Справа № 819/441/16
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/441/16

18 травня 2016 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Придаткевич Н.В.

за участю: представника позивача - державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" Мартищук Л.П., довіреність від 10.09.2015 року,

представника відповідача - Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області Рацина Р.Р., довіреність від 18.02.2016 року № 488617/10-16/141,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 09.12.2015 року № , -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2016 року державне підприємство "Тернопільське лісове господарство" звернулося до суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання дій незаконними та скасування податкового повідомлення - рішення, а саме просять скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 09.12.2015 року № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 березня 2016 року позивачем отримано лист ДФС України "Про розгляд скарги" державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" від 02.03.2016 року, яким залишено без розгляду скаргу на податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 09.12.2015 року № та повернуто скаржнику.

Однак, ДФС України не враховано, що рішення "Про результати розгляду скарги" від 17.02.2016 року за № 261/10/19-00-10-01-06/1511, яким відмовлено у задоволенні скарги державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" на податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 09.12.2015 року № , що винесене за результатами камеральної перевірки від 24.11.2015 року за № 6612/7/15-01/00993024 Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській, якою встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 784839,71 грн. та нараховано штрафні санкції в сумі 156967,94 грн., отримане позивачем 22.02.2016 року, про що свідчить виписка із журналу вхідної кореспонденції державного підприємства "Тернопільське лісове господарство". Відтак строк для оскарження у відповідності до норм податкового законодавства становить 10 днів, тобто до 03.03.2016 року, а скарга до ДФС України відправлена 02.03.2016 року. В доповненнях до позовної заяви вказано, що як вбачається із відповіді ДФС України "Про розгляд скарги" від 24.03.2016 року за № 6465/6/99-99-10-01-02-25 контролюючий орган не розглянув скаргу відповідно до норм ст.56 Податкового кодексу України, а послався на п.56.7 Податкового кодексу України, а саме пропущення десятиденного строку на оскарження, що не відповідає дійсності. Таким чином, ДФС України безпідставно залишив без розгляду скаргу позивача, що в силу п.56.9 ст.59 Податкового кодексу України є фактом, що встановлює повне задоволення скарги, а саме визнання податкового повідомлення - рішення форми "Ш" від 09.12.2015 року № незаконним та його скасування.

Щодо зазначеного порушення, то з ним підприємство не згідне, оскільки штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженого зобов'язання по податковому повідомленню - рішенню (форма Р ) № /3 від 14.09.2010 року, декларації з податку на додану вартість № від 19.11.2013 року, № від 20.12.2013 року., № від 20.02.2014 року, № від 20.03.2014 року були нараховані і стягнені постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року по справі №819/1663/14-а, якою задоволено позов Тернопільської ОДПІ та стягнуто з ДП "Тернопільське лісове господарство" заборгованість з ПДВ в розмірі: податок на додану вартість (основний платіж)-468355,71 грн.; штрафні санкції 285426,87 грн.; пеня 2308,36 грн. та постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2015 року по справі №819/2237/15-а, якою задоволено позов Тернопільської ОДПІ та стягнуто з ДП "Тернопільське лісове господарство" заборгованість з ПДВ в розмірі: податок на додану вартість (основний платіж) - 278,673,20 грн.; штрафні санкції 271.192,48 грн. Крім того, податковим органом не враховано ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.09.2015 року по справі №819/2237/15-а про розстрочку виконання рішення суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та доповненнях до позовної заяви, просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, підтримав позицію Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській, викладену в письмових запереченнях та просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступні обставини.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.09.2014 у справі №819/1663/14-а задоволено позов Тернопільської ОДПІ та постановлено стягнути з ДП "Тернопільське лісове господарство" шляхом стягнення коштів з рахунків в банках, обслуговуючих платника, за рахунок готівки заборгованість перед бюджетом в розмірі 756090,94 грн., в т.ч. заборгованість з ПДВ по податковому повідомленню - рішенню від 14.09.2010 №/3 та по деклараціях з ПДВ за жовтень 2013 року - травень 2014 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.08.2015 у справі №819/2237/15 задоволено позов Тернопільської ОДПІ та постановлено стягнути з ДП "Тернопільське лісове господарство" шляхом стягнення коштів з рахунків в банках, обслуговуючих платника, за рахунок готівки заборгованість перед бюджетом в розмірі 549865,68 грн., в т.ч. заборгованість з ПДВ по деклараціях за червень - грудень 2014 року та січень 2015 року .

