Справа № 810/1187/16
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2016 року Справа № 810/1187/16

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Гузік М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА", про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 29.05.2015 про відкриття виконавчого провадження ВП № 47697626.

Відповідно до вказаної постанови державний виконавець відкрив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на нерухоме майно - жилий будинок № 25 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Північна, та земельну ділянку площею 0,0698, що знаходиться з адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Північна, які належать на праві власності гр. ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною і підлягає скасуванню, оскільки виконавчий напис був пред'явлений до виконання з пропущенням визначеного законом строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час до суду з'явились представник позивача та третьої особи. Представник відповідача до суду не з'явився, про причини неприбуття суд не повідомив.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України в разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав. За таких обставин справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами.

Третя особа є стягувачем у виконавчому провадження, взяла участь у справі на стороні відповідача. Представник третьої особи проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши представника позивача та третьої особи, дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

5 лютого 2013 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - жилий будинок № 25 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Північна, та земельну ділянку площею 0,0698, що знаходиться з адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Північна, які належать на праві власності гр. ОСОБА_1, зареєстрований у реєстрі за № 4324. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги Товаритсва з обмеженою відповідальністю "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" у розмірі: 27017,04 доларів США - залишок заборгованості за кредитом; 11102,94 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1700,00 гривень - витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису.

29 серпня 2013 року ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" звернулось до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області із заявою про примусове виконання вказаного виконавчого напису.

На підставі цієї заяви ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження ВП № 39708974.

Однак, у подальшому постановою від 30.12.2014 ВП № 39708974 державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області повернув виконавчий документ стягувачу з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій). Державний виконавець у постанові також роз'яснив, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 30.12.2015.

27 травня 2015 року ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" повторно звернулось до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області із заявою про примусове виконання згаданого вище виконавчого напису (вх. № 7645/02-19 від 27.05.2015).

Постановою від 29.05.2015 державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області відкрив виконавче провадження ВП № 47697626 з примусового виконання згаданого виконавчого напису приватного нотаріуса та запропонував боржнику (ОСОБА_1.) самостійно виконати рішення (сплатити борг) та надати державному виконавцю документи, що підтверджують сплату боргу.

Не погоджуючись з постановою державного виконавця, позивач оскаржив її до суду. На думку позивача, державний виконавець був повинен відмовити у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, оскільки визначений законом строк пред'явлення його до виконання сплинув. При цьому, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання позивач обчислював з моменту вчинення виконавчого напису до дня прийняття оспорваної постанови.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 3, 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, виконавчих написів, що вчиняються нотаріусами.

Положеннями статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Тобто, виконавчий напис нотаріуса може бути пред'явлений до виконання протягом року.

Відповідно до статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, зокрема, якщо стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Положеннями частини п'ятої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

В силу приписів статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Приписами частини третьої статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальне правило, відповідно до якого в разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Тобто, в разі повернення виконавчого документа стягувачу строк пред'явлення його до виконання розпочинається заново і обчислюється з дня повернення виконавчого документа.

Аналогічне правове регулювання запроваджено статтею 264 Цивільного кодексу України, відповідно до якої позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У справі, що розглядалась, суд встановив, що стягувач повторно пред'явив виконавчий документ до виконання після його повернення державним виконавцем в межах визначеного статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження" граничного строку.

За наведених обставин, суд дійшов висновку що позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат з позивача - відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 10 травня 2016 р.