Справа № 417/2424/16-а
Суддя: Шкиря В. М.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 417/2424/16-а
Провадження № 2-а/417/14/16
ПОСТАНОВА

Іменем україни

"10" травня 2016 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:головуючого судді Шкирі В.М., за участі секретарів Позднякової С. В., Колеснік В.В., позивача ОСОБА_1І , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Марківка Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Марківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

встановив:

27.04.2016 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з позовом до інспектора Марківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в якому просив скасувати постанову серії ПС2 № 788227, винесену ним 18.04.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КупАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. і закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 18.04.2016, приблизно о 11 годині 20 хвилин, він з пасажиркою ОСОБА_3 на автомобілі М-2140 реєстраційний номер ВГР 52-39 здійснював рух по кв.Молодіжному в смт Марківка, де його безпідставно зупинили працівники поліції при цьому інспектор Драгла не представившись та не пояснивши причину зупинки вимагав у нього хабара, а не отримавши його склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КупАП за порушення ніби то п.9.2 «а» ПДР України, а саме: не подачу сигналу світлового покажчика повороту.

Позивач вважає, що відповідач незаконно виніс 18.04.2016 постанову серії ПС2 № 788227 про притягнення його до адміністративної відповідальності та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за ч.2 ст. 122 КупАП. Так вказує, що при розгляді справи йому не розяснювалися права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема заявляти клопотання, представити докази, скористатись правовою допомогою, крім того він не знав, що справа розглянута на місці вчинення правопорушення, а дізнався про це лише після отримання постанови, також посилається на порушення вимог ст..279 КУпАП при розгляді справи, та невідповідність її ч.3 ст..283 КУпАП. Також позивач вважає неправомірним те, що відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він не погоджувався з тим, що вчинив останнє та оспорював його.

Безпосередньо в судовому засіданні позивач підтримав свій позов з підстав та мотивів вказаних ним в своєму позові та наполягав на скасуванні постанови серії ПС2 № 788227 від 18.04.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та закритті провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що 18.04.2016 приблизно 11 години дня вони з напарником ОСОБА_4 несли службу в с.Марківка Луганської області. Проїжджаючи по кв.Молодіжному вони помітили автомобіль М-2140 реєстраційний номер ВГР 52-39, який відїхавши від магазину «Юлія» не включив повороту, та ним було прийнято рішення про зупинку даного автомобілю. Виконуючи його вимогу, та здійснюючи зупинку водій знову порушив п.9.2 «а» ПДР України, а саме: не подав сигналу світлового покажчика повороту, оскільки водій зупинився здійснивши обїзд їх службового автомобіля. Відповідач повідомив суд про те, що вказане правопорушення зафіксовано на відео-диску.

Щодо розгляду ним справи та винесення постанови про притягнення позивача до адмінвіповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП пояснив, що ним особисто при розгляді справи було розяснено ОСОБА_1 його права та обовязки, та неодноразово при свідках наголошено про право на захист, крім того повідомлено про накладення на нього адміністративного стягнення в виді штрафу на суму 425 грн., порядок та строки набрання постановою законної сили, порядок її оскарження. ОСОБА_1 спочатку від підпису та отримання постанови відмовився, але потім погодився та отримав постанову про, що свідчить його особистий підпис. Впевнений, що він діяв правомірно та немає підстав для скасування постанови яку він виніс відносно ОСОБА_1І 18.04.2016 тому просив відмовити в задоволенні його позовних вимог.

Подаючи позов позивачем було заявлено вимоги про виклик в якості свідків з його боку ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Допитаний в судовому засіданні 04.05.2016 свідок ОСОБА_5 засвідчив суду, що 18.04.2016 приблизно о півдні він проходив по кв.Молодіжному в смт Марківка та бачив, як позивач здійснив відїзд від магазину «Юлія» при цьому він безпосередньо бачив, що поворот позивач ввімкнув, відразу метрів через 50 його зупинили працівника поліції, які стояли біля дитячого садку, при цьому він не бачив чи ввімкнув поворот позивач обїжджаючи машину поліцейських та зупиняючись, оскільки це був сонячний день, а на відстані 50 метрів було неможливо це побачити. Підійшовши до місця зупинки позивача він вказав поліцейським, що здійснючи відїзд від магазину ОСОБА_1 ввімкнув поворот, як того вимагають правила ПДР, при цьому на його слова ніхто не звернув уваги, йог почали проганяти та говорити, що ОСОБА_1 дав йому хабаря 10 грн, що дуже його обурило. Інцедент продовжувався хвилин 40 при цьому саме при розгляді справи та складанні постанови він не був присутнім, оскільки відлучався хвилин на 20 до Приватбанку, куди він і прямував початково. Вважає, що працівники поліції діяли хамовито, незаконно, про що він написав заяву керівництву поліції.

