Справа № 757/14162/16-а
Суддя: Литвинова І. В.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Литвинова І. В.,

при секретарі Бажан О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора Дорожньо-постової служби взводу супроводження батальйону супроводження полку Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Вдовиченка Володимира Вікторовича про скасування постанови серії ПС1 № 899619 від 23.04.2015 у справі про адміністративне правопорушення від 23.04.2015,-

В С Т А Н О В И В:

28.03.2016 ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним адміністративним позовом до старшого інспектора Дорожньо-постової служби взводу супроводження батальйону супроводження полку Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Вдовиченка В. В., у якому просила суд скасувати постанову серії ПС1 № 899619 від 23.04.2015 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 23.03.2016 їй стало відомо, що постановою серії ПС1 № 899619 від 23.04.2015 її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. Постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, дії відповідача - протиправними, оскільки, як вказано у позові, під час керування автомобілем Volkswagen Passat по вул. О. Теліги, вона була безпідставно зупинена інспектором ДПС приблизно рік тому, останнім складено протокол, але не винесено постанову про адміністративне правопорушення.

Окрім того, мотивуючи свій позов позивач вказала, що про наявність постанови серії ПС1 № 899619 від 23.04.2015 їй стало відомо 23.03.2016 - після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, копію постанови про відкриття якого ОСОБА_1 отримала поштою.

У судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена належним чином про розгляд справи, направила заяву з проханням розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача - суб'єкта владних повноважень, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в порядку ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

За таких обставин, суд визнав за можливе провести розгляд справи у відсутність позивача та представника відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їхній сукупності, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що 23.04.2015 старшим інспектором ДПС ВСБСП ДАІ ГУ МВС України в м. Києві Вдовиченком В. В. було винесено постанову серії ПС 1 № 899619 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу в розмірі 425,00 грн.

Як зазначено в постанові про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat по вул. О. Теліги, здійснила рух на заборонений червоний сигнал світлофора на вул. Мельникова, чим порушила п. 8.7.3 (е) ПДР України. Натомість позивач вказала, що була зупинена інспектором ДПС за вимогою, яку вважає незаконною, останнім складено протокол про адміністративне правопорушення. Про постанову серії ПС1 № 899619 від 23.04.2015 позивач дізналася 23.03.2016 - після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві 23.03.2016, копію постанови про відкриття якого ОСОБА_1 отримала поштою.

Відповідно до п. 2.12 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху.

Згідно ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_1, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в протоколі та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова не дають підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, відповідач як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача, однак такі докази відсутні.

Таким чином, судом не встановлено з яких міркувань виходив відповідач, оцінюючи зміст адміністративного правопорушення та на підставі яких прийшов до висновків і виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню. Крім того слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні докази які підтверджують порушення ОСОБА_1 п. 8.7 3 (е) Правил дорожнього руху.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 899619 від 23.04.2015 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 122, 213, 222, 251, 258, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 71, 105, 158-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора Дорожньо-постової служби взводу супроводження батальйону супроводження полку Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Вдовиченка Володимира Вікторовича про скасування постанови серії ПС1 № 899619 від 23.04.2015 у справі про адміністративне правопорушення від 23.04.2015 - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 1 № 899619 від 23.04.2015 старшого інспектора Дорожньо-постової служби взводу супроводження батальйону супроводження полку Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Вдовиченка Володимира Вікторовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвинова