Справа № 804/1899/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 квітня 2016 р. справа № 804/1899/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., перевіривши матеріали позовної заяви управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська до Публічного акціонерного товариства "Трест Дніпродорбуд" про стягнення заборгованості за липень-грудень 2015 року у розмірі 30104,90 грн., -

ВСТАНОВИВ :

04 квітня 2016 року засобами поштового звязку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська до Публічного акціонерного товариства "Трест Дніпродорбуд" про стягнення заборгованості за липень-грудень 2015 року у розмірі 30104,90 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов подано з порушенням вимог закону.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною другою ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ст. 1 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VІ, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня - 1378 гривень.

За змістом позовних вимог позивач просить суд стягнути заборгованість в розмірі 30104,90 грн.

Судом встановлено, що предметом позову є вимоги, що містять майновий характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру субєктом владних повноважень або юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, позивач, звертаючись до суду з майновими вимогами на загальну суму 30104,90 грн. повинен був сплатити до суду судовий збір в сумі - 1378,00 грн., тобто, 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Проте, в порушення ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, за подання до адміністративного суду позовної заяви, яка містить вимоги майнового характеру, позивачем до матеріалів адміністративного позову не надано доказів сплати.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір із заявлених ним майнових вимог у розмірі 1378,00 грн. на реквізити: одержувач - УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030001.

Судом встановлено, що позивачем до матеріалів адміністративного позову подано письмове клопотання про відстрочення сплати судового збору, до винесення рішення по справі.

В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що у звязку із набранням чинності Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", скасовано пільги Пенсійному фонду України щодо сплати судового збору та зобовязано сплачувати судовий збір. Проте, фінансування державних органів для сплати судового збору не здійснено, у звязку із чим позивач просить суд відстрочити сплату судового збору.

Суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача щодо відстрочення сплати судового збору слід відмовити повністю, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно із ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1 ст. 67 Конституції України закріплено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 5 Закону України Про судовий збір визначено вичерпний перелік субєктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подання адміністративного позову до суду.

Суд також звертає увагу, що у клопотанні про відстрочення сплати судового збору позивачем не зазначено яку саме суму він просить суд відстрочити, а також, не надано доказів платоспроможності сплатити судовий збір станом на день ухвалення судового рішення, тому, суд вважає відсутність підстав для задоволення клопотання позивачу про відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105 - 108, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про відстрочення сплати судового збору, до винесення рішення по справі - відмовити повністю.

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська до Публічного акціонерного товариства "Трест Дніпродорбуд" про стягнення заборгованості за липень-грудень 2015 року у розмірі 30104,90 грн. - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) календарних днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1378,00 грн., із заявлених позивачем майнових вимог, сплаченого на реквізити: одержувач - УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030001.

Розяснити позивачу, що відповідно до п. 1. ч. 3, ч. 6 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1