Справа № 465/4515/15-а
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 травня 2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого- судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради за участю третьої особи без самостійних вимог - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія - НЛ» , що виступає на стороні позивача, про скасування Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 74 від 13 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради щодо скасування Рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 74 від 13 лютого 2015 року, «Про реєстрацію територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради право комунальної власності на нежитлові приміщення підвалу ( індекси частин приміщення ІІІ, ІV, V, ХV, ХVІ загальною площею 77, 4 кв. м. на АДРЕСА_1 згідно з технічним паспортом, складеним Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 11.06. 2014 року за інвентарним № 28, виділивши вказане приміщення в окремий об'єкт».

В ході розгляду справи судом залучено третю особи без самостійних вимог - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія - НЛ» , що виступає на стороні позивача.

В судовому засіданні від 11.05.2016 року позивач свої позовні вимоги уточнив, відмовився від позовної вимоги про притягнення до відповідальності посадових осіб, причетних до злочинного невиконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18.07.2012 року про накладення арешту.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що він є співвласником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру від 29.10.1996 року, реєстраційний № 21942.

В грудні 2011 року він звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовом до одного із співвласників будинку ОСОБА_4 про звільнення приміщень із незаконного одноосібного користування.

В ході розгляду справи 18.07.2012 року судом було постановлено ухвалу про накладення арешту на допоміжні приміщення будинку, що позначені на поверховому плані літерами III, IV, V,VI, XV, XVI, XVII та заборону їх відчуження, у будь-який спосіб , в тому числі приватизацію, прийняття з цього приводу правовстановлюючих рішень, оформлення речових прав та їх реєстрацію до вирішення справи по суті.

Однак, всупереч даній ухвалі суду про арешт даних приміщень, Виконавчий комітет Львівської міської ради Рішенням від 13.02.2015 року № 74 незаконно зареєстрував територіальній громаді м. Львова дані нежитлові приміщення в будинку АДРЕСА_1 тобто прийняв правовстановлююче рішення стосовно приміщень будинку, що прямо заборонено ухвалою суду про накладення арешту. Просить скасувати вказане рішення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав , пояснення дав аналогічні викладеним в позовній заяві та додатково пояснив, що у приміщеннях, на які накладено арешт знаходяться загально будинкові інженерні мережі водопостачання та водовідведення з ревізійними пристроями, а також канали димовидалення з кишенями для їх очищення. Крім того, в ході розгляду справи Франківським районним судом м. Львова під головуванням судді Ванівського Ю.М. 20.07.2015 року стороною відповідача була подана заява про скасування заходів забезпечення позову. Подавши свої письмові заперечення, ним як позивачем, було доведено до відома суд, що не маючи правовстановлюючих документів , що підтверджує виникнення чи перехід речових прав на нерухоме майно комунальної власності у будинку АДРЕСА_1 Управління комунальної власності 04.07.2013 року та 28.01.2015 року зверталось до БТІ та ЕО з листами за № 2302-вих. - 1999 та за № 2302-вих.-201 щодо виготовлення засвідчених копій технічних паспортів та витягів про реєстрацію права комунальної власності на об"єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , які не є об"єктами права комунальної власності. Також, Управління комунальної власності повідомляло ОСББ " Надія -НЛ" про намагання 18.04.2013 року здійснити перевірку нежитлових приміщень у вказаному будинку, однак останніми їм було відмовлено. 09.07.2015 року без відома ОСББ "Надія - НЛ" було обстежено нежитлові приміщення, про що складено відповідний акт. Вважає, що посадові особи УКВ та БТІ та ЕО протиправно заволоділи переліченими приміщеннями шляхом підготовки та представлення підроблених документів виконавчому комітету Львівської міської ради.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, покликавшись на те, що рішення виконавчого комітету Львівської міської ради може бути скасованим., у випадку , якщо вона порушує права власника, однак позивач не є власником будинку АДРЕСА_1 що перебуває у комунальній власності , а лише співвласником однієї із квартир. Покликання ж позивача на рішення судів, спростовує тим, що такі прийняті не на його користь. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи ОСББ "Надія - НЛ" - ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі. Надала письмові пояснення де, покликається на норми ст. 382 ЦК України, відповідно до якої, не можливо припинити право спільної сумісної власності на нежитлові приміщення шляхом виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відтак, відповідач в порушення вимог ч.3 п.9 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" прийняв рішення, яким протиправно припинив права співвласників будинку на нежитлові приміщення, в яких знаходяться загальнобудинкові інженерні мережі вентиляції димовидалення, водопостачання та фекальної каналізації без зазначеної на це законодавчої підстави, чим також порушено права та обов"язки ОСББ "Надія - НЛ".

