Справа № 521/20598/15-а
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/34/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.

при секретарі: Малиш О.Л.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача Бурова С.О.,

представника третьої особи Гаврикова М.В.,

розглянув адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції м. Одеси Бурова Станіслава Олеговича, за участі третьої особи Управління патрульної служби у м. Одесі про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

25.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора 4-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції МВС України в м. Одеса Бурова С.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №688507 від 27.11.2015 року. Винесеною інспектором 4-ї роти 3-го батальйону УПС МВС України в м. Одеса лейтенантом поліції Буровим С.О., позивача ОСОБА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає зазначену постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не порушував правил дорожнього руху і не здійснював проїзд регульованого перехрестя вулиць Миколаївська дорога - Лиманна, на заборонений червоний сигнал світлофору.

Наглядом за дорожнім рухом саме вказаного перехрестя патрульні поліцейські не займалися, а наздогнали його патрульним автомобілем, на якому вони рухались по вул. Лиманна, грубо порушуючи вимоги ПДР та створюючи аварійну ситуацію по вул. Миколаївська дорога на значній відстані від перехрестя. Ніяких доказів, які б підтвердили факт начебто допущеного правопорушення, інспектор Буров С.О. та його прапорщик, йому не надали. Зазначені співробітники під час спілкування поводили себе вкрай негативно та зневажливо по відношенню до нього. На його зауваження з приводу їх безпідставної зупинки та спроби звинуватити його у допущеному правопорушенні не реагували, і по причині відсутності у них будь-яких фактичних доказів, принципово провокували на конфлікт безпідставно його звинувачуючи.

Будучи впевненим в своїх діях він продовжив рух далі, оскільки їхав за викликом своїх знайомих в с. Котовського, про що також повідомляв поліцейським і звертав увагу на їх протиправні дії. В подальшому працівники патрульної поліції під'їхали до нього, коли він зупинився, щоб забрати своїх знайомих і в їх присутності грубо із застосуванням фізичної сили витягли його із автомобіля, кинули на дорожнє покриття, наносячи тілесні ушкодження (розбили голову), розірвали шкіряну куртку, нанесли значний матеріальний та моральний збиток і безпідставно в порушення вимог ЗУ «Про національну поліцію», застосували до нього спецзасоби, наручники, а потім доставили до Суовровського РВ ГУМВС України в Одеській області, де він вимушений був у присутності працівників РВ звернутися за медичною допомогою. А його автомобіль ВАЗ-2106 був незаконно доставлений без його відома та його участі на арешт майданчик, з якого пропали особисті речі та гроші.

По факту нанесення тілесних ушкоджень надано окремі скарги до керівництва Суворовського РВ, УВБ в Одеській області, за якими проводяться перевірки.

Постанова серії ПС2 №688507 від 27.11.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, яку він випадково без отримання під підпис, помітив у поштовому ящику 06.12.2015 року за місцем свого проживання, виносилася працівником патрульної поліції Буровим С.О. без його участі з грубими порушеннями вимог чинного законодавства.

Вважає, що при відсутності будь-яких фактичних доказів, які б підтверджували факт допущеного ним правопорушення, відсутності зафіксованого порушення ПДР у автоматичному режимі та категоричної його незгоди із пред'явленим працівником патрульної поліції йому порушенням вимог ПДР, посадова особа Буров С.О., зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Просить суд визнати дії інспектора 4-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції МВС України в м. Одеса Бурова С.О., під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови серії ПС2 №688507 від 27.11.2015 року за ч.2 ст.122 КУпАП незаконними; постанову у справ про адміністративне правопорушення серії ПС 2 №68850 від 27.11.2015 року за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження у справі - закрити.

Відповідач Буров С.О.,у судовому засіданні заперечив проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи Гавриков М.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав письмові заперечення, з яких вбачається, що позовна заява подана з метою уникнення адміністративної відповідальності. Дії інспектора патрульної поліції Бурова С.О. під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

27.11.2015 року о 02 год. 20 хв. позивач ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора на перехресті вулиці Миколаївська дорога та вул. Ліманна, чим порушив п.8.7.3.е Правил дорожнього руху.

