Справа № 754/3722/16-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/3722/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Панченко О.М. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, у якому просив:

визнати протиправним відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-5818/2011, виданим 09.04.2012 Деснянським районним судом м. Києва.

зобов'язати відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві відмовити ПАТ "Райффайзен банк Аваль" у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №2-5818/2011, виданим 09.04.2012 Деснянським районним судом м. Києва.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, Деснянський районний суд міста Києва мотивував своє рішення тим, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Згідно з ч. 4-5 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 цього Кодексу учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо закон встановлює інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, юрисдикція адміністративних судів на розгляд спорів зазначеної категорії не поширюється.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 30 червня 2015 року та від 01 грудня 2015 року (справи №825/2566/14 та № 825/2565/14 відповідно).

Так, інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено Розділом VII ЦПК України і статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

З позовних матеріалів суд першої інстанції правильно встановив, що позивач наразі оскаржує дії державного виконавця з примусового виконання (ВП № 49893954) виконавчого листа №2-5818/2011 виданого Деснянським районним судом м. Києва 09.04.2012 у цивільній справі за позовними вимогами ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення коштів. У згаданому виконавчому провадженні ОСОБА_2 стороною (боржником).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч.2 ст. 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч.1 ст. 387 ЦПК України).

Отже в даному випадку встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, порівняно із КАС України, що виключає можливість розгляду даної справи у порядку адміністративного судочинства.

Крім того, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, спірні постанова про стягнення з боржника виконавчого збору та постанова про накладення штрафу не відокремлені в окремі виконавчі провадження.

Згідно з правовим висновком колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах та Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеним у постанові названого суду від 1 грудня 2015 року у справі №825/2565/14, незгода сторони з діями державного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому за виконавчим документом, виданим господарським судом, не може бути предметом розгляду за правилами КАС України.

Поряд із цим, юрисдикція адміністративних судів не поширюється і на публічно-правові спори щодо оскарження дій органів державної виконавчої служби з виконання рішень, ухвал, постанов місцевих загальних судів, прийнятих, зокрема, у порядку цивільного судочинства, про що зазначила колегія суддів Судової палати в адміністративних справах ВСУ в ухвалі від 11 січня 2016 року у справі №825/2734/14. Також на це звертала увагу і Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2015 року №6-2187цс15.

З наведеного нормативного регулювання з огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до шостої частини цієї норми у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи..

Отже, на думку судової колегії, суддя суду першої інстанції законно та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у відкритті провадження у даній справі з визначених п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України підстав, роз'яснивши позивачеві, що заявлені ним вимоги належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана ухвала прийнята із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, за правильно встановлених обставин у справі, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б. Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 13 травня 2016 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.