Справа № 808/435/16
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року о/об 09 год. 53 хв.Справа № 808/435/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю представника позивача Лущинського А.І., представника відповідача Харченко Р.В., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР»

до Запорізької митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР» (далі - позивач або ТОВ «ВОСОР») до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: Рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016; Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00036 від 21.01.2016.

У позові (а.с.4-15) позивач зазначив, що 27.10.2015 між ТОВ «ВОСОР» та Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd, (Китай) укладено Контракт №3 (надалі за текстом позову - Контракт) про купівлю-продажу гумату калія (сухого) «GumiGold» за ціною 1218,00 доларів США за 1 метричну тонну, 1,22 доларів США за 1 кг (30441,00 дол. США: 25 тонн) з урахуванням знижки. Позивач здійснив оплату товару у розмірі 30441 доларів США за 25 метричних тонн, що відповідає вимогам Контракту (п.9 Контракту) та інвойсу. Митна вартість товару визначена декларантом відповідно до ціни контракту: гумат калію (сухий) «GumiGold» за ціною 1,22 доларів США за 1 кг на умовах поставки CIF Одеса, Україна та визначеної у Інвойсі, виставленому продавцем. Для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надані до Запорізької митниці ДФС документи, які підтверджують митну вартість товарів, за переліком, передбаченим ч.2 ст.53 Митного кодексу України, та інші документи, які додані до митної декларації №112050000/2016/000727 (надалі за текстом позову - МД). Однак, головний державний інспектор м/п «Запоріжжя-центральний» Запорізької митниці ДФС Хабаров В.О. дійшов висновку, що документи надані до митного оформлення товару містять розбіжності. У зв'язку з цим відповідач 21.01.2016 запросив додаткові документи для визначення митної вартості електронним повідомленням №205512 до МД №112050000/2016/000727 від 21.01.2016, зокрема витребувано: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта. 21.01.2016 позивач надав додаткові документи: прайс-лист від 27.10.2015 та калькуляцію від 27.10.2015, інші додаткові документи не були надані, так як позивач вважає, що у відповідача не було законних підстав передбачених ст.53 Митного кодексу України вимагати додаткові документи. Позивач вважає, що документи надані до митного органу не містять розбіжностей. Так, в графі 6 «Призначення платежу» Платіжного доручення відповідно до п.3.8 постанови Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 «Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» є посилання на Контракт №3 від 27.10.2015. При зазначені у Платіжному дорученні саме Контракту, а не Інвойсу, декларант керувався вимогами банківського законодавства та вимогою самого банку через який був здійснений платіж, що підтверджуються листом ПАТ «Платинум Банк» №37 від 10.02.2015. При цьому, відповідач не обґрунтував, як стосується вищенаведене числове значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненого декларантом. З посиланням на ст.138 Кодексу торгового мореплавства України позивач зазначає, що 01.12.2015 був виданий Коносамент, а завантаження товару було раніше вказаної дати. Поряд з цим строк завантаження товару на борт судна не впливає, на думку позивача, на ціну товару та не може бути підставою для коригування митної вартості товару. Позивач зазначає, що в прайс-листі від 27.10.2015 вказана ціна товару без врахування витрат на транспорт та страховку. Калькуляція собівартості товару №VО/YH-20151027 від 27.10.2015 доповнює прайс-лист і дає в повному обсязі можливість розрахувати ціну на умовах CIF. У прайс-листі від 27.10.2015 зазначено умови FOB тому, що на цих умовах до витрат не включаються страхування та перевезення. Позивач вважає, що відповідач не обґрунтував, чому наданий прайс-лист не дає йому змоги співставити з цінами вказаними в інвойсі на умовах CIF, та не зазначив, чому не прийняв до уваги при митному оформленні калькуляцію собівартості товару. Позивач вважає, що вказані посадовою особою митного органу «розбіжності» не існують, а отже вимоги щодо надання додаткових документів є необґрунтованими та незаконними. Виходячи з вищенаведеного, у позивача не було підстав надавати додаткові документи митному органу. На підставі вищезазначених дій відповідача прийняті: Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00036 від 21.01.2016 та Рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016, які позивач вважає протиправними. В оскаржуваному Рішенні зазначено, що митну вартість визначено за другорядним методом на підставі наявної у митного органу інформації, згідно МД №112050000/2015/018003 від 13.10.2015. Приймаючи оскаржуване Рішення про коригування митної вартості Запорізькою митницею ДФС у графі 33 спірного Рішення крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань та обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав з підстав, викладених в адміністративному позові.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення (а.с.65-67), в яких зазначено, що 21.01.2016 декларантом ТОВ «ВОСОР» до митного оформлення надіслано електронну митну декларацію на товар - «Гумат Калія GumiGold (добриво) упакований в 1600 п/е мішків до 10 кг, 300 п/е мішків (1кг/фольгір. пакет/20 шт. в п/е мішку), 150 п/е мішків (5кг/фольгір. пакет/4 шт. в п/е мішку). Всього 2050 мішків. Являє собою гранульовану речовину (1-2 мм) чорного кольору, на основі гумінових кислот. Склад: гумінова кислота не більше 85%; К20 10%; водорозчинність не менше 98%; фульвокислоти не більше 15%; РН - 9-10. Виробник: YANTAI НЕАТЕХ BIOCHEMICAL & TECHNOLOGY CO., LTD. Торгівельна марка: GumiGold. Країна виробника - CN (Китай)». Митній декларації присвоєно №112050000/2015/000727. Митну вартість товару визначено декларантом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, органом доходів і зборів встановлено, що документи, подані до митного оформлення товарів, містять розбіжності. У зв'язку із вищевикладеним 21.01.2016 на підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу України декларанту направлено електронне повідомлення, в якому йому роз'яснено про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Того ж дня декларант був ознайомлений з даним повідомленням митниці, про що свідчить його особистий підпис. 21.01.2016 декларантом надані документи: 1) прайс-лист від 27.10.2015; 2) калькуляцію №VO/YH-20151027 від 27.10.2015. Також декларантом повідомлено відповідача про те, що інші додаткові документи надаватись не будуть. Під час розгляду додатково наданих документів встановлено, що вартість товару в прайс-листі від 27.10.2015 вказано на умовах поставки FOB, що не дає змоги співставити з цінами вказаними в інвойсі №VO/YH-20151027 від 27.10.2015 на умовах поставки CIF. Таким чином, додаткові документи декларантом були подані не у повному обсязі, а подані додаткові документи не підтверджували заявлену декларантом митну вартість. Запорізька митниця ДФС не погоджується із твердженням позивача, що консультацій з декларантом не було проведено. Дане твердження позивача спростовується витягом з ПІК «Інспектор 2006» про надання консультації. 21.01.2016 відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №112050000/2016/000005/2. Митну вартість товару, що імпортується, визначено із застосуванням резервного методу згідно наявної у контролюючого органу інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГААТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна у митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 1,65 дол. США за кг товару (МД №112050000/2015/018003 від 13.10.2015). В оформленні МД №112050000/2016/000727 було відмовлено, складено Картку відмови №112050000/2016/00036. Товар випущено у вільний обіг за МД №112050000/2015/000773 від 22.01.2016 під гарантійні зобов'язання. З урахуванням вищевикладеного, відповідач вважає свої дії правомірними, а пред'явлений позов безпідставним.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, просив у задоволенні відмовити.

Сторони, під час розгляду справи, у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

За умовами Контракту №3 від 27.10.2015, укладеного позивачем (покупець) з Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd, (Китай) (продавець), ТОВ «ВОСОР» придбано гумат калія (сухий) «GumiGold» за ціною 1218,00 доларів США за 1 метричну тонну, 1,22 доларів США за 1 кг (30441,00 дол. США : 25 тонн) з урахуванням знижки (а.с.23-25).

У п.6 Контракту №3 від 27.10.2015 зазначено, що кількість та асортимент формується продавцем на кожен контейнер окремо за заявкою покупця і повинно відповідати інвойсам, які є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п.7 («Умови постачання») Контракту №3 від 27.10.2015 продаж в Україну здійснюється на умовах CIF порт Одеса (Україна). Період завантаження складає 20 днів після отримання постачальником попередньої оплати від покупця.

Перелік товаросупровідних документів визначений Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd та ТОВ «ВОСОР» у п.11 Контракту №3 від 27.10.2015.

Для проведення митного оформлення поставленого за вищевказаним Контрактом №3 від 27.10.2015 товару ТОВ «ВОСОР» (декларантом Лущинським А.І.) 21.01.2016 по електронній системі «MD Office™. MDDeclaration» до митного поста «Запоріжжя-центральний» Запорізької митниці ДФС подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2015/000727 (а.с.16).

При митному оформленні товар задекларований позивачем як: «Гумат Калія GumiGold (добриво) упакований в 1600 п/е мішків до 10 кг, 300 п/е мішків (1кг/фольгір. пакет/20 шт. в п/е мішку), 150 п/е мішків (5кг/фольгір. пакет/4 шт. в п/е мішку). Всього 2050 мішків. Являє собою гранульовану речовину (1-2 мм) чорного кольору, на основі гумінових кислот. Склад: гумінова кислота не більше 85%; К20 10%; водорозчинність не менше 98%; фульвокислоти не більше 15%; РН - 9-10. Виробник: YANTAI НЕАТЕХ BIOCHEMICAL & TECHNOLOGY CO., LTD. Торгівельна марка: GumiGold. Країна виробника - CN (Китай)» (графа 31 МД №112050000/2015/000727 від 21.01.2016).

У графі 45 МД №112050000/2015/000727 заявлена митна вартість товару у розмірі 750706 грн. 81 коп. (тобто за ціною 1,22 доларів США за 1 кг).

Згідно графи 43 МД №112050000/2015/000727 декларантом зазначено метод визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод), передбачений ст.58 Митного кодексу України.

При поданні МД №112050000/2015/000727 від 21.01.2016 декларантом надано Запорізькій митниці ДФС, зокрема: Контракт №3 від 27.10.2015; Рахунок (Інвойс) №VО/YH-20151027 від 27.10.2015; Коносамент №COSU від 01.12.2015; страховий поліс №PYIE23E21883 від 30.11.2015; опис товару б/н від 27.10.2015; пакувальний лист №VО/YH-20151027 від 25.11.2015; Калькуляцію собівартості №V0/YH-20151027 від 27.10.2015; прайс-лист виробника товару б/н від 27.10.2015; Сертифікат про походження товару 15С3706А1112/00011 від 25.11.2015; лист від 25.11.2015; копію митної декларації країни відправлення №21059960 від 24.11.2015; міжнародну накладну (CMR) №179/5 від 15.01.2016; Платіжне доручення №13 від 03.11.2015; Платіжне доручення №14 від 17.12.2015; лист від 27.10.2015 (щодо надання знижки на товар), про що зазначено в графі 44 МД-6 (а.с.16-зворот).

Відповідачем декларанту по електронній системі «MD Office™. MDDeclaration» направлено повідомлення, що документи, які надані до митного оформлення не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності: 1) в графі «Призначення платежу» Платіжного доручення від 03.11.2015 №13 вказано що оплата здійснюється за Контрактом №3 від 27.10.2015, хоча оплата здійснюється відповідно до Інвойсу від 27.10.2015 №VО/YH-20151027, що не дає можливості впевнитись у виконанні умов оплати за товар; 2) пунктом 11 Контракту від №3 від 27.10.2015 передбачено наявність документів, зокрема прайс-листа, який до митного оформлення наданий не був, що може свідчити про заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товару; 3) в Інвойсі від 27.10.2015 №VО/YH-20151027 вказано що відвантаження здійснюється протягом 20 днів з дати після отримання авансового платежу. Авансовий платіж був здійснений 03.11.2015, а товар відправлено 01.12.2015, що не відповідає вимогам Інвойсу (а.с.37).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) повідомлено декларанта про те, що відповідно до ч.6 ст.53 Митного кодексу України він за власним бажанням може подати інші додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару (а.с.37).

На письмову вимогу відповідача 21.01.2016 позивач надав: 1) прайс-лист від 27.10.2015; 2) калькуляцію №VO/YH-20151027 від 27.10.2015, та зазначив, що інші документи протягом строків, передбачених ч.3 ст.53 Митного кодексу України, надаватися не будуть (а.с.70).