Правопорушення було виявлено ІПП Буровим С.О. у зв'язку з чим була винесена постанова про адміністративне правопорушення ПС2 №688507, відповідно до якої позивач притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає дії інспектора Бурова С.О. стосовно притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 правомірними, обґрунтованими та вчиненими на підставі чинного законодавства, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, тому постанова по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, а її зміст не суперечить нормам законодавства. Доводи позивача стосовно протиправності цих дій та скасування постанови серії безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства. Зазначив, що позивач таким чином намагається уникнути установленої законом відповідальності. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 №688507 від 27.11.2015 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. за те, що він 27.11.2015 року о 02год.20хв. в м. Одеса вул. Ліманна - вул. Миколаївська дорога, рухаючись по вул. Миколаївська дорога здійснив проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору з вул. Ліманна, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди , тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки рухався на зелений сигнал світлофору по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд України акцентував увагу на тому, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення (п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні відповідач Буров С.О. зазначив, що під час притягнення ОСОБА_1 до відповідальності приймав до уваги як доказ скоєння ним правопорушення свідчення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, будь яких інших доказів цієї події у нього не мається. Відео фіксація безпосереднього проїзду на заборонений червоний сигнал світлофора ОСОБА_1 не проводилась.

Допитаний в судовому засіданні свідок працівник поліції ОСОБА_4 суду пояснив, що він бачив 27.11.2015 року приблизно о 02 год., як ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора на перехресті вулиці Миколаївська дорога та вул. Ліманна, чим порушив п.8.7.3.е Правил дорожнього руху. Автомобіль був зупинений за напрямком руху по улиці Миколаївська дорога. Після зупинки поведінка водія автомобіля ОСОБА_1 була неадекватною, він ображав співробітників поліції та намагався зникнуть з місця скоєння правопорушення. Чинив злісну непокору законним вимогам співробітників поліції.

Свідок ОСОБА_5, допитаний в судовому засіданні зазначив, що він також є працівником поліції та перебував в одному екіпажі з ОСОБА_4 та Буровим С.О. під час патрулювання і бачив, як 27.11.2015 року приблизно о 03 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора на перехресті вулиці Миколаївська дорога та вул. Ліманна. Оскільки ОСОБА_1 чинив злісну непокору працівникам поліції та не надав документи на вимогу працівника поліції його було притягнуто до відповідальності за ст.ст. 122-2, ст. 185 КУпАП. ОСОБА_1 оскаржив їх дії до судів та звернувся до прокуратури з приводу перевищення повноважень працівниками поліції. В наслідок чого, він - ОСОБА_5, ОСОБА_4 та Буров С.О. вимушені були їздити на допити та вирішувати інші проблеми.

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх суперечливими та взаємовиключними. Оскільки як вбачається з оскаржуваної постанови серії ПС2 №688507 від 27.11.2015 року, позивач «рухаючись по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі здійснив проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофору з вулиці Ліманна». Тобто, червоний сигнал світлофору був призначений для автомобілів які рухались з вул. Ліманна, а якщо для автомобілів, які рухались по вул. Ліманна був червоний сигнал світлофору, то відповідно автомобілям, які рухались на перехресті доріг по вул. Миколаївська дорога був зелений сигнал світлофору.

Отже, відповідачем не спростовані належними доказами, перелік яких міститься в ст.251 КУпАП, пояснення позивача про те, що йому рухаючись по вул. Миколаївська дорога був зелений сигнал світлофору.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що постанова ПС2 №688507 від 27.11.2015 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП про накладення на позивача адміністративного стягнення в сумі 425 грн. не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова - скасуванню.

Разом з тим, щодо вимог позивача ОСОБА_1 про закриття провадження по справі, слід зазначити наступне.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами. Втручання в повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення приписів ч. 2 ст. 122 КпАП України, як і закриття провадження у такій адміністративній справі, наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а тому закриття судом першої інстанції провадження у адміністративній справі, порушеній Відповідачем відносно Позивача, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Аналогічна позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові від 12.03.2015 року у справі №К/9991/28251/11.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії інспектора 4-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції МВС України в м. Одеса Бурова С.О. по винесенню постанови серія ПС2 № 688507 від 27.11.2015 року є неправомірними а постанова серія ПС2 № 688507 у справі про адміністративне правопорушення від 27.11. 2015 року підлягає скасуванню.

Керуючись, ст.ст.6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 100, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції м. Одеси Бурова Станіслава Олеговича, за участі третьої особи Управління патрульної служби у м. Одесі про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора патрульної служби роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції м. Одеси Бурова Станіслава Олеговича по винесенню постанови серія ПС2 № 688507 від 27.11.2015 року неправомірними.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 688507 від 27.11.2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні мають право оскаржити постанову протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

Постанова ухвалена в нарадчій кімнаті й видрукувано в одному екземплярі.

Суддя: