Справа № 804/2333/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2016 р. справа № 804/2333/16
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за поданням Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "УНІВЕРСАЛГАЗБУД" про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна, -
22 квітня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло подання Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "УНІВЕРСАЛГАЗБУД", в якому заявник просить суд: прийняти рішення щодо підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Приватного підприємства "УНІВЕРСАЛГАЗБУД", прийняте першим заступником начальника Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області 20.04.2016 р..
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що працівники податкової інспекції не були допущені до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, за наявності передбачених законом підстав. Отже, з метою забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань, позивачем прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.
У судове засідання 27.04.2016 р. прибув представник відповідача, проти позову заперечував, до суду надав письмові заперечення, в яких зазначив, що у відповідності до Податкового кодексу України право на проведення перевірки платника податків надається податковим органам лише у разі, коли йому до початку проведення перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки, проте, заявником не виконано обов'язку вручення копії наказу про проведення документальної перевірки посадовій особі ПП «Універсалгазбуд», у зв'язку із чим, на думку відповідача, у ПП «Універсалгазбуд» не виникло обов'язку щодо допуску посадових осіб податкового органу до перевірки, та надання документів на проведення позапланової перевірки, тому, відповідач вважає дії щодо накладення адміністративного арешту на майно незаконними.
Представник заявника в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71 -VIII (далі - Закон № 71 -VIII).
Пунктом 3 розділу "Прикінцеві положення" даного Закону встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України.
ПП «Універсалгазбуд» в 2015 року в податковій декларації з податку на прибуток показало прибуток більше ніж 20 мільйонів грн., тому, ОДПІ має право на проведення позапланової перевірки.
18.04.2016 року листом № 7511/04-83-14 Криворізькою північною ОДПІ повідомлено ПП «Універсалгазбуд» про виїзд на юридичну адресу підприємства з метою проведення перевірок та з метою вручення копій наказів про проведення документальних позапланових виїзних перевірок ТОВ «Універсалгазбуд», та пред'явлення направлень на перевірки, а також, запрошено з'явитися до Криворізької північної ОДПІ в найкоротший термін.
20.04.2016 року позивачем складено направлення № 108/14 на проведення перевірки. В присутності посадових осіб Криворізької північної ОДПІ - в.о. начальника Клюцковського В.Л., заступника начальника - начальника Криворізького відділення Мартинова В.М., заступника начальника відділу аудиту Гайдей З.В., головного державного ревізора-інспектора відділу аудиту Чібінєва С.Е., посадові особи ПП «Універсалгазбуд» ознайомилися з вищевказаним наказом про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Універсалгазбуд», направленням на перевірку та службовим посвідченням особи, зазначеної в направленні на перевірку.
На підставі недопуску підприємства до проведення перевірки підрозділом податкового контролю, якому було доручено провести перевірку, за формою та процедурою, передбаченими Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 568 (далі - Порядок) подано звернення про накладення адміністративного арешту.
Судом встановлено, що 20.04.2016 року за результатами розгляду звернення в.о. начальника Криворізької північної ОДПІ було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту відносно ПП «Універсалгазбуд».
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій заявника щодо застосування умовного адміністративного арешту відповідача на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно із 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності таких підстав: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (п. 78.1.1.); отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону (п. 78.1.11).
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4. ст. 78 ПК України).
Згідно з вимогами п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби;
- копії наказу про проведення перевірки;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Згідно підпунктів 16.1.9 та 16.1.13 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови (п. 81.2. ст. 81 ПК України).
Підпунктом 20.1.5 пункту 2.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що у разі відмови платника податків (його посадових осіб або осіб, які здійснюють готівкові розрахунки та/або проводять діяльність, що підлягає ліцензуванню та/або патентуванню) від проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки), передбаченої абзацом першим цього пункту, або ненадання для перевірки документів, їх копій (за умови наявності таких документів) застосовуються заходи, передбачені статтею 94 цього Кодексу.
Відповідно до п. 94.1. ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.
Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (п.п. 94.2.1.- 94.2.3. п. 94.2 ст. 94 ПК України).
Порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 568 (далі - Порядок № 568).
Пунктом 3.1. Порядку № 568 передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: 1) платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; 2) фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; 3) платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу доходів і зборів;
Згідно із п. 4.1. Порядку № 568, керівник органу доходів і зборів (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 2).
Обґрунтованість арешту майна, накладеного рішенням керівника (його заступника) органу доходів і зборів, має бути перевірена судом протягом 96 годин. У такому випадку рішення керівника (його заступника) органу доходів і зборів подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні (п. 4.2. Порядку № 568).
Рішення про застосування арешту майна платника податків надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто під розписку: 1) платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; 2) іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження (п. 4.3. Порядку № 568).

Необхідно звернути увагу, що при прийнятті норми про можливість застосування адміністративного арешту майна платника податків, зокрема в разі недопуску такою особою працівників податкових органів до проведення перевірки, законодавець виходив з того, що застосування арешту є особливим видом забезпечення повноти та об'єктивності проведення податкової перевірки, оскільки ухилення платника податків від проведення перевірки може вказувати на його бажання приховати певні докази, що вказують на його недобросовісність.

В свою чергу, запровадження судової перевірки обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків вказує на необхідність контролю за діями податкового органу та захист прав платника податків від можливих зловживань з боку податкового органу.

Специфіка виконання податковими органами своїх повноважень та особливості ведення господарської діяльності окремих платників податків викликають необхідність у оперативності застосування адміністративного арешту майна та перевірки його обґрунтованості.

Отже, саме з метою оперативної перевірки наявності підстав для застосування адміністративного арешту і гарантування як прав та інтересів платника податків так і належного здійснення повноважень податковими органами законодавцем передбачено право податкових органів звертатись до суду із поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Саме тому ст.183-3 КАС України встановлює особливий, оперативний, порядок розгляду такого подання та імперативно приписує необхідність негайного виконання судового рішення за результатами такого розгляду.

Перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

Як свідчать матеріали справи, посадові особи ДПІ за наявності наказу на проведення перевірки № 236 від 20.04.2016 року та направлення на перевірку від 20.04.2016 року № 108/14 не були допущені до проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПП «Універсалгазбуд», про що був складений акт від 20.04.2016 року № 37/14.

Судом встановлено, що заявником дотримано процедуру розгляду та вирішення питання про застосування умовного адміністративного арешту майна ПП «Універсалгазбуд», визначених положеннями ст. 94 Податкового кодексу України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 568.

Суд зазначає, що на час розгляду подання, рішення Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Держаної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 20.04.2016 року, направлення на проведення перевірки та/або наказ на проведення перевірки відповідачем не оскаржені ані в адміністративному, ані у судовому порядку, у той час, як положеннями Податкового кодексу України передбачене таке право платника податків у разі незгоди з винесенням вказаних документів.

Отже, приймаючи до уваги викладене, враховуючи правомірність рішення заявника від 20.04.2016 року, а також те, що відповідачем не надано будь - яких обґрунтованих пояснень щодо підстав відмови у допуску посадових осіб ДПІ до перевірки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом підтвердження обґрунтованості рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Подання Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "УНІВЕРСАЛГАЗБУД" про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна - задовольнити повністю.

Прийняти рішення щодо підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Приватного підприємства "УНІВЕРСАЛГАЗБУД" (), прийняте першим заступником начальника Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області 20.04.2016 р.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський