Справа № 818/37/16
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 р.Справа № 818/37/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Пянової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016р. по справі № 818/37/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" до Сумської митниці ДФС про скасування рішення та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати рішення Сумської митниці від 11.12.2015 № 805130000/2015/000062/1 про коригування митної вартості товару, стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" (далі - позивач, ТОВ "Інвентум Україна") суму надмірно сплаченого ввізного мита в розмірі 4151,47грн., суму надмірно сплаченого додаткового імпортного збору в розмірі 4151,47 грн., суму надмірно сплаченого податку на додану вартість в розмірі 18266,46грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016р. було відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" до Сумської митниці ДФС про скасування рішення та стягнення коштів.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016р. та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016р. без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 12.05.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.09.2015 між ТОВ "Інвентум Україна" та фірмою Thermal Ceramics Italiana S.R.L. був укладений зовнішньоекономічний контракт № 1609/3 та додаткова угода №1 від 01.10.2015 р. щодо поставки на умовах FСА Casalpusterlengo, Італія згідно "Інкотермс - 2010" на протязі 6 тижнів з дати отримання замовлення (п.2.1 контракту) такого товару:

- мертель JM 2600 ВМ (50 кг) - 600 кг за ціною 0,67 евро/кг на суму 402 ЕВРО;

- бетон Firelite 20-х (25 кг) - 5400 кг за ціною 0,45 евро/кг на суму 2430 ЕВРО;

- CERAFELT 128D 1220xl070xl0 (12) - 24 шт. за ціною 24,40 евро/кг на суму 585.60 ЕВРО;

- бетон TriMorflo 160 - 3000 кг за ціною 0,82 евро/кг на суму 2460 ЕВРО;

- вогнетривкий бетон Firelie 2500 (30кг) 1260 кг за ціною 0,67 евро/кг на суму 844.20 ЕВРО;

- Мат Superwool Plus Blanket (SWPL128 5500*610*4.4 шт. в коробці) 38 коробок за ціною 34,7 евро/кор., на суму 1318,60 ЕВРО. (а.с. 12а-14).

Відповідно до договору загальна вартість контракту склала 5877,60 Евро (п.2.2. контракту) та додаткової угоди 2162,80 Евро (п.2.2. додаткової угоди).

На виконання умов контракту фірма Thermal Ceramics Italiana S.R.L. відвантажила позивачу партію товару, зокрема, Мертель JМ2600 600 кг, вогнетривкий бетон Firelite 20-х (25 кг) - 5400 кг., бетон TriMorflo 160 - 3000 кг., вогнетривкий бетон Firelie 2500 (30 кг) 1260кг.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару (товар 2) ТОВ "Інвентум Україна" було подано вантажну митну декларацію від 10.12.2015 № 805130000/2015/016495 (а.с. 64-66). Разом з нею були надані товаросупровідна та інша документація, необхідна для митного оформлення та визначення митної вартості товару, в тому числі: вказаний вище зовнішньоекономічний контракт від 16.09.2015 № 1609/3 (а.с.12а-13), додаткова угода № 1 від 01.10.2015 (а.с.14), рахунок-фактура (інвойс) № 15002951 RI від 28.10.2015 (а.с.17-20), платіжне доручення № 7587 від 30.09.2015 та № 7632 від 08.10.2015 (а.с. 21), міжнародна товарно-транспортна накладна СМR № 472515 від 27.10.2015 (а.с. 22), пакувальний лист від 23.10.2015 (а.с. 29-30), довідка про транспортні витрати від 04.11.2015 (а.с. 32), лист № 741/06 від 06.11.15 (а.с. 80,92), копія митної декларації країни відправлення від 28.10.2015 № 15ITQXJ010049458E3 (а.с. 99-100), про що зазначено в гр. 31 митної декларації від 10.12.2015 № 805130000/2015/016495 (а.с. 64-66). При здійсненні митного оформлення даного товару (товар 2) позивачем обрано перший метод визначення митної вартості товару (за ціною договору).