Суд вважає, що оскільки під час розгляду справи не надано безспірних доказів того, що разом з МД №112050000/2015/000727 від 21.01.2016 позивачем було надано прайс-лист від 27.10.2015 (наявність якого прямо передбачена п.11 Контракту №3 від 27.10.2015), то Запорізькою митницею ДФС обґрунтовано відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України зроблено запит у позивача додаткових документів.

Судом досліджено Рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте Запорізькою митницею ДФС за №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016 (митний пост «Запоріжжя-центральний») та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00036 від 21.01.2016 (а.с.19-22).

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016 зазначено наступне: «… Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна у митниці ДФС інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 1,65 дол. США за кг товару (МД №112050000/2015/018003 від 13.10.2015) …» (а.с.20).

Разом з цим, відповідачем не надано до суду допустимих доказів на підтвердження викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016 доводів переходу від одного другорядного методу визначення ціни імпортованого товару до іншого.

Оформлення товару (задекларованого 21.01.2016 за МД №112050000/2015/000727) здійснено ТОВ «ВОСОР» з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016 і випущено відповідачем у вільний обіг вже за МД МД №112050000/2015/000773 від 22.01.2016 під гарантію (а.с.17-18).

За змістом умов постачання CІF правил Інкотермс від 16.09.2010, за якими «Cost, Insurance and Freight» («Вартість, страхування і фрахт») означає, що продавець постачає товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар; продавець зобов'язаний або поставити товар на борт судна, або забезпечити надання поставленого таким чином товару у місці призначення; ризик втрати або пошкодження товару переходить, коли товар знаходиться на борту судна; продавець зобов'язаний укладати договір і сплачувати всі витрати та фрахт, необхідні для доставляння товару до поіменованого порту призначення; продавець також укладає договір страхування, який покриває ризик втрати або пошкодження товару під час перевезення.

Судом досліджено міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №179/5 від 15.01.2016 у графі 16 якої міститься відбиток штемпелю перевізника: ТОВ «ФЛБ ТРАНС» (а.с.44).

Представник позивача вважає, що вказані витрати не впливають на митну вартість імпортованого 21.01.2016 за МД №112050000/2015/000727 товару.

Досліджуючи твердження відповідача про те, що в графі «Призначення платежу» Платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах №13 від 03.11.2015 вказано, що оплата здійснюється за Контрактом №3 від 27.10.2015, хоча оплата здійснюється відповідно до Інвойсу №VО/YH-20151027 від 27.10.2015, що не дає можливості впевнитись у виконанні умов оплати за товар, судом з'ясовано: у графі 6 «Призначення платежу» даного Платіжного доручення зазначено 12234,00 доларів США, які є попередньою оплатою за Контрактом №3 від 27.10.2015 за GumiGold (а.с.28).

Представник позивача пояснив суду, що при зазначені у Платіжному дорученні саме Контракту, а не Інвойсу, декларант керувався вимогами банківського законодавства та вимогою ПАТ «Платинум Банк» через який був здійснений платіж.

Зокрема у листі ПАТ «Платинум Банк» від 10.02.2015 за №37 на адресу ТОВ «ВОСОР» зазначено наступне: «… З метою дотримання банківського законодавства при здійсненні операцій з переказу коштів в іноземній валюті ТОВ «ВОСОР» по імпортним контрактам зазначаємо. Відповідно до пункту 3.8 постанови Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 «Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Таким чином, при заповненні платіжного доручення реквізиту «Призначення платежу» прошу вказувати контракт, а не інвойс, який є невід'ємною частиною контракту …» (а.с.42).

Водночас, відповідач документально не обґрунтував, як стосується заповнення реквізитів Платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах №13 від 03.11.2015 до заявленої митної вартості товару здійсненою декларантом.