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 29.10.1996 року, Реєстраційний № 21942, виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів та Паспорту на квартиру, виданого ОКП БТІ та ЕО, ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1

В грудні 2011 року він звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовом до одного із співвласників будинку ОСОБА_4, ОКП БТІ та ЕО про звільнення допоміжних приміщень по АДРЕСА_1 незаконного одноосібного користування.

В ході розгляду справи 18.07.2012 року , судом постановлено ухвалу про накладення арешту на допоміжні приміщення будинку, що позначені на поверховому плані літерами III, IV, V,VI, XV, XVI, XVII та заборону їх відчуження, у будь-який спосіб , в тому числі приватизацію, прийняття з цього приводу правовстановлюючих рішень, оформлення речових прав та їх реєстрацію до вирішення справи по суті.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.05.2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено, скасовано заходи забезпечення позову, що накладені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.07.2012 року. Дане рішення оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили .

13.02.2015 року Виконавчим комітетом Львівської міської ради було прийнято рішення № 74, відповідно до якого, територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради зареєстровано право комунальної власності на нежитлове приміщення підвалу (індекси частини приміщення III, IV, V, XV, XVI) загальною площею 77,4 кв. м. по АДРЕСА_1 згідно із технічним паспортом складеним ОКП БТІ та ЕО 11.06.2014 року за інвентарним № 28, виділивши вказане приміщення в окремий об"єкт.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Вирішуючи справу, суд також бере до уваги, що згідно із рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 за конституційним подання Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частини першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними та фізичними особами.

Таким чином, оскаржуване рішення №74 від 13.02.2015 року, Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийняте всупереч ухвалі Франківського районного суду м. Львова від 18.07.2012 року про накладення арешту на допоміжні приміщення будинку, що позначені на поверховому плані літерами III, IV, V, XV, XVI, XVII та заборону їх відчуження.

Цей факт підтверджено та фактично визнано стороною відповідача у листі № 1104-492 від 21.08.2015 року за підписом начальника юридичного управління Львівської міської ради , де зазначено, що управлінням комунальної власності Львівської міської ради підготовлено проект рішення про відміну рішення виконавчого комітету №74 від 13.02.2015 року.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача не надано жодних доказів, які б спростовували викладене в позовній заяві та пояснення позивача, а покликання на рішення судів до предмету спору не мають відношення. Також рішення виконавчого комітету Львівської міської ради суперечить прямим вимогам ст. 14 ЦПК України.

Разом з тим, як вбачається із ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18.07.2012 року, арешт накладено на допоміжні приміщення будинку, що позначені на поверховому плані літерами III, IV, V,VI, XV, XVI, XVII, однак в оскаржуваному рішенні виконавчого комітету Львівської міської ради вирішено зареєструвати право комунальної власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 а саме на нежитлові приміщення підвалу (індекси частин приміщення ІІІ, ІV, V, ХV, ХVІ).

Відтак, частини приміщення , що позначені на поверховому плані будинку АДРЕСА_1 літерами VI та XVII не увійшли до переліку Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 74 від 13 лютого 2015 року , а тому уточнені позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки рішення їх не стосується.

Згідно із ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відтак, Рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 13 лютого 2015 року № 74 « Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, а саме на нежитлові приміщення підвалу (індекси частин приміщення ІІІ, ІV, V, ХV, ХVІ загальною площею 77, 4 кв. м. ) слід скасувати, як таке , що прийняте всупереч діючої ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18.07.2012 року про накладення арешту, підлягає скасування.

На підставі наведеного , керуючись ст.ст. 11, ч. 2 ст.71, 159, 160 ч. 3,161 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Уточнені позовні вимоги адміністративного позову задовольнити частково.

Рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 74 від 13 лютого 2015 року «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, а саме на нежитлові приміщення підвалу (індекси частин приміщення ІІІ, ІV, V, ХV, ХVІ загальною площею 77, 4 кв. м. ) , скасувати.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з часу її проголошення через суд, що ухвалив постанову.

Суддя В. Кузь