Справа № 806/614/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Житомир справа № 806/614/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Нагірняк М.Ф., суддів: Гурін Д.М., Токарева М.С. ,

за участю: секретар судового засідання Маленька Ю.О.,

позивача . представника позивача ОСОБА_1.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України про визнання дій неправомірними, зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену суму одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю в сумі 118223,28 грн,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України про визнання дій неправомірними, зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену суму одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю в сумі 118223,28 грн.

В судовому засіданні Позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що з 25.09.2015року звільнений зі служби в 10-му ТВУЗ Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України. З 17.11.2015року Позивачу встановлено 3-ю групу інвалідності, пов'язаної з проходженням служби. Позивач вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 36 місячного грошового забезпечення на день звільнення. 22.01.2016року Позивачу було виплачено 79947,00грн. такої допомоги, але на думку Позивача при визначенні розміру такої одноразової грошової допомоги Відповідач не врахував усі складові грошового утримання (надбавку за службу в режимних умовах, надбавку за класну кваліфікацію, надбавку за виконання особливо важливих завдань та премії), що призвело до невиплати ще 118223,28грн.

Представник Відповідача, Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, проти позову заперечив і пояснив, що на день звільнення Позивача розмір одноразової грошової допомоги, зумовленої його інвалідністю, визначався постановою КМ України від 04.07.2008року №605 та "Інструкцією про грошове забезпечення та компенсаційні виплати особам рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України" від 13.09.2007року. Саме відповідно до вказаних нормативних актів Позивачу був визначений розмір одноразової грошової допомоги, виходячи лише із розмірів його посадового окладу, відсоткової надбавки за вислугу років та окладу за спеціальним званням.

Крім того, як пояснив представник Відповідача, Позивач відповідно до Розділу IX "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України" від 9 квітня 2014року не був призначений на відповідну посаду військовослужбовця Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в порядку переатестації.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення Позивача, заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації регулюються правовими нормами Закону України "Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України" (надалі-Закон) та постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2008 р. N 605 про затвердження "Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації" (надалі-Порядок N605), що були чинні на день виникнення таких відносин.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1, Позивач по справі, 25.09.2015року звільнений зі служби в 10-му ТВУЗ Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України.

З 17.11.2015року Позивачу встановлено 3-ю групу інвалідності, пов'язаної з проходженням служби, що надає йому право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 36 місячного грошового забезпечення на день звільнення. 22.01.2016року Позивачу було виплачено 79947,00грн. такої допомоги.

Безспірно, розмір грошового забезпечення Позивача на день його звільнення, тобто станом на 25.09.2015року визначався відповідно до положень Інструкції про грошове забезпечення та компенсаційні виплати особам рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженої Наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 13 вересня 2007 р. N 174 (у редакції наказу Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 23 січня 2012 р. N 32).

Як зазначено в п.7.1 розділу V вказаної Інструкції, одноразова грошова допомога у разі інвалідності особи, звільненої зі служби в Держспецзв'язку, є виплатою компенсаційного характеру та здійснюється відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2008 N 605 (надалі - Порядок N 605).

В п.4 Порядку N 605 прямо зазначено, що розмір грошового забезпечення для розрахунку грошової допомоги визначається виходячи лише з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років за останньою посадою, яку особа рядового чи начальницького складу Держспецзв'язку займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності у період проходження служби, а особа, звільнена із служби в Держспецзв'язку, - на день виключення із списків особового складу.

Тобто, правові норми Порядку N 605 не передбачають для визначення розміру такої одноразової грошової допомоги Позивачу включати інші складові грошового забезпечення окрім посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років за останньою посадою.

В зв'язку з цим суд вважає безпідставними доводи Позивача про те, що для визначення розміру такої одноразової грошової допомоги Позивачу слід було включити інші складові грошового забезпечення, а саме: надбавку за службу в режимних умовах, надбавку за класну кваліфікацію, надбавку за виконання особливо важливих завдань за час проходження служби та премії.

Суд вважає також безпідставними доводи Позивача про те, що він як особа начальницького складу Держспецзв'язку відноситься до категорії військовослужбовців, а тому розмір такої одноразової грошової допомоги повинен визначатися правовими нормами Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975.

Дійсно, згідно положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України" від 9 квітня 2014року змінено статус особового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, до якого належать військовослужбовці, державні службовці та інші працівники.

Разом з тим, за приписами Розділу IX "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України" призначення на відповідну посаду військовослужбовця Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України здійснювалося виключно в порядку переатестації.

Як визнає сам Позивач, він не проходив відповідну переатестацію, а тому на день звільнення не набув статусу військовослужбовця Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в порядку передбаченому чинним законродаством.

Відсутність у Позивача статусу військовослужбовця Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України виключає можливість при визначенні розміру зазначеної одноразової грошової допомоги застосування вимог Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975 та Інструкції про грошове забезпечення та компенсаційні виплати військовослужбовцям Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженої Наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 30 листопада 2015року N 731( діє 26.01.2016року).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що розмір одноразової грошової допомоги Позивачу у зв'язку з інвалідністю як особи, що звільнена зі служби в Держспецзв'язку, визначена у відповідності до вимог чинного на день звільнення Позивача законодавства, а тому суд не вбачає порушеного права Позивача та не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для відшкодування чи стягнення судового збору.

Керуючись статтями 2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Суддя Д.М. Гурін

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 16 травня 2016 р.