Справа № 596/2315/15-а
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/2315/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Лисюк І.О.

при секретарі Федорів О.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи, що не заявляє

самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 районного управління юстиції, ОСОБА_5 міської ради Гусятинського району Тернопільської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання неправомірними та скасування рішення виконавчого комітету ради, визнання недійсним та скасування реєстрації право власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить визнати неправомірним та скасувати рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради № 57 від 18.08.2014 року «Про заяву гр. ОСОБА_3С.» та визнати недійсним свідоцтво на право власності № 28422122 від 22.10.2014 року, яке належить власнику ОСОБА_3 В обгрунтування позову посилається на те, що є власником 23/50 частин житлового будинку, яке знаходиться за адресою: м. Хоростків. вул. Князя Володимира 27/1, Гусятинський район. ОСОБА_3 є власником 27/50 частин зазначеного житлового будинку.

22.10.2014 року державний реєстратор ОСОБА_6 в порушення норм чинного законодавства провела реєстрацію нерухомого майна, а саме 27/50 частин зазначеного житлового будинку зареєструвала як нежитлове приміщення за ОСОБА_3

Як стало відомо позивачу реєстрація була проведена на підставі рішення виконкому від 18.08.2014 року № 57, яким було відмінено рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради від 06.07.1993 року за №54 «Про надання дозволу на переобладнання будинку в житловий будинок» гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в частині щодо гр. ОСОБА_3 Вважає зазначене рішення виконкому протиправним, винесене в порушення рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року № 7-РП/2009.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 уточнили позовні вимоги, просять суд визнати неправомірним та скасувати рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради № 57 від 18.08.2014 року «Про заяву гр. ОСОБА_3С.» та визнати недійсною і скасувати реєстрацію право власності на нежитлове приміщення згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 28422122 від 22.10.2014 року, яке належить власнику ОСОБА_3 (а.с.140).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що зазначене рішення виконкому та реєстрація за ОСОБА_3 частини приміщення як нежитлового, порушує його права як власника спільної часткової власності. Він є інвалідом ІІІ групи і функціонування в частині приміщення, що належить ОСОБА_3 кафе, що мало місце раніше, порушує його конституційні права.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_8 в судовому засіданні 13.04.2016 року позову не визнав. На стадії попереднього судового засідання стороною відповідача подано заперечення на позов, в якому міська рада, посилається на правомірність рішення виконкому та необгрунтованість позову в цій частині.

Представник відповідача ОСОБА_4 районного управління юстиції ОСОБА_9 в судовому засіданні 13.04.2016 року позову не визнав, посилаючись на правомірність рішення державного реєстратора Царик Н,М., яка діяла у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та необгрунтованість позову в цій частині.

ОСОБА_3 особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судовому засіданні вважала позов безпідставним, відповідно, оскаржуване рішення виконкому та рішення державного реєстратора щодо реєстрації за нею нежитлового приміщення за адресою: вул. Князя Володимира, 27/1, м. Хоростків Гусятинського району правомірними, оскільки дане спірне приміщення ніколи не було житловим і дозволу на переобладнання його в нежитлове вона, як співвласник майна не надавала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками ? частини кожний нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: Гусятинський район м. Хоростків. вул. ОСОБА_10. 27, на підставі договору купівлі-продажу адміністративного будинку, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 24.02.1993 за №552. (а.с.130).

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської Ради народних депутатів від 06.07.1993 року №54 «Про надання дозволу на переобладнання будинку в жилий будинок» вищевказаний адміністративний будинок було переобладнано в житловий на підставі заяви ОСОБА_1, ОСОБА_7 від 2 липня 1993 року.(а.с.10, 73).

23.12.1993 року було проведено реєстрацію даного житлового будинку за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в Чортківському міжміському бюро технічної інвентаризації, про що свідчить реєстровий напис №79 від 23.12.1993 року. (а.с.9).

Згідно договору про поділ майна, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідченого завідувачем Копичинецької держнотконтори від 31.01.1996 року за №116, ідеальна доля ОСОБА_3 становить 27/50 частини, а ідеальна доля ОСОБА_1 - 23/50 частини будинковолодіння, що знаходиться в м. Хоросткові по вул. Князя Володимира, 27.(а.с.16).

Відповідно до договору про поділ майна та рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради від 28.04.2009 за №71 «Про присвоєння поштових адрес», було виділено в окремі номера вищевказані частини будинковолодіння, а саме: ОСОБА_3 (ОСОБА_1) Степанівні виділено адресу м. Хоростків вул. Князя Володимира, 27/1, ОСОБА_1 м. Хоростків вул. Князя Володимира, 27/2.

11.05.2009 року на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом ОСОБА_5 міської ради від 08.05.2009 ОСОБА_1 внесено відомості у Реєстр прав власності на нерухоме майно та проведено реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Князя Володимира, 27/2.

Зазначені обставини встановлені рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 11 лютого 2014 року в цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Гусятинського районного суду від 06 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 міської ради про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно, та , відповідно до ст. 72 КАС України не потребують доказуванню.

