування штрафних санкцій № від 28.07.2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст судового рішення складено 18.04.2016 року.

Суддя В.В. Чорна