Справа № 2а-0770/206/12
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 травня 2016 р.Справа № 876/662/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Львові заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2015 року щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року по справі № 2а-0770/206/12 за позовом ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Служби зовнішньої розвідки України, в якому просив: 1) скасувати накази Голови СЗР України № 568-ос від 02.08.2011 р. та № 614-ос від 22.08.2011 р. (в частині його звільнення з посади заступника начальника 11 відділу 2 управління СЗРУ); 2) скасувати розпорядження начальника 11 відділу 2 управління СЗР України підполковника Даскалюка С.М. № 8/11-3150 від 05.12.2011 р., а також накази Голови СЗР України № 905-ос від 02.12.2011 р. (у частині накладення на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю) та № 988-ос від 28.12.2011 р.; 3) зобов'язати Голову СЗР України поновити майора ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу з 22.08.2011 р. з виплатою різниці грошового забезпечення; 4) зобов'язати Голову СЗР України зарахувати майора ОСОБА_1 до розпорядження Голови СЗРУ до моменту призначення на відповідну рівноцінну вакантну у СЗР України посаду; 5) зобов'язати Голову СЗР України присвоїти майору ОСОБА_1 чергове військове звання «підполковник», строк вислуги в якому вважати з 15.09.2011 р.; 6) зобов'язати Голову СЗР України надати майору ОСОБА_1 з дня вступу рішення суду у законну силу відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.

В подальшому позивач збільшив (доповнив) позовні вимоги та додатково просив суд: 1) скасувати накладене на нього Першим заступником Голови СЗР України дисциплінарне стягнення «сувора догана» як незаконне; 2) стягнути з СЗР України середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 04.02.2012 р. по 02.03.2012 р. (затримка видачі трудової книжки); 3) зобов'язати Голову СЗР України поновити його на військовій службі у СЗР України з 04.02.2012 р. та зарахувати його до розпорядження Голови СЗР до моменту призначення на відповідну рівноцінну вакантну посаду у СЗР України.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року по справі № 2а-0770/206/12 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі №2а-0770/206/12 скасовано та прийнято нову, якою уточнений позов ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити дії - задоволено частково. Скасовано: накази Голови СЗР України № 568-ос від 02.08.2011 року, № 614-ос від 22.08.2011 року (у частині звільнення майора ОСОБА_1 з посади заступника начальника 11 відділу 2 управління СЗРУ), № 905-ос від 02.12.2011 року (у частині накладення на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю), № 988-ос від 28.12.2011 року та розпорядження начальника 11 відділу 2 управління СЗР України № 8/11-3150 від 05.12.2011 року. Поновлено ОСОБА_1 на військовій службі у Службі зовнішньої розвідки України з 04 лютого 2012 року на посаду заступника начальника 11 відділу 2 управління СЗР України або рівнозначній посаді. Стягнуто з СЗР України на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за 1 рік в сумі 61095 грн. (шістдесят одну тисячу дев'яносто п'ять гривень). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 року касаційну скаргу Служби зовнішньої розвідки України задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2015 року - змінено, виключивши з 4 абзацу резолютивної частини постанови слова: «або рівнозначної посади».

До суду апеляційної інстанції поступила заява ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2015 року щодо виплати на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за 1 рік в сумі 61095 грн.

Колегія суддів обговоривши доводи заяви про виправлення описки вказаного судового рішення, вважає за необхідне відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

З наведеної правової норми випливає, що суд, який ухвалив рішення, може внести до нього виправлення, які не стосуються суті викладених у ньому відомостей.

Таким чином, частиною 1 статті 169 КАС України визначено дві виключні підстави для внесення виправлень до судового рішення: 1) наявність описки; 2) наявність очевидної арифметичної помилки.

Що стосується стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, визначеними Порядком обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 ( далі - Порядок).

Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку встановлюється, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

За приписами абз.3 п.3 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 вказаного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, для визначення належної позивачу суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу суду належить встановити розмір середньомісячної заробітної плати з розрахунку за останні 2 календарні місяці роботи, що передували його звільненню, розмір середньоденної (годинної) заробітної плати та кількість днів вимушеного прогулу.

Колегія суддів приймаючи рішення щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, враховуючи вимоги, закріплені в статті 235 КЗпП України дійшла висновку, що заробітна плата за час вимушеного прогулу повинна бути стягнута за один рік відповідно до довідки про заробітну плату ОСОБА_1 (а.с.184 том 1), позивачеві за грудень 2011 року нараховано 5091,25 грн., а за січень 2012 року - 5091,25 грн., що передували його звільненню. Таким чином сума доходу позивача за два останні повні місяці становила 10182,5 грн., а виплата на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу судом здійснена за 1 рік в сумі 61095 грн., що було зазначено в рішенні суду.

Доводи ОСОБА_1 щодо описки при розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу викладені в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2015 року до якої він просить суд внести виправлення, не ґрунтуються на правових нормах, передбачених частиною 1 статті 169 КАС України, адже ним зазначено як підставу вказана довідка ФЕУ СЗР України №58 від 01.04.2015 року та №181 від 26.11.2014 року, в яких зазначено про те середньомісячне грошове забезпечення яке могло б складати за на день видачі відповідних довідок, однак судом апеляційної інстанції був здійснений розрахунок згідно наявної довідки про заробітну плату ОСОБА_1, що передувало його звільненню і виплаті відповідної середньомісячної заробітної плати.

Переглядаючи постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2015 року, колегія суддів вважає, що зазначене рішення не містить описок та очевидних арифметичних помилок, які вказуються позивачем в заяві і відповідно є його аналізом вказаного рішення суду апеляційної інстанції, яке ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 року змінено, виключивши з 4 абзацу резолютивної частини постанови слова: «або рівнозначної посади», а в іншій частині залишено без змін, що свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення помилок та описок у ньому.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 160, 165, 169, КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2015 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар