Справа № 807/2221/15
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Справа № 876/1686/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «К'Лен» до Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТзОВ) «К'Лен» звернулося в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - ДПІ) № від 30.06.2015, яким товариству було зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 30 517 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.02.2016 позов було задоволено повністю.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, її оскаржила ДПІ. Апеляційна скарга мотивована тим, що брикети для опалення виготовляються з деревної стружки (тирси), яка є відходом власного основного виробництва підприємства і утворюється в результаті виробництва меблевих щитів та сходів (внаслідок розпилу деревини, обробки заготовок) і тому робити перерахунок та визначати частку не має потреби, положення п.199.6 ст.199 Податкового кодексу України (далі - ПК України) до операцій від переробки лісопродукції не застосовуються. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 20.03.2015 ДПІ було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «К'Лен» з питань перевірки даних задекларованих у податковій звітності з ПДВ, щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, щодо суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації за грудень 2014 року, за результатами якої було складено акт № 271/15-01/32482579.

Проведеною перевіркою встановлено порушення товариством п.199.4 ст.199, п.200.1 ст.200 ПК України, в результаті чого зменшено від'ємне значення по декларації з ПДВ № від 20.01.2015 за грудень 2014 року (рядок 19 декларації) на суму 30 517 грн та відповідно зменшено суму податкового кредиту (рядок 17 декларації на загальну суму ПДВ 30 517 грн).

На підставі вказаного акта було винесено податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 09.05.2015, яким товариству було зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 30 517 грн.

23.04.2015 ТзОВ «К'Лен» було подано скаргу на вказане податкове повідомлення-рішення до ГУ Міндоходів у Закарпатській області.

19.06.2015 ГУ Міндоходів у Закарпатській області прийнято рішення про результати розгляду скарги, яким частково скасовано податкове повідомлення рішення ДПІ № від 09.04.2015 в частині 7 678 грн, зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ та залишено без задоволення скаргу директора ТзОВ «К'Лен» Бізілі В.В. на податкове повідомлення-рішення відповідача № від 09.04.2015 в частині оскарження 22 839 грн зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ.

За наслідками вказаного рішення ДПІ було прийнято наступне податкове повідомлення-рішення «В4» № від 30.06.2015 про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 22 839 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції погодився з доводами позивача, вказавши що особливістю виробництва брикетів, постачання яких звільняється від оподаткування ПДВ, є те, що основною сировиною для такого виробництва є деревна стружка (тирса), яка є відходом власного виробництва підприємства - виробництва меблевих щитів та сходів (внаслідок розпилу деревини), отже такий продукт є саме відходом виробництва, а не одним з видів продукції цього виробництва. В тому числі, це стосується і операцій від переробки лісопродукції. Тому, зменшення перевіркою податкового кредиту з ПДВ внаслідок перерахунку і пропорційного розподілу сум ПДВ з придбаного палива та електроенергії для виробництва меблевого щита та сходів з посиланням на п.199.4 ст.199 ПК України є безпідставним, оскільки таке паливо та електроенергія (за яким перевіркою зроблено розподіл) використовуються виключно для виготовлення продукції меблевого щита та сходів (які оподатковуються ПДВ) та включаються до собівартості виготовлення меблевих щитів і сходів, і не використовуються для виготовлення брикетів (які звільнялися від ПДВ) та не включаються до собівартості брикетів. Щодо іншої частини вимог адміністративного позову, суд першої інстанції зазначив, що оскільки від'ємне значення різниці між податковим зобов'язанням і податковим кредитом за грудень 2014 року не бере участь у розрахунку суми залишку від'ємного значення ПДВ за грудень 2014 року (рядок 24 декларації), а відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України зараховується до податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.1 декларації за грудень 2014 року) і до рядка 21.2 декларації за січень 2015 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п.199.4 ст.199 ПК України, платник податку за підсумками календарного року здійснює перерахунок частки використання товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій.

