Справа № 521/18175/15-а
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/49/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2016 р. Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_2 з адміністративним позовом з адміністративним позовом до Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та визнання поважними причин пропуску строку на оскарження постанови адміністративної комісії виконкому Одеської міської ради від 15.06.2015р..

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення № 768 від 15.06.2015р., позивач, як адміністратор магазину, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Бабаджаняна, 23, порушила п. 3.2 «Правил благоустрою території міста ОСОБА_1 (текстової частини) у новій редакції» затверджених рішенням Одеської міської ради № 1631-У1 від 23.12.2011р., а саме не уклала договір про вивіз ТВП із спеціалізованим підприємством. Позивач із зазначеною постановою не погоджується, оскільки вона не є субєктом підприємницької діяльності, не є власником магазину квітів, не є адміністратором магазину квітів, не є власником чи користувачем земельної ділянки та ніякого відношення до даної споруди не має, крім того, магазину квітів за адресою, вказаною в постанові, не існує, єдиний магазин квітів насправді існує за адресою: м. Одеса, вул. Бабаджаняна, 21 і власником даного магазину є ОСОБА_3. Про дану постанову позивачеві стало відомо лише 28.10.2015р. та отримано її копію в Малиновському ВДВС Одеського міського управління юстиції..

Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання заперечував проти задоволення адміністративного позову, та просив відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи надав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, у звязку з правомірністю складеної постанови.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, докази на підтвердження обставин справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 23 березня 2013 року Адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради винесено Постанову № 776 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмір 1700 грн. відносно ОСОБА_2 за порушення ст..152 КУпАП а саме - п.3.2. «Правил благоустрою території міста ОСОБА_1 (текстової частини) у новій редакції» затверджених рішенням Одеської міської ради № 1631-У1 від 23.12.2011р.

В даній постанові зазначено, що на підставі акту перевірки №002733 від 08.06.2015р. та протоколу №002733 від 08.06.2015р. про адміністративне правопорушення за ст..152 КУпАП було встановлено, що 08.06.2015 року о 11:30 годині за адресою: м. Одеса, вул. Бабаджаняна, 23 встановлено факт порушення, а саме: відсутність обовязкового укладання договору про вивіз ТПВ із спеціалізованим підприємством, що є порушенням п. 3.2. «Правил благоустрою території міста ОСОБА_1 (текстової частини) у новій редакції», затверджених Рішенням ОМР № 1631-VІ від 23.12.2011 року. При розгляді матеріалів справи встановлені ознаки правопорушення, передбачені ст. 152 КУпАП, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначений протокол підписано позивачкою та в ньому зазначено її паспортні дані.

До адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП притягується особа, дії якої виражаються в порушенні державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Основною і обовязковою ознакою обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Необхідною ознакою субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення є вина у формі умислу або необережності.

Відсутність хоча б однієї ознаки складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем та третьою особою не надано доказів того, що ОСОБА_2 дійсно є адміністратором магазину квітів за адресою м.Одеса, вул..Бабаджаняна (Рекордна),23, що виключає вчинення нею, як посадовою особою, адміністративного правопорушення.

Як пояснювала позивачка, магазин квітів по вул..Бабаджаняна (Рекордна),21 дійсно належить її матері ОСОБА_3, яка, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, була відсутня, а позивачка лише підмінила її на короткотривалий час.

В судовому засіданні представник третьої особи вказував, що ця інформація про те, що позивачка є адміністратором магазину квітів за вищезазначеною адресою відома головному спеціалісту відділу протидії стихійної торгівлі управління безпеки ДМБ ОМР ОСОБА_1, який складав протокол про адміністративне правопорушення, зі слів позивачки, він не пересвідчувався в достовірності зазначеного, а записав свідчення зі слів позивачки. Разом з тим, в матеріалах справи є довідка Одеського міського центру зайнятості від 01.03.2016р. про те, що ОСОБА_2 перебувала на обліку як безробітна з 22 травня 2015р. по 23 лютого 2016р., що спростовує вказівку про те, що позивачка є адміністратором магазину.

Крім того, в матеріалах справи є копія свідоцтва платника податку на ім.»я ОСОБА_3 із зазначенням місця провадження господарської діяльності за адресою м.Одеса, вул..Рекордна (Бабаджаняна),21, вид господарської діяльності роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами.

Таким чином судом встановлено, що магазину квітів за адресою м.Одеса, вул..Бабаджаняна (Рекордна),23, про який йдеться у протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, не існує.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що Адміністративна комісія виконавчого комітету Одеської міської ради помилково притягнула ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП, а постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності повинна бути скасована.

Також суд зазначає, що при винесенні постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, позивачка присутня не була і про оскаржувану постанову їй стало відомо 28.10.2015р., про що свідчить копія її заяви до Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції про надання для ознайомлення матеріалів виконавчого провадження. Інших доказів отримання позивачкою копію зазначеної постанови матеріали справи не містять.

Відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, оскільки вони є законними та обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 5, 11, 71, 128, 161-163, 171-2 КАС України, ст. ст. 9-11, 152, 247, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради № 768 від 15.06.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст..152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги із дня отримання копії постанови.

Головуючий І.А.Мазун