Справа № 821/550/16
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/550/16

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 р.

м. Херсон

Справа № 821/550/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Повного товариства "Ломбард-каса дрібного кредиту - ПП "Мега-С" і Компанія" про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені.,

встановив:

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів ( далі - позивач) звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Повного товариства "Ломбард-каса дрібного кредиту - ПП "Мега-С" і Компанія" (далі - відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Адміністративний позов обгрунтований тим, що згідно з даними звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015р., поданого відповідачем, середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 9 осіб, з цього розрахунку установлений норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 1 робоче місце. У Повного товариства "Ломбард-каса дрібного кредиту - ПП "Мега-С" і Компанія" не працюють особи з інвалідністю. За 1 робоче місце, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих ними, відповідач до 16 квітня 2016р. повинен був самостійно сплатити позивачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 2688,89 грн. та пеню в розмірі 13,16 грн. за порушення терміну сплати цих санкцій. На момент подання позову до суду адміністративно-господарські санкції та пеня на загальну суму 2702,05 грн. відповідачем не сплачені, а тому позивач звернувся до суду.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Повістка про виклик до суду надсилалася на адресу відповідача, проте повернулася на адресу суду із відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістки у разі неможливості вручити її адресату чи відмова адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач в судове засідання не з’явився, про дату час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Разом з тим, відповідач письмових заперечень проти позову не надав, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши адміністративний позов та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Зі змісту ч.1 ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон №875-ХІІ) слідує, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

29.02.2016р. відповідачем подано до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт форми №10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015р. вх.№2468/03-01-05, відповідно до якого середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 9 осіб. Виходячи з даного розрахунку, установлений норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у Повного товариства "Ломбард-каса дрібного кредиту - ПП "Мега-С" і Компанія" становить 1 місце. За даними звіту середньооблікова кількість незайнятих робочих місць для штатних працівників підприємства, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність складає 1 робоче місце. У зв'язку з невиконанням нормативу працевлаштування інвалідів відповідачеві нараховано адміністративно-господарські санкції у розмірі 2702,05 грн. (2688,89 грн. + 13,16 грн.). Листом від 09.03.2016р. №03-01-05/2468 ПТ "Ломбард-каса дрібного кредиту - ПП "Мега-С" і Компанія" повідомлено про обов'язкову сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 2688,89 грн. внаслідок невиконання нормативу працевлаштування інвалідів. За порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій відповідачеві нарахована пеня на суму 13,16 грн.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.18 Закону №875-ХІІ).

Робочим місцем інваліда, відповідно до статті 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні", вважається місце або виробнича ділянка постійного або тимчасового знаходження особи у процесі трудової діяльності на підприємствах, установах, організаціях.

Підприємства, які використовують працю інвалідів, зобов'язані створювати для них умови праці з урахуванням рекомендацій медико-соціальної експертної комісії та індивідуальних програм реабілітації, вживати додаткових заходів безпеки праці, які відповідають специфічним особливостям цієї категорії працівників (ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону праці").

Частиною 3 статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" від 05 липня 2012 року №5067-VI передбачено, зокрема, що роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Суду в якості доказу, надано лист – відповідь Херсонського міського центру зайнятості від 25.04.2016 р. №04-23/905, відповідно до якого в грудні 2015 р. ПТ "Ломбард-каса дрібного кредиту - ПП "Мега-С" і Компанія" зверталось до Херсонського міського центру зайнятості з інформацією про вакантні посади для осіб, що мають інвалідність (Форма 3-ПН), за посадою "контролер ломбарду" з зазначенням у ІІ розділі "Характеристики вакансії (й) та вимоги до претендентів" можливості працевлаштування відповідної категорії громадян - інвалідів, інша інформація про створення робочих місць та вакантних посад, на яких може використовуватися праця інвалідів не надходила.

Також, в даному листі зазначено, що в 2015 р. інваліди, які б повністю відповідали вимогам роботодавця або частково могли б задовольнити потреби ПТ "Ломбард-каса дрібного кредиту - ПП "Мега-С" і Компанія" на обліку в Херсонському міському центрі зайнятості не перебували.

Оскільки, Закон України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” покладає на підприємство обов’язок створити (пристосувати), атестувати належним чином робочі місця для працевлаштування інвалідів та повідомити про це органи перелічені в ч. 1 ст. 18 Закону, а ті, в свою чергу, зобов’язані направити підприємству на працевлаштування інвалідів.

Як вбачається з матеріалів справи, тільки у грудні 2015 року відповідач надавав зазначеним органам інформацію щодо наявності вакантних робочих місць для працевлаштування інвалідів за формою № 3-ПН, чим не виконав обов‘язку щомісячно інформувати державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця інваліда.

Отже, відповідачем у 2015 році не було вжито заходів зі створення робочих місць для інвалідів та не було повідомлено органи працевлаштування інвалідів про створення відповідних робочих місць, що унеможливило направлення цими органами до підприємства відповідача інвалідів для працевлаштування.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 875-ХІІ забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

За приписами ст.18-1 Закону №875-ХІІ інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

За приписами ч.1, ч.2 ст.20 Закону №875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. У частині 2 наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Виходячи з вище викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача, слід задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 10.3.4