Допитана в судовому засіданні 04.05.2016 свідок ОСОБА_6 засвідчила суду, що 18.04.2016 вона разом з ОСОБА_1І, їхала по кв.Молодіжному в смт Марківка, де біля дитсадка їх безпідставно зупинив поліцейський, ніби то за те, що водій ОСОБА_1 не включив повороту коли відїжджав від магазину «Юлія». При цьому засвідчила суду, що вона має посвідчення водія та памятає, що поворот включався, оскільки в цій машині він клацає і гарно чути, що він працює. Також засвідчила, що здійснючи зупинку за вказівкою поліцеського поворот ОСОБА_1 також включав.

Відповідач з свого боку безпосередньо в судовому засіданні заявляв клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Допитаний в судовому засіданні 04.05.2016 свідок ОСОБА_4 засвідчив, що 18.04.2016 він з ОСОБА_9 здійснював патрулювання в с.Марківка, приблизно об 11 годині вони проїзджали по кв.Молодіжному в смт Марківка, та помітили автомобіль М-2140 реєстраційний номер ВГР 52-39, який відїхавши від магазину «Юлія» не включив повороту, що є порушенням п.9.2 «а» ПДР України. ОСОБА_2 зупинив волія, який знову порушив п.9.2 «а» ПДР України, оскільки не включив повороту обїжджаючи їх автомобіль та зупиняючись. Водій поводився агресивно, кричав не хотів нічого слухати. Коли ОСОБА_2 почав розглядати справу про притягнення водія до адмінвідповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП він дотримався вимог КУпАП розяснив права передбачені цим кодексом оголосив, що на водія накладено стягнення в сумі 425 грн. порядок оскарження. ОСОБА_1 спочатку від підпису та отримання постанови відмовився, але потім погодився та отримав постанову про, що свідчить його особистий підпис.

Допитаний в судовому засіданні 10.05.2016 свідок ОСОБА_7 засвідчив суду, що того дня 18.04.2016 черговий поліції десь по обіді повідомив йому, що по кв. Молодіжному відбувається конфлікт за участі водія та поліцейських і що йому необхідно туди направитися. Він прибув по вказаній адресі там дійсно був конфлікт між ОСОБА_1І, ОСОБА_5 ОСОБА_6 та поліцейськими ОСОБА_9 та ОСОБА_4. Конфлікт був з приводу зупинки водія ОСОБА_1, поруч стояв його автомобіль москвич жовтого кольору. Засвідчив, що саме при ньому ОСОБА_2 розяснив ОСОБА_1 його права та обовязки, зокрема право на правову допомогу, потім склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР та намагався її вручити ОСОБА_1І, але той відмовлявся, проте потім погодився і отримав 2 екземпляр постанови.

Допитаний в судовому засіданні 10.05.2016 свідок ОСОБА_10О засвідчив суду, що того дня 18.04.2016 десь між Приватбанком та дитсадком в с. Марківка, вулиць він не знає бо не місцевий, він ремонтував авто та почув крики, обернувшись побачив машину поліції та жовтий старий москвич, також помітив, що дівчина знімає на мобільний телефон. Його увагу привернуло, що дівчина знімає, а оскільки він є військовослужбовцем ЗСУ не бажав потрапляти в кадр, та почув, що майор прізвища його він не знає, доводить чоловікові, що він порушив ПДР та розяснює якісь права, точно не памятає які конкретно, але чув, що на правову допомогу, на адвоката, ще якісь, а чоловік не погоджується відмовляється слухати, кричить та бігає туди сюди, потім на капоті авто інспектор писав щось, як потім він зрозумів постанову про притягнення до адміністративної відповідальності цього чоловіка. На запитання суду : «Чи цей чоловік в залі?», відповів: «Так і вказав на позивача ОСОБА_1І.». Засвідчив також, що ОСОБА_2 намагався вручити постанову ОСОБА_1І, але той відмовлявся, проте потім погодився і отримав 2 екземпляр постанови.

Позивачем та відповідачем були заявлені клопотання про доручення до матеріалів справи відеозаписів, які судом задоволено без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до журналу судового засідання

З дослідженого безпосередньо в судовому засіданні відео запису, який міститься на диску білого кольору без будь-яких надписів, наданого позивачем суду вбачається, що дійсно стоїть службовий автомобіль поліції ВАЗ 2109, а попереду нього автомобіль М-2140 реєстраційний номер ВГР 52-39, біля яких знаходяться позивач, відповідач, свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7. При цьому на протилежному боці метрів 20, стоїть автомобіль Москвич сірого кольору, біля пасажирської дверки якого стоїть свідок ОСОБА_10 у військовій формі та спостерігає. Далі відео стосується розмови свідка ОСОБА_5 з поліцейськими та демонстрація того, що покажчики поворотів у автомобіль М-2140 реєстраційний номер ВГР 52-39 працюють справно.

З дослідженого в судовому засіданні відео запису, який міститься на диску Arena DVD-R 4.7 GB наданого відповідачем суду вбачається, що дійсно здійснюючи зупинку водій автомобіля М-2140 реєстраційний номер ВГР 52-39, яким був позивач ОСОБА_1 не подав жодного сигналу світлового покажчика повороту. При цьому на відео зафіксовано, що інспектор підійшовши до водія приклав праву руку до скроні, таким чином здійснюється представлення працівниками поліції. Також на відео зафіксовано, що майже відразу підійшов свідок ОСОБА_5, а на протилежному боці дороги стоїть з відкритим капотом автомобіль Москвич сірого кольору, а свідок ОСОБА_8 виявляє цікавість до того, що відбувається між поліцейськими та Назаренко.О.І. та спостерігає за ними.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків , дослідивши письмові матеріали справи та дослідивши відео-докази на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності встановив правовідносини, що склалися між сторонами.