Згідно п.199.1 ст.199 цього Кодексу, у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях.

Пунктом 199.2 статті 199 ПК України передбачено, що частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року.

Відповідно до п.198.3 ст.198 цього Кодексу, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарі тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.23 підрозділу 2 розділу XX ПК України, тимчасово, до 03.08.2014 операції з постачання деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі операції з імпорту таких товарів, звільняються від оподаткування податком на додану вартість. Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до п.23 підрозділу 2 розділу XX ПК України (із змінами, внесеними Законом України № 1621-VII від 31.07.2014, який набрав чинності 03.08.2014) тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування ПДВ звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Статтею 199 розділу V ПК України, передбачено пропорційне віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги та необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні.

Судом першої інстанції було встановлено, що основним видом діяльності товариства є лісопильне та стругальне виробництво (КВЕД : 16.10). Інші види діяльності : КВЕД 02.20 - лісозаготівлі; КВЕД 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; КВЕД 16.23 - виробництво інших дерев'яних будівельних конструкцій і столярних виробів; КВЕД 16.22 - виробництво щитового паркету; КВЕД 43.32 - установлення столярних виробів; КВЕД 46.73 - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; КВЕД 31.09 - виробництво інших меблів.

ТзОВ «К ЛЕН» у 2014 році здійснювало операції з виробництва та реалізації виробів з деревини (приступок, сходів, щитів меблевих, поручнів) на митній території України, що оподатковувались ПДВ за ставкою 20 % та на експорт, що оподатковувалось ПДВ за ставкою 0 % брикетів пресованих неагломерованих для опалення із тирси, відходів бука та дуба (товарна категорія 4401 УКТ ЗЕД), що були звільнені від оподаткування ПДВ згідно з п.23 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України.

Крім того, ТзОВ «К ЛЕН» на певному етапі виробництва брикетів пресованих неагломерованих для опалення із тирси, відходів бука та дуба використовувало електроенергію (для пресування) та пакувальні матеріали. По вказаних витратах виробництво не формувало податковий кредит з ПДВ, оскільки тільки ці витрати пов'язані з виробництвом паливних брикетів (операції з яких звільняються від оподаткування ПДВ).

ДПІ в апеляційні скарзі зазначає, що для інших видів виробництва в тому числі для операцій від переробки лісопродукції положення п.199.6 ст.199 ПК України не застосовується.

Проте, суд першої інстанції правильно зазначив, що особливістю виробництва брикетів, постачання яких звільняється від оподаткування ПДВ, є те, що основною сировиною для такого виробництва є деревна стружка (тирса), яка є відходом власного виробництва підприємства - виробництва меблевих щитів та сходів (внаслідок розпилу деревини), отже такий продукт є саме відходом виробництва, а не одним з видів продукції цього виробництва. В тому числі, це стосується і операцій від переробки лісопродукції. Тому, посилання позивача на вимоги п.199.6 ст.199 ПК України є цілком виправданими та відповідає вимогам даного кодексу.

Згідно п.56.21 ст.56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, по вказаних перевіркою витратах позивач не формував податковий кредит з ПДВ, оскільки правомірно вважало, що ці витрати пов'язані з виробництвом паливних брикетів (операції з яких звільняються від оподаткування ПДВ).

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що від'ємне значення різниці між податковим зобов'язанням і податковим кредитом за грудень 2014 року не бере участь у розрахунку суми залишку від'ємного значення ПДВ за грудень 2014 року (рядок 24 декларації), а відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України зараховується до податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.1 декларації за грудень 2014 року і до рядка 21.2 декларації за січень 2015 року).

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність оскаржуваного податкового-повідомлення рішення форми В4» № від 30.06.2015 про зменшення від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 22 839 грн.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, відповідач не з'явився в судове засідання та не довів суду належними і допустимими доказами законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року по справі № 807/2221/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О.Яворського

С.П.Нос

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 17.05.2016.