Сумська митниця не погодилась із заявленою митною вартістю товарів за вказаною вантажною митною декларацією від 10.12.2015 р. № 805130000/2015/016495 (а.с. 64-66), та 11.12.2015 р. відповідачем було прийнято рішення № 805130000/2015/000062/1 про коригування митної вартості товарів за другорядним методом: за ціною договору щодо подібних товарів на підставі цінової інформації щодо імпортних операцій ЄАІС Дермитслужби України, використано дані митної декларації № 110010000/2015/006712 від 23.09.2015 р. (а.с. 71) та видано картку відмови № 805130000/2015/000090 в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення (а.с. 84).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 11.12.2015 р. № 805130000/2015/000062/1, прийнято відповідачем обґрунтовано, та ґрунтується на нормах чинного законодавства, Сумська митниця під час його винесення діяла в межах повноважень наданих їй законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Виходячи з п. 2 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450, товари декларуються шляхом подання митному органу, зокрема, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

При заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

При цьому, фактурною вартістю, відповідно до ч. 18 п. 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч. 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно із ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як було встановлено у суді першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що митне оформлення товару ТОВ "Інвентум Україна" здійснювалось за основним методом (ціною контракту від 16.09.2015 р. № 1609/3 (а.с. 12а-13). Однак, Сумською митницею в процесі перевірки заявленої декларантом у вантажній митій декларації від 10.12.2015 № 805130000/2015/016495 (а.с. 64-66) митної вартості товару № 2, були встановлені невідповідності між відомостями, що містилися в наданих для митного оформлення товару документах, а саме: згідно пункту 2.1. контракту № 1609/3 від 16.09.2015 р. (а.с. 12а) та графи 20 митної декларації № 805130000/2015/016495 (а.с. 64) поставка товару здійснюється на умовах FСА Casalpusterlengo, Італія згідно "Інкотермс - 2010" на протязі 6 тижнів з дати отримання замовлення, в той час як згідно інвойсу № 15002951 RI від 28.10.2015 р., умови поставки ЕХW, згідно графи 20 митної декларації країни відправлення від 28.10.2015 № 15ITQXJ010049458E3 , умови поставки ЕХW .

Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів містять розбіжності, декларант на письмову вимогу митного органу зобов'язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, з огляду на виявлені розбіжності 10.12.2015 посадовою особою митного поста «Суми-центральний» направлено письмову вимогу декларанту про необхідність надання додаткових документів, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює та додатки до нього у разі наявності; якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи; договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; виписку із бухгалтерської документації; каталоги, прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що декларант у своєму листі повідомив, що висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається, виписку із бухгалтерської документації, каталоги, прайс-листа виробника товару надати не має можливості, проте, документи, які надані в якості додатків до митної декларації від 10.12.2015 р. № 805130000/2015/016495 (а.с. 64-66) в достатній мірі підтверджують цінові, вартісні та якісні характеристики товару, що декларується (а.с. 68).

Тобто декларант затребуваних митницею документів не надав.

Згідно з частиною 2 та частиною 21 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально. Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Згідно з частиною 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення, складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Колегія судів зазначає, що оскільки використані декларантом відомості не є об'єктивними (розбіжність відомостей, які містилися в поданих для підтвердження митної вартості документах) та достатньо підтвердженими документально (на вимогу митниці не надано витребуваних документів, тобто заявлені декларантом відомості не підтверджено документально), на вимогу органу доходів і зборів не надано жодного додаткового документу, що підтверджує митну вартість товару; посадовою особою Сумської митниці з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару, з декларантом проведено консультацію. Тобто згідно частини 2 та частини 21 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною контракту не може бути застосований.

Відповідно до статті 49 та статті 50 Митного кодексу України, митна вартість - це не ціна сплачена за товари, це вартість товарів, що використовується для митних цілей, зокрема для нарахування митних платежів.

