Справа № 826/24330/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губська О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Слючарчук Л. І., представника відповідача Комарніцкої Н. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу приватного підприємства «Звягель-аудит» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Звягель-аудит» до Київського міського центру зайнятості про визнання незаконним та скасування рішення від 12.10.2015 р. № 1, -

В С Т А Н О В И В :

ПП «Звягель-аудит» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київського міського центру зайнятості про визнання незаконним та скасування рішення від 12.10.2015 р. № 1 «Про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки), пені та штрафу».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 р. адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову суду - змінити в частині мотивування з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до Оболонського районного центру зайнятості м. Києва із заявою про зняття з обліку, здійснення перевірки та надання довідки про відсутність заборгованості зі сплати страхових внесків на випадок безробіття у зв'язку з ліквідацією підприємства.

02.10.2015 р. Оболонським РЦЗ за результатами перевірки позивача за період з 01.01.2000 р. по 31.12.2010 р. складено акт від 02.10.2015 р. № 46, відповідно до якого перевіркою виявлено несвоєчасну сплату страхових внесків, нарахованих до 01.10.2011 р. в сумі 44,46 грн.

На підставі п. 7 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та п. 9 Інструкції № 339 «Про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до ФЗДССВБ» до роботодавця - позивача застосовано фінансові (штрафні) санкції, а саме: донараховано страхові внески в сумі 44,46 грн., нарахована пеня в сумі 11,38 грн., нарахований штраф у сумі 7410 грн.

При проведенні перевірки відповідачем встановлено, що відповідно до наказу від 01.03.2009 р. №1 ПП АФ «Звягель-аудит» на посаду помічника аудитора був прийнятим Слюсарчук І. А. з 01.03.2009 р. та звільнений із займаної посади з 31.03.2009 р. відповідно до наказу від 31.03.2009 р. № 2. В той же час, як встановлено відповідачем, зазначеній особі позивачем здійснено нарахування заробітної плати в сумі 7410 грн., однак, внески до Фонду не сплачено.

Відтак, зважаючи на несвоєчасну сплату страхових внесків, нарахованих до 01.01.2011 р., Київським міським центром зайнятості винесено рішення від 12.10.2015 р. №1 «Про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки), пені та штрафу», яким донараховано встановлені в акті перевірки суми платежів: страхові внески - 44,46 грн., пеня - 11,38 грн., штраф - 7410 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, який набрав чинності 01 січня 2011 року, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Згідно із п. 3 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього ж Закону з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Так правові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття закріплені в Законі України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533 (далі - Закон № 1533).

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону № 1533 загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до визначених в п.п.2, 3, 4 ст. 1 Закону № 1533 (у редакції, діючій в період встановленої відповідачем несплати страхових внесків) термінів:

- суб'єкти страхування на випадок безробіття - застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик;

- застраховані особи - наймані працівники; особи, які виконують роботи (надають послуги) згідно з цивільно-правовими договорами; військовослужбовці Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, внутрішніх військ, військ цивільної оборони, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної спеціальної служби транспорту, особи рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів внутрішніх справ, особи начальницького складу податкової міліції, а також особовий склад воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань), створених відповідно до законодавства на постійній основі (далі - військовослужбовці), крім військовослужбовців строкової служби, а у випадках, передбачених цим Законом, інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється страхування на випадок безробіття;

- страхувальники - роботодавці, застраховані особи, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних осіб), які використовують працю фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески.

У відповідності до ст. 5 Закону № 1533, на яку спирається позивач при обґрунтуванні своєї позиції, страхуванню на випадок безробіття не підлягають, в тому числі, працюючі особи, які отримують або мають право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років, а також особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку.

В той же час, дію вказаної норми було зупинено до 1 січня 2011 року згідно із Законом № 799-VI від 25.12.2008 р., який набрав чинності 13.01.2009 р., тобто, до працевлаштування позивачем особи пенсійного віку.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та апеляційним судом відхиляються.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у особи, що перебуває на спрощеній системі оподаткування, обов'язку сплачувати вказаний внесок колегія суддів приходить до наступного висновку.

Спеціальним законом, що регулював спірні відносини на час їх виникнення, був Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яким не передбачено такої пільги, як звільнення від сплати цього збору для суб'єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування.

Таким чином, страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не встановлені пільги з нарахування та сплати цих внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, обов'язок сплачувати страхові внески не залежить від статусу платника податку.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення та відмови у задоволенні позовних вимог суду першої інстанції.

Натомість, в мотивувальній частині рішення суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що позивач обтяжений обов'язком по сплаті внеску у відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 1533 (для роботодавців), позаяк, з матеріалів справи вбачається, що останнім не сплачено внесок, передбачений для найманих працівників у розмірі 0, 6 % (абз. 2 ч. 1 ст. 19 Закону № 1533).

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та підлягають врахуванню судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення частково не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, однак до неправильного вирішення справи це не призвело, а тому наявні підстави для його зміни в мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 203, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПО С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Звягель-аудит» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Звягель-аудит» до Київського міського центру зайнятості про визнання незаконним та скасування рішення від 12.10.2015 р. № 1 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 року змінити в частині мотивування.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська
(Повний текст постанови виготовлено 12.05.2016 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.