Зазначені постанови Тернопільського окружного адміністративного суду містять дані щодо стягнення сум боргу і не містять даних щодо стягнення застосованих санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов'язань по податковому повідомленню - рішенню від 14.09.2010 №/3 та деклараціях з ПДВ за жовтень 2013 року - листопад 2014 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.09.2015 частково розстрочено виконання постанови ТОАС від 14.08.2015 у справі №819/2237/15 щодо стягнення з ДП "Тернопільське лісове господарство" 499865,68 грн. боргу з податку на додану вартість рівними частками на 12 місяців з жовтня 2015 року по серпень 2016 року в розмірі 40000 грн. щомісяця та вересень 2016 року в розмірі 59865 грн.

За результатами камеральної перевірки даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, проведеної Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" складено акт від 24.11.2015 року №6612/7/15-01/00993024, в якому встановлено, що узгоджене грошове зобов'язання з податку на додану вартість погашено платником з порушенням законодавчо встановлених строків сплати.

Зокрема, частина грошового зобов'язання відповідно до податкового повідомлення - рішення від 14.09.2010 №/3 (від 02.03.2010 №/0, від 26.04.2010 №/1, від 29.06.2010 №/2), яке узгоджене за рішенням суду апеляційної інстанції (постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2013 у справі №223/11/9104) та правомірність визначення якого підтверджена судом касаційної інстанції (ухвала Вищого адміністративного суду України від 17.06.2015 №К/800/21267/13) в розмірі 451338,71 грн. (по терміну сплати 01.12.2013) сплачено з 10.01.2014 по 23.03.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів). Самостійно узгоджене грошове зобов'язання згідно декларацій з податку на додану вартість: за жовтень 2013 року (від 19.11.2013 №) в розмірі 17062,00 грн. (по терміну сплати 30.11.2013) сплачено 25.06.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за листопад 2013 року (від 20.12.2013 №) в розмірі 22005,00 грн. (по терміну сплати 30.12.2013) сплачено 25.06.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за грудень 2013 року (від 20.12.2013 №) в розмірі 43032,0 грн. (по терміну сплати 30.01.2014) сплачено 25.06.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за січень 2014 року (від 20.02.2014 №) в розмірі 1809,00 грн. (по терміну сплати 02.03.2014) сплачено 25.06.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за лютий 2014 року (від 20.03.2014 №) в розмірі 14442,00 грн. (по терміну сплати 30.03.2014) сплачено 25.06.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за березень 2014 року (від 18.04.2014 №) в розмірі 11100,00 грн. (по терміну сплати 30.04.2014) сплачено 25.06.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за квітень 2014 року (від 20.05.2014 №) в розмірі 1396.00 грн. (по терміну сплати 30.05.2014) сплачено 25.06.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за травень 2014 року (від 20.06.2014 №) в розмірі 8960,00 грн. (по терміну сплати 30.06.2014) сплачено 25.06.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за червень 2014 року (від 21.07.2014 №) в розмірі 7608,00 грн. (по терміну сплати 30.07.2014) сплачено 25.06.2015 та 20.08.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за липень 2014 року (від 20.08.2014 №) в розмірі 18295,00 грн. (по терміну сплати 30.08.2014) сплачено 20.08.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за серпень 2014 року (від 22.09.2014 №) в розмірі 50990,00 грн. (по терміну сплати 30.09.2014) сплачено з 20.08.2015 по 11.09.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за вересень 2014 року (від 20.10.2014 №) в розмірі 32377,00 грн. (по терміну сплати 30.10.2014) сплачено з 11.09.2015 по 29.09.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за жовтень 2014 року (від 20.11.2014 №) в розмірі 41699,00 грн. (по терміну сплати 30.11.2014) сплачено з 29.09.2015 по 27.10.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів); за листопад 2014 року (від 22.12.2014 №) в розмірі 62726,00 грн. (по терміну сплати 30.12.2014) сплачено з 27.10.2015 по 24.11.2015 (з затримкою більше 30 календарних днів).

