Справа № 554/13199/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 травня 2016 року м. Київ К/800/12562/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду міста Полтави від 24 листопада 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги за 2015 рік як інваліду війни II групи.

В мотивування позову вказав, що у квітні 2015 року йому виплачено щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2015 рік в розмірі 2475 грн., яка на його думку не відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому позивач посилається на те, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно до 5 травня повинна надаватися грошова допомога в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком як інваліду II групи.

Постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 24 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій скаржник просить скасувати Октябрського районного суду міста Полтави від 24 листопада 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року, та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивач є інвалідом війни II групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1, виданим 19.03.2014 р. Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Октбрського районної у місті Полтаві ради. У квітні 2015 році ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 2475 грн., з розміром якої позивач не згідний.

Так, невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері. Одним із таких органів і є Кабінет Міністрів України, який згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України.

Разом з цим, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 року № 80-УІН передбачено, що у 2015 році норми і положення статей 9, 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України місцевих бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Закон набрав чинності, його положення у встановленому порядку не були визнані неконституційними, а тому він підлягає до виконання.

Враховуючи зазначені обставини, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про відмову у задоволенні позову.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає обставинам справи та положенням Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 147 "Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та про жертви нацистських переслідувань», в якій вказано, що грошова допомога до 5 травня, передбачена Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та про жертви нацистських переслідувань" інвалідам війни II групи виплачується в розмірі 2475,00 гривень.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки суду першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду міста Полтави від 24 листопада 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М. І. Смокович

Суддя М.І. Смокович