Справа № 800/285/16
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 травня 2016 року м. Київ справа № 800/285/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Ланченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до 1. Президента України, 2. Міністерства внутрішніх справ України, 3. Міністерства оборони України, 4. Верховної Ради України, 5. Вищої ради юстиції, 6. Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2016 ОСОБА_1 подано позов до Президента України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Верховної Ради України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просив: « Срочно запретить деятельность (любую) на территории Украины и инициировать запрет по всему миру следующих радикальных, вооруженных, неонацистских партий, объединений, организаций, формирований (в т.ч. религиозных): УПЦ КП (Филарет), «Правый сектор», «Свобода», «ОУН», «УПА», «СС Галичина», «Меджлис» и других подпадающих под данное определение и прославляющие любые радикальные идеи, ведущие к насилию и разобщению на рассовой, религиозной, национальной почве (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 и т.д.).

Начать процесс изъятия из общественного доступа литературу с такими и подобными идеями. Запретить к показу по ТВ и распространению в СМИ такой информации. Только для подготовленных специалистов. Основанием является открытая информация разных источников (СМИ, решение платы США, международные организации, видео и фото материалы).

Инициировать процесс уголовного наказания всех участников антиконституционных и антизаконных действий в зависимости от тяжести совершенных правонарушений. Все это в целях безопасности Украины и мира в целом».

Перевіривши матеріали позовної заяви на предмет її відповідності вимогам статей 105, 106, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Частиною 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Статтею 1711 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що акти, дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, а також рішення, дії чи бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів оскаржуються до Вищого адміністративного суду України.

Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів незаконним повністю або в окремій його частині; визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду юстиції, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вчинити певні дії; застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 162 цього Кодексу.

Визначений перелік повноважень Вищого адміністративного суду як суду першої інстанції є вичерпним.

Вимоги до позовної заяви встановлені статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої у позовній заяві, зокрема, зазначаються:

ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі;

зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів;

до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також документ про сплату судового збору.

В поданій ОСОБА_1 до Вищого адміністративного суду України (14.05.2016 засобами поштового зв?язку) позовній заяві відповідачами зазначено Президента України, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство оборони України, Верховну Раду України, Вищу раду юстиції, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, а в примірнику, який подано 16.05.2016 безпосередньо до суду додатково зазначено відповідачем іще й Міністерство юстиції України.

Однак, положеннями статті 1711 Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено коло суб'єктів владних повноважень, чиї рішення, акти, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені до Вищого адміністративного суду, як суду першої інстанції, у зв?язку з чим подана позовна заява підлягає уточненню щодо складу відповідачів.

Крім того, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Вимоги позовної заяви є нечіткими та незрозумілими, позивачем не зазначено, які саме дії відповідачів при здійсненні владно-управлінських функцій спричинили порушення його прав у публічно-правових відносинах, у чому полягає на даний час порушення його особистих прав, свобод та інтересів з боку кожного з зазначених в позові відповідачів, а також відсутнє правове обґрунтування позовних вимог у цій частині.

Не дотримано позивачем при поданні позовної заяви і вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України щодо зазначення ім'я (найменування) відповідачів, їх поштових адрес, а також номерів засобів зв'язку, адрес електронної пошти, якщо такі відомі; надання копій позовної заяви та копій всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів, а також документу про сплату судового збору.

При цьому позивачу необхідно врахувати, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (в редакції Закону від 3 вересня 2015 року №670-VIII).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно з абзацом другим частини третьої статті 6 Закону у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Подання позовної заяви без додержання вимог, встановлених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись частиною 1 статті 108, статтею 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків до 01 червня 2016 року.

Роз'яснити, що у разі неусунення зазначених недоліків, позовна заява повертається особі, яка її подала.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Ланченко