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли публічні правовідносини, в межах яких виник спір, у якому позивач, не погодився із рішенням субєкта владних повноважень в особі інспектора Марківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосував наступні норми матеріального і процесуального права, та дійшов до таких висновків:

Правила ч.1 п. 3 ст. 288 КУпАПгарантують позивачу право на оскарження рішення відповідача у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУПАП.

. Згідно з ч.2ст.71 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ч.2 ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Згідно з ч.2,3 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом -КУпАП), провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У справах щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України (п. 1 ч.3статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.1ст.293 КУпАП, - суд повинен при розгляді вказаного позову перевірити законність і обґрунтованість винесеної постанови і прийняти одне з таких рішень:

1) залишити постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасувати постанову і надіслати справу на новий розгляд; 3) скасувати постанову і закрити справу; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Перевіряючи чи прийнята постанова в справі про адміністративне правопорушення (серія ПС2 № 788227) від 18 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у спосіб, що передбаченийКонституцієюта законами України суд виходить з наступного.

Відповідно дост. 245 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, передбаченому ч.2 ст.122 КУпАП в даному випадку необхідно було встановити, чи дійсно ОСОБА_1 допустив порушення п. п.9.2 «а» ПДР України, та чи необхідно було в такому випадку скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122КУпАП

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

На підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Дані статті не суперечать одна одній.

Щодо події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.9.2 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою;

Даних вимог водій ОСОБА_1 саме при зупинці працівником поліції не дотримався, що чітко зафіксовано на відеозиписі, що був наданий відповідачем та із показань свідка ОСОБА_4, при цьому до показань свідка ОСОБА_6 , що вона чула, як працював (клацав) покажчик сигналу повороту суд відноситься критично. Свідок ОСОБА_5 засвідчив, що не бачив чи вмикався поворот позивачем коли його зупинили працівники поліції, проте бачив, що відїзджаючи від магазину «Юлія» позивач не порушував ПДР, оскільки вмикав поворот.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно допустив порушення п.9.2 «а» ПДР , а саме не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед зупинкою, в момент коли його зупинив інспектор поліції, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП

З приводу посилання позивача на те, що відео-запис є неналежним доказом бо він не вказаний в графі «до протоколу додається в протоколі серії АП1 № 788227 від 18.04.2016 складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст..122 КУпАП суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1,3 ст.70 КАС України належними єдокази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування .Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Так судом, за клопотаннями сторін, було долучено до справи відеозаписи подій 18.04.2016, які малися у позивача та відповідача, при цьому ні позивач ні відповідач не заперечував, що вони не стосується предмету доказування та що ці записи було зроблено не 18.04.2016.

Тому даний відеозапис долучений позивачем є належним та допустимим доказом, як і той, що долучив позивач.

Саме з дослідженого в судовому засіданні відео запису, який міститься на диску Arena DVD-R 4.7 GB наданого відповідачем суду видно, що інспектор підійшовши до водія приклав праву руку до скроні, таким чином здійснюється представлення працівниками поліції, а отже це спростовує, що відповідач не представився підійшовши до автомобіля позивача.

Таким чином оцінивши зібрані докази в сукупності, суд вважає, що в даній ситуації дії ОСОБА_11 повністю охоплюються диспозиціїю ч.2 ст.122 КУпАП і в його діях є склад адміністративного правопорушення, оскільки він дійсно допустив порушення п.9.2 «а» ПДР України.

Щодо необхідності складення в даному випадку протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

За загальними правилами, щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення складається протокол, проте ст..258 КУпАппередбачено випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Та ч.2 ст.268 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У цьому випадку, упоовноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 283 цього Кодексу.

Проте і з цього правила є винятки, які закріплено в ч.5 ст.268 КУпАп якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогостаттею 1853цього Кодексута правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.Цей протоколє додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином складання протоколу за ч.2 ст.122 КУпАП не потрібно, оскільки дане правопорушення міститься в Главі 10 який має назву «Адміністративні правопорушення на транспорті в галузі шляхового господарства і звязку» та відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП суд виходить з наступного.

Відповідно до ст..279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10 будучи попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення засвідчили суду, що саме ОСОБА_2, як посадова особа, що уповноважена на розгляд справи про адміністративне правопорушення дотримався цих вимог. Клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не надавав, а тому інспектор розглянув справу на місці вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1

Відповідно дост. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідностатті 162 КАС Українипри вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний обов'язок відповідач в даній справі виконав, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню, з мотивів викладених судом.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 69, 70, 71, 159, 161-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 9, 247, 280, 283, 288, 293 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позовних ОСОБА_1 до інспектора Марківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 16.05.2016

Суддя Марківського районного суду В. М. Шкиря