Досліджуючи твердження відповідача про те, що в Інвойсі від 27.10.2015 №VО/YH-20151027 вказано, що відвантаження здійснюється протягом 20 днів з дати після отримання авансового платежу, але авансовий платіж був здійснений 03.11.2015, а товар було відправлено 01.12.2015, що не відповідає вимогам Інвойсу, судом з'ясовано, що ціна товару: Гумат калія у фольгованих пакунках по 1 кг становить 1370,00 доларів США за 1 метричну тону; Гумат калія у фольгованих пакунках по 5 кг становить 1302,00 доларів США за 1 метричну тону; Гумат калія у поліетиленових пакунках по 10 кг. становить 1242,00 доларів США за 1 метричну тону - за умов постачання CІF Одеса (а.с.26).

У розділі 6 Інвойсу від 27.10.2015 №VО/YH-20151027 вказано, що 40% передоплата становить 12176,40 доларів США і здійснюється покупцем банківським переказом на підставі рахунку (тобто, Інвойсу від 27.10.2015 №VО/YH-20151027), а решта - 60% оплати за товар у сумі 18264,60 доларів США здійснюється після отримання Коносамента покупцем.

На Коносаменті №COSU зазначено про взяття товару на борт - 01.12.2015, а взяття під митний контроль митницею України - 15.01.2016 (а.с.27).

Вказані умови здійснення оплати повністю відповідають п.10 Контракту №3 від 27.10.2015.

Поряд з цим, строк завантаження товару на борт судна, на думку представника позивача, не впливає на ціну товару та не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Зворотного відповідач не довів.

Досліджуючи твердження відповідача про те, що вартість товару в прайс-листі від 27.10.2015 вказана з урахуванням умов FOB, що не дає змоги співставити з цінами вказаними в Інвойсі №VО/YH-20151027 від 27.10.2015 на умовах CIF, судом з'ясовано, що в прайс-листі від 27.10.2015 вказана ціна товару без врахування витрат на транспорт та страховку (а.с.33-34).

Калькуляція собівартості товару №VО/YH-20151027 від 27.10.2015 доповнює прайс-лист і дає в повному обсязі розрахунок ціни на умовах CIF (а.с.31-32).

Представник позивача зазначив у позові, що прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін на товари та/або послуги, який адресований невизначеному колу покупців. Витрати на страхування, на митні процедури тощо, згідно загальноприйнятої світової практики не входять до ціни на товар у прайс-листі, тому що, як зазначено вище, він адресований невизначеному колу покупців, які добровільно на свій розсуд визначають на яких умовах вони будуть купувати товар. У прайс-листі від 27.10.2015 зазначено на умовах FOB тому, що на цих умовах до витрат не включаються страхування та перевезення.

Суд погоджується з думкою позивача про не обґрунтованість висунутих Запорізькою митницею ДФС зауважень - чому наданий до митниці прайс-лист не дає йому змоги співставити вартість товару з цінами вказаними в Інвойсі на умовах CIF та чому відповідач при митному оформлені товару не прийняв до уваги Калькуляцію собівартості товару №VО/YH-20151027 від 27.10.2015.

Позов підлягає задоволенню з урахуванням зазначеного вище та виходячи з наступного.

1. Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.8 ст.55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Згідно з ч.9 ст.55 Митного кодексу України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

В обґрунтування правової позиції по справі Запорізькою митницею ДФС надано до суду: витяг із Спеціалізованих програмно-інформаційних комплексів Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України з діапазоном пошуку з 13.09.2015 по 13.12.2015, в якому міститься інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 1,65 дол. США за кг товару (МД №112050000/2015/018003 від 13.10.2015) (а.с.74-76).

Представником відповідача надано до суду МД №112050000/2015/018003 від 13.10.2015, використану як джерело при винесенні Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016 (а.с.72-73).

Ціна товару вказана у МД №112050000/2015/018003 від 13.10.2015 визначена за шостим (резервним) методом після прийняття 13.10.2015 Запорізькою митницею ДФС Рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000316/2.

Представником позивача надано Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2016 у справі №808/8552/15, якою позовні вимоги ТОВ «ВОСОР» задоволено - визнано протиправними та скасовано: Рішення Запорізької митниці ДФС №112050000/2015/000316/2 від 13.10.2015 про коригування митної вартості товарів; Картку відмови в прийнятті митної декларації №112050000/2015/00622 (зроблену електронним повідомленням від 13.10.2015) (а.с.86-88).

Відтак, ціна товару, на яку спирається Запорізька митниця ДФС при прийнятті Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016 - не є достовірною, а діям Запорізької митниці ДФС щодо її визначення надана належна правова оцінка.

Позивач в обґрунтування задекларованої 21.01.2016 у МД №112050000/2015/000727 ціни товару надав до суду Інвойс №VО/YH-20151027 від 27.10.2015 виставлений Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd, (Китай), згідно якого 40% передоплати становить 12176,40 доларів США і здійснюється покупцем банківським переказом на підставі рахунку, а решта - 60% оплати за товар у сумі 18264,60 доларів США здійснюється після отримання Коносамента покупцем (а.с.26).

Саме ця сума відповідно до п.6 Контракту №3 від 27.10.2015 є обов'язковою, оскільки Інвойс №V0/YH-20151027 від 27.10.2015 становить невід'ємну частину цього Контракту (Договору). Прайс-лист від 27.10.2015 (на який посилається у запереченнях відповідач) - не є складовою Контракту №3 від 27.10.2015.

Відповідно до приписів розділу 5 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених 13.07.2012 наказом Державної митної служба України №362, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від Держмитслужби України, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити митних органів та/або Держмитслужби України; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між Держмитслужби України та асоціаціями, спілками та іншими об'єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація, отримана в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи Інтернет-магазинів тощо).

Відповідачем, який заперечував проти позову, не надано до суду доказів вивчення всіх можливих джерел інформації, передбачених Розділом 5 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» при прийнятті Рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016, визначенні ціни імпортованих ТОВ «ВОСОР» товарів.

Висновків/інформації служби з експертного забезпечення митних органів (можливість отримання яких передбачена п.1 розділу VІ «Порядку взаємодії митних органів із Центральним митним управлінням лабораторних досліджень та експертної роботи при проведенні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів», затвердженого 31.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №654, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2012 за №1071/21383, пп.3 п.4 «Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Міндоходів», затвердженого 29.05.2013 наказом Міністерства доходів і зборів України №133) відповідач до суду - не надав.

Звідси, Запорізькою митницею ДФС не доведено причини надання переваг одним джерелам цінової інформації перед іншими.

Як зазначено у ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено, що використані декларантом (ТОВ «ВОСОР») відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України.

Звідси, Запорізькою митницею ДФС не доведено правомірність переходу до другорядних методів визначення митної вартості товарів, як то передбачено п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

З урахуванням обставин справи та досліджених доказів суд приходить до висновку, що Запорізькою митницею ДФС не доведено наявність правових підстав для прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016.

Доказів притягнення декларанта чи перевізника товару до відповідальності за ст.483 Митного кодексу України за надання неправдивих відомостей для визначення митної вартості товару Запорізькою митницею ДФС до суду - не надано.

Отже, Запорізька митниця ДФС не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 31.03.2015 у справі №21-127а15.

2. Надаючи правову оцінку прийняттю Запорізькою митницею ДФС Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яка є предметом спору у цій справі суд виходить з наступного.

Згідно з ч.12 ст.264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Як зазначено у п.7.1 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672 (надалі - «Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»), у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п.7.2 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»).

У поданій до суду Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00036 від 21.01.2016 зазначені причини відмови аналогічні викладеним у Рішенні про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару після отримання від позивача додаткових документів.

Отримавши від декларанта документи, які, на думку суду, підтверджують правильність задекларованої митної вартості товару за основним методом, відповідач з порушенням норм права здійснив застосування другорядних методів.

На думку суду позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)) та безпідставність застосування відповідачем резервного методу.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016 та, відповідно, Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00036 від 21.01.2016, прийняті Запорізькою митницею ДФС не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб'єктом владних повноважень у справі була Запорізька митниця ДФС, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені судові витрати позивачу, документально підтверджені у сумі 1378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000005/2 від 21.01.2016, винесене Запорізькою митницею ДФС відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР».

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00036 від 21.01.2016, видану Запорізькою митницею ДФС відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР».

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР» з бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС судові витрати у сумі 1378 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 22.04.2016.

Суддя О.О. Прасов