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно зі статтею 59 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього кодексу (за ціною договору), за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими як 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Згідно статті 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, якщо ні імпортні товари, ні ідентичні або подібні імпортні товари не продаються в час увезення або приблизно в час увезення товарів, які оцінюються, митна вартість, ґрунтується на одиниці товару, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту як імпортні на найбільш ранню дату після імпорту товарів, які оцінюються, але до закінчення 90 днів після такого імпорту.

Таким чином, згідно статті 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості оцінюваного товару за МД № 805130000/2015/016495, порівнювався рівень заявленої митної вартості товару з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари у період 90 днів, а саме з 11.09.2015 по 10.12.2015.

В період часу з 11.09.2015 по 10.12.2016 в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України були відсутні оформлення ідентичних товарів, тобто однакових за всіма ознаками з оцінюваними товарами (а.с. 69-70).

Відповідно до ст. 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У період 90 днів, а саме з 11.09.2015 р. по 10.12.2015 р. у базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної фіскальної служби України містилася інформація про оформлення подібного товару - вогнетривкий бетон (код УКТЗЕД - НОМЕР_1) по митній вартості 1,1 дол. США за 1 кг. (митна декларація № 110010000/2015/006712 від 23.09.2015 (а.с. 69,71).

У зв'язку з неможливістю визначення митної вартості товарів на основі методу за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), другорядний метод визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів неможливо було застосувати через відсутність інформації про митну вартість операцій за ціною договору щодо ідентичних товарів, які продаються на експорт в Україну приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях що і оцінюваний товар, митна вартість імпортованого товару була скоригована Сумською митницею ДФС, з урахуванням проведеної консультації з декларантом, з використанням другорядного методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо подібного товару (оформленого за тим же кодом УКТЗЕД, що і оцінюваний в Сумській митниці ДФС товар) - на підставі інформації, що містилась у базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної фіскальної служби України (МД №110010000/2015/006712 від 23.09.2015 (а.с.69,71).

Крім того, щодо тверджень апелянта про те, що помилка в інвойсі № 15002951 RI та поставки товару на умовах FCA, що ніяким чином не вплинуло на ціну товару, колегія судів зазначає.

Апелянт посилається на лист від 06.11.2015 № 741/06, який в тому числі надавався для митного оформлення товару, та в якому було повідомлено, що в інвойсі № 15002951 RI від 28.10.2015 р. було помилково зазначено умови поставки - EXW, вірним вважати умови поставки FCA (а.с. 80).

Однак вказаний лист відповідно до Митного кодексу України не може бути визнано документом, що підтверджує митну вартість товару, в той час як зовнішньоекономічний контракт, інвойс, копія митної декларації країни відправлення є документами, що підтверджують митну вартість товару, містили розбіжності.

Згідно Правил по використанню термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі «Інкотермс-2010», прийнятих міжнародною торговою палатою: термін «франко-завод» (EXW) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб. Термін «франко-перевізник» (FCA) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов'язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Як вбачається з матеріалів справи, з пункту 2.1. та розділу 9 контракту № 1609/3 від 16.09.15, граф 1 і 4 міжнародної автомобільної накладної (CMR) А № 472515 від 27.10.15 р. вбачається, що завантаження транспортного засобу р.н. НОМЕР_2/ВС0069ХР відбулося в м. Касалпустерленго, Італія, де знаходиться фактична та юридична адреса продавця - Thermal Ceramics Italiana S.R.L..

Тобто, умови поставки EXW порівняно з умовами FCA збільшують обов'язки покупця (Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвентум Україна») в частині здійснення митного очищення товару на експорт, завантаження товару на транспортний засіб, що в свою чергу збільшує витрати покупця, й відповідно збільшує митну вартість товару.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів діяв обґрунтовано, на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідач як субєкт владних повноважень відповідно до ст. 71 КАС України довів правомірності свого рішення про коригування митної вартості, а відтак, відсутні наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016р. по справі № 818/37/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлений 17.05.2016 р.