Справа № 2а-4277/12/2070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року м. Київ К/9991/67138/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Латишевої Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Харківської області Державної податкової служби

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2012

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2012

у справі № 2а-4277/12/2070

за позовом Науково-виробничого підприємства «Хартрон-Енерго ЛТД»

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2012, адміністративний позов задоволено повністю. Скасовано податкові повідомлення-рішення від 20.03.2012 № та № .

Державна податкова інспекція у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального права: пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР, ч. 5 ст. 203, ч. 1, ч. 2 ст. 215, ч. 1 ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України. п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

ДПІ у Київському районі м.Харкова Харківської області ДПС проведено документальну планову виїзну перевірку НВП «Хартрон-Енерго ЛТД» за період з 01.04.2010 по 30.09.2011, за результатами якої складено акт від 24.02.2012 № 617/23-506/30034641.

Підставою для визначення за податковим повідомленням-рішенням від 20.03.2012 № грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 418806 грн. за основним платежем та в сумі 104702 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями слугували висновки перевірки про порушення позивачем вимог п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР.

Підставою для визначення за податковим повідомленням-рішенням від 20.03.2012 № грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 339281 грн. за основним платежем та в сумі 84820 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями слугували висновки перевірки про порушення позивачем вимог пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР.

Згідно з актом перевірки порушення наведених норм законів полягало у тому, що позивач неправомірно відніс до складу валових витрат за періоди - ІІ, ІІІ, IV квартали 2010 року витрати та до складу податкового кредиту за квітень, червень, серпень, вересень, жовтень 2010 року податок на додану вартість за операціями з придбання товару у ТОВ «Інноваційна компанія «Енергомонтаж» та ТОВ «Електроспецтех», які реально не вчинялись.

Висновки про неправомірне формування валових витрат та податкового кредиту обґрунтовані посиланням на акти перевірок ТОВ «Інноваційна компанія «Енергомонтаж» та ТОВ «Електроспецтех», в яких викладено висновки про нереальність операцій цих підприємств з їх контрагентами.

Для надання правової оцінки щодо формування платником податку на прибуток валових витрат слід застосовувати положення ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР, а податкового кредиту - положень п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР.

За умови реального здійснення платником податків (покупцем) господарських операцій з придбання товару (послуг), які призвели до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю, за відсутністю з боку такого платника порушення вимог наведених норм закону при формуванні валових витрат та податкового кредиту, підстави для позбавлення його права на зазначені витрати та кредит відсутні.

Висновки про нереальність господарських операцій з придбання платником податків товару мають підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Платник податків (покупець товарів) не має обов'язку та повноважень здійснювати на час вчинення операцій та після вчинення операцій контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності та оподаткування і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на валові витрати та податковий кредит за зафіксовані контролюючим органом порушення продавця чи його контрагентів.

Допущені постачальником порушення вимог законодавства при веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на віднесення до складу валових витрат та податкового кредиту сплачених (нарахованих) витрат та податку на додану вартість.

У справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 наголошував на індивідуальній юридичній відповідальності за податкові правопорушення.

Висновки податкового органу про нереальність господарських операцій зроблені без дослідження обставин щодо фактичного їх вчинення, в т.ч. без дослідження первинних документів, складених щодо таких операцій.

Судами попередніх інстанцій належно досліджено питання щодо фактичного придбання позивачем товарів, в межах господарської діяльності, в результаті чого достовірно встановлено, що операції реально були вчинені, підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які оцінені судами як такі, що відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідають дійсності.

Зокрема, судами досліджені копії договору поставки товару ТОВ «Інноваційна компанія «Енергомонтаж», додаткових до них угод, специфікацій до договору, в яких визначено комплектуючи вироби для використання у власному виробництві, довіреності на отримання товару, включені до відповідного реєстру, видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, платіжні доручення, прості векселі, акти пред'явлення до оплати векселів, платіжні доручення щодо оплати таких векселів. На підставі досліджених актів прийому товару судами встановлено фактичне оприбуткування позивачем придбаного товару, а на підставі актів на списання ТМЦ, актів виконаних робіт - факт використання товарів в господарській діяльності.

Судами досліджено копії договору на виконання будівельних робіт (капітального ремонту крівлі будівлі корпусу) з додатковими угодами, локальним кошторисом, відомістю ресурсів до договірної ціни, розрахунком загальновиробничих витрат в складу договірної ціни, банківськими виписками.

Судами попередніх інстанцій не встановлено порушень позивачем при формуванні валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість вимог норм законів, на які вказував податковий орган в акті перевірки.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами норм матеріального права, на якій вказує відповідач в касаційній скарзі.

Враховуючи наведене, касаційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В.Ланченко

Ю.І. Цвіркун