На підставі вказаного акту перевірки, який позивачем не оспорювався та заперечення не вносилися, прийняте оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 09.12.2015 року № , за яким платникові визначено штрафну санкцію з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 156967,94 грн. (20% з суми 784839,71 грн.) на підставі п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України.

Позивач звертався із скаргою до ГУ ДФС у Тернопільській області, на що отримав рішення "Про результати розгляду скарги" від 17.02.2016 року за № 261/10/19-00-10-01-06/1511, яким відмовлено у задоволенні скарги державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" на податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 09.12.2015 року № , що винесене за результатами камеральної перевірки від 24.11.2015 року за № 6612/7/15-01/00993024 Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, якою встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 784839,71 грн. та нараховано штрафні санкції в сумі 156967,94 грн.

Скарга державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" 02.03.2016 року на податкове повідомлення - рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області форми "Ш" від 09.12.2015 року № , ДФС України залишена без розгляду та повернута позивачеві у зв'язку з порушенням строків передбачених ст.56 Податкового кодексу України. (лист - відповіді ДФС України "Про розгляд скарги" від 24.03.2016 року за № 6465/6/99-99-10-01-02-25)

Згідно п.п.56.1, 56.2, 56.3 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до п.56.6 ст.56 Податкового кодексу України у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

У разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення. (п.56.7 ст.56 Податкового кодексу України)

Пунктом 56.20 ст.56 Податкового кодексу України вказано, що вимоги до оформлення скарги, порядок подання та розгляду скарг встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п.56.9 ст.56 Податкового кодексу України, якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

В даному випадку скарга позивача ГУ ДФС у Тернопільській області розглянута по суті і у її задоволенні відмовлено, повторна скарга до ДФС України залишена без розгляду та повернута, а тому твердження представника позивача про те, що ДФС України безпідставно залишив без розгляду скаргу державного підприємства "Тернопільське лісове господарство", що в силу п.56.9 ст.59 Податкового кодексу України є фактом, що встановлює повне задоволення скарги, а саме визнання податкового повідомлення - рішення форми "Ш" від 09.12.2015 року № незаконним та його скасування не відповідає дійсності.

Крім того суд вважає, що прийняття Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області оскаржуваного податкового повідомлення - рішення форми "Ш" від 09.12.2015 року № , яким позивачеві визначено штрафну санкцію з податку на додану вартість у розмірі 156967,94 грн. (20% з суми 784839,71 грн.) з посиланням на п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України - за несплату грошового зобов'язання протягом строків, визначених Податковим кодексом України у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання є правомірним.

Так, згідно п.6.1 ст.6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

За нормами ст.ст.36,37,38 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом. Податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового та іншого законодавства (п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (п.п. 14.1.152 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Згідно п.п.54.1,54.5 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п.57.1,57.3 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання контролюючий орган приймає та направляє платнику податків податкове повідомлення-рішення за формою "Ш" згідно з Порядком направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 № 1236 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2012 року за № 2135/22447).

Штрафна санкція відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України застосовується до платника податку за умови, коли податкове зобов'язання є узгодженим і таким, що сплачене із затримкою.

Податковий кодекс України не містить винятків для застосування штрафної санкції відповідно до п.126.1 ст.126 в залежності від того, як платник податків сплачував свої податкові зобов'язання - добровільно чи на підставі судових рішень, в тому числі і у випадку розстрочення його виконання.

Розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої п.126.1. ст.126 Податкового кодексу України (лист Вищого адміністративного суду України від 18.11.2014 року №1602/11/0/14-14, постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2014 року у справі № 21-279а14).

За таких встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,122,160-167,186,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 09.12.2015 року № відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.