Так, як слідує із змісту рішення, судом встановлено, що «…24.02.1993 року ОСОБА_1, ОСОБА_7 (прізвище позивачки на час шлюбу з апелянтом) укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_1 та ОСОБА_7 придбали у МП «Едельвейс» в рівних долях (по 1/2 частині кожний) адміністративний будинок, що знаходиться за адресою м. Хоростків, вул. Князя Володимира, 27 Гусятинського району Тернопільської області і їхнє право власності зареєстровано в БТІ 23.12.1993 року.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради від 06 липня 1993 року №54 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 надано дозвіл на переобладнання вищевказаного будинку, який належить їм на праві особистої власності в рівних долях у жилий будинок, площею 140 кв.м.

31 січня 1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 уклали договір про поділ майна подружжя, за яким сторони здійснили поділ належного їм майна згідно першого варіанту поділу та встановили, що ідеальна доля ОСОБА_1 становить 23/50 частин домоволодіння, а ОСОБА_7 - 27/50 частин.

20 червня 1996 року ОСОБА_7 зареєструвала у Чортківському міжміському бюро технічної інвентаризації право власності на належні їй 27/50 частин домоволодіння по вул. Кн. Володимира, 27 у м. Хоростків, що підтверджується реєстровим написом.

Таким чином, із наведених в апеляційній скарзі доводів та поданих доказів вбачається, що звернення із позовом до ОСОБА_5 міської ради про визнання права власності на спірне майно є безпідставним, оскільки ОСОБА_5 міська рада не була і не могла бути власником спірного приміщення, так як дане приміщення було предметом договору купівлі- продажу від 24.02.1993 року, укладеного між МП Едельвейс та ОСОБА_1, ОСОБА_7, на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради від 06.07.1993 року №54 набуло статусу житлового будинку, і ОСОБА_3 як власник 27/50 частин вказаного майна зареєструвала його у встановленому законом порядку і суд першої інстанції своїм рішенням не мав права вказаній частині житлового будинку надати статус нежилого приміщення». (а.с.7-8).

Як слідує із змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.05.2014 року, 15.04.2010 року зареєстровано в Реєстрі прав власності на підставі рішення Гусятинського районного суду від 06.05.2009 за ОСОБА_3 право власності на приміщення кафе з надвірними будівлями та спорудами по вул. Князя Володимира, 27/1, яке погашено відповідно до рішення апеляційного суду Тернопільської області від 11.02.2014 №789/293/14 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а.с.17).

Як слідує із змісту рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради від 18.08.2014 за №57, виконавчий комітет вирішив відмінити рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради від 06.07.1993 року за №54 «Про надання дозволу на переобладнання будинку в житловий будинок» гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в частині щодо гр. ОСОБА_3

Як слідує із ОСОБА_7 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 28422122 від 21.10.2014 року державним реєстратором прав проведено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення по вул. Князя Володимира, 27/1 за ОСОБА_3, форма власності приватна, вид спільної власності спільна часткова, розмір частки 27/50. Підстава винесення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16649080 від 22.10.2014 року. (а.с.6).

Відповідно до ст. ст 19, 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 зазначає, зокрема, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Як встановлено в судовому засіданні відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської Ради народних депутатів від 06.07.1993 року №54 «Про надання дозволу на переобладнання будинку в жилий будинок» зазначене нерухоме майно було переобладнано в житловий на підставі заяви ОСОБА_1, ОСОБА_7 від 2 липня 1993 року.(а.с.10, 73).

23.12.1993 року було проведено реєстрацію даного житлового будинку за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в Чортківському міжміському бюро технічної інвентаризації, про що свідчить реєстровий напис №79 від 23.12.1093 року. (а.с.9).

Оскільки дане рішення виконавчого комітету є актом одноразового застосування, виконане ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (ОСОБА_7С) ще в 1993 році, вичерпало свою дію фактом його виконання, тому не може бути скасоване чи змінене органом місцевого самоврядування.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про неправомірність рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 18 серпня 2014 року № 57 «Про заяву ОСОБА_3С.», яке слід скасувати.

Щодо вимоги позову в частині визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби ОСОБА_4 районного управління юстиції ОСОБА_6 про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно № 16649080 від 22.10.2014 року за ОСОБА_3 на нежитлове приміщення за адресою: м. Хоростків, вул.. Князя Володимира, 27/1, Гусятинський район, Тернопільська область, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до п.1 ч.3.ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Вимогами ч.3 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про те, що оскаржене рішення відповідача про державну реєстрацію слід визнати недійсним та скасувати, оскільки відповідачем не доведено його правомірність, а також в судовому порядку скасоване рішення виконкому, яке служило однією з підстав для його прийняття.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,6,9,10, 158, 160-164, 186 КАС України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування рішення виконавчого комітету ради, визнання недійсною та скасування реєстрації права власності, задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 18 серпня 2014 року № 57 «Про заяву ОСОБА_3С.»

Визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби ОСОБА_4 районного управління юстиції ОСОБА_6 про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно № 16649080 від 22.10.2014 року за ОСОБА_3 на нежитлове приміщення за адресою: м. Хоростків, вул. Князя Володимира, 27/1, Гусятинський район, Тернопільська область.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі та не були присутні під час її проголошення протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Постанову виготовлено в повному обсязі 27 квітня 2016 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О.Лисюк