Справа № 2-а-3011/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3011/11
ПОСТАНОВА

іменем України

17.06.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід ІІ групи.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй, як інваліду 2-ї групи внаслідок захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, за шкоду заподіяну здоровю повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем проживання органами соціального захисту населення.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Їй як особі, що постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інваліду ІІ групи, згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена виплата щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Всього вона недоотримала з 2002 року щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 18472, 50 грн.

Вона зверталась до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації із заявою здійснити виплату відповідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте у передбачений законом термін відповідь так і не отримала..

Вважає дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо виплати їй щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах менших 5 мінімальних заробітних плат неправомірними.

Посилаючись на зазначене ОСОБА_1 просила визнати відмову в перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з боку ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації неправомірною; стягнути з ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації недоплачені кошти в сумі 18472, 50 грн. за період з 2002 року по 2010 рік; зобовязати надалі проводити розрахунки щорічної допомоги на оздоровлення згідно зі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як постраждалій від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплено, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік» встановлено, що питання складення нормативного документа щодо порядку та розміру виплати сум на оздоровлення покладається на Кабінет Міністрів України. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють відповідні видатки за загальним фондом бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами та у відповідності бюджетним паспортам даної програми. Тому, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації проводило виплати щорічної одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік».

Ухвалою судді від 3 червня 2011 року в частині позовних вимог про зобовязання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги на оздоровлення за період з 1 січня 2002 року по 22 жовтня 2010 року залишено без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням серії А № 126042 від 21.02.2001 р. Інвалід 2-ї групи відповідно до витягу із акту огляду МСЕК від 8 лютого 2001 року.

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІ групи виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітні плати.

З огляду на те, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 відповідач не правомірно виплачував компенсацію в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 48 зазначеного Закону за вказаний період.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, виходячи з вищенаведеного та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору щодо визначення розміру допомоги на оздоровлення, застосуванню підлягатиме саме положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, а не положення Закону України «Про Державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо виплати позивачу щорічної одноразової допомоги на оздоровлення є неправомірними, та суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами та враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на момент здійснення виплати, здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, за період з 22 жовтня 2010 року, в межах строку звернення до суду.

Згідно вимог ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлено цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому суд застосовує позовну давність в межах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення може бути постановлене тільки щодо правовідносин, які склались на день його постановлення, та має бути наслідком чинного правового регулювання. Суд не може обмежувати законодавчий орган в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних правовідносин.

Враховуючи дату звернення позивача до суду 22.04.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення позивача з 22 жовтня 2010 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Вимоги позивача про зобов`язання здійснити нарахування недоплаченої суми на оздоровлення у розмірі 18472,50 грн. не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, який визначає розмір пенсії до виплати, а відповідно і проводити розрахунки щодо недоплаченої суми.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 9, 11, 99, 159, 161-163 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, як інваліду 2-ї групи, щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік, за період з 22 жовтня 2010 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук