Справа № 809/328/16
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2016 р. Справа № 809/328/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Волочій Л.І.

за участю сторін:

представника позивача: Марунчака М.В.

представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Галицького об"єднаного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МІГС"

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі звернулося до суду з адміністративним позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МІГС" про стягнення заборгованості в розмірі 82724,77 грн.

Ухвалою суду від 27.04.2016 року допущено заміну позивача Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі його правонаступником - Галицьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що внаслідок невідшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2, відповідачем порушуються вимоги Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Так, відповідачем станом на 01.03.2016 року допущено заборгованість по виплаті таких витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в загальному розмірі 82724,77 грн., а саме: по пенсіонерах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за період з вересня по грудень 2015 року, а по пенсіонеру ОСОБА_7 за період з 01.01.2012 року по 31.01.2016 року. На підставі наведеного позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, поштова кореспонденція, направлена на адресу відповідача, повернулась з відміткою Укрпошти "за відмовою адресата від одержання". Статтею 37 КАС України передбачено, що у разі відмови адресата від одержання повістки особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці, засвідчує її власним підписом і негайно повертає до адміністративного суду. Особа, яка відмовилася одержати повістку, вважається такою, що її повідомлено про дату, час і місце судового засідання. Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю "Мігс" є юридичною особою та платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та збору на обов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 8-9).

Об'єктом оподаткування для платника зазначеного збору є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за списком №2, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 вказаного Закону.

Так, колишнім працівникам ТОВ "Мігс" ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 призначено та виплачуються пенсії на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пунктів "б-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Як вбачається з розрахунків, направлених позивачем, відповідача зобов'язано відшкодувати наступні суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах:

- згідно розрахунку за вересень 2015 року 4839,04 грн., а саме: ОСОБА_3 - 1139,77 грн. (місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій), ОСОБА_4 - 1082,99 грн. - (місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій), ОСОБА_5 - 1710,95 грн. (місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій) та ОСОБА_6 - 905,33 грн. - (місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій) а.с.16);

- згідно розрахунків за жовтень, листопад, грудень 2015 року 15724,62 грн., а саме: ОСОБА_3 - по 1266,72 грн. (місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій), ОСОБА_4 - по 1207,99 грн. (місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій), ОСОБА_5 - по 1737,64 грн. (місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій) та ОСОБА_6 - по 1029,19 грн. (місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій) (а.с.13-15).

Крім того, судом встановлено, що відповідачем заявлено до відшкодування суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за період з 01.01.2012 року по 31.01.2016 року в загальному розмірі 65955,59 грн. по пенсіонеру ОСОБА_7, котрій пенсія призначена з 31.12.2003р. по 25.08.2022р.

Так, 02.02.2016 року позивач направив відповідачу за вих.№566/04 розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, з лютого 2016 року, по пенсіонерах, в тому числі і ОСОБА_7

Поряд з цим на адресу відповідача 10.02.2016 року Управлінням направлено три розрахунки про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по пенсіонеру ОСОБА_7, а саме: розрахунок за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року (1181,76 грн. - місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій) (а.с.17), розрахунок за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року (1181,76 грн. - місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій) (а.с.18) та розрахунок за період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року (1181,76 грн. - місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій) (а.с.19).

Проте, відповідач станом на день подання адміністративного позову не відшкодував позивачу суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій вказаним громадянам, нарахованих і виплачених за списком №2.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до п.1 та п.2 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Так, статтею 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про державне пенсійне страхування" (в редакції Закону до 01.01.2016 року) та крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України , об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції закону з 01.01.2016 року).

Статтею 4 вказаного Закону встановлено ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 відсотків від даного об'єкта оподаткування.

Однак, з набранням чинності 01.01.2015 року Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VII від 28.12.2014 року, з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок, а тому відповідач, який до 01.01.2015 рок був платником фіксованого сільськогосподарського податку, з січня 2015 року повинен відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно із п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, повинні вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, до досягнення працівниками загальновстановленого пенсійного віку.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійному Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України N 21-1 від 19.12.2003.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.4 вищезгаданої Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.7 Інструкції.

Відповідно до п. 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Судом встановлено, що ТОВ "Мігс" направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по списку №2 за вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року в розмірі 20563,66 грн., а тому підприємство зобов'язане відшкодувати фактичні витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві.

При цьому суд зазначає, що позивачем у довідках про заборгованість відповідача по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій вказаним пенсіонерам загальна сума заборгованості за період з вересня по грудень 2015 року складає 20966,16 грн. (а.с.71-71). В той же час загальна сума заборгованості за цей період відповідно до надісланих відповідачу розрахунків за вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року становить 20563,66 грн. (а.с.13-16).

Відтак, позов в частині стягнення з відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по списку №2 вказаним вище пенсіонерам, за період з вересня по грудень 2015 року в розмірі 20563,66 грн. грн. підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії по пенсіонеру ОСОБА_7 за період з 01.01.2012 року по 31.01.2016 року в загальному розмірі 65955,59 грн. суд зазначає наступне.

Як вбачається з протоколу призначення пенсій УПФУ в Галицькому районі №7168 від 27.02.2004 року ОСОБА_7 на підставі п. «ж» ст.13 Закону України про пенсійне забезпечення» як жінці, яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п»ятеро і більше дітей, з 31.12.2003 року року призначено пенсію за віком (а.с. 24).

Крім того, відповідно до Витягу із протоколу №37 засідання комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при Івано-Франківській облдержадміністрації від 10.08.2004 року ОСОБА_7 з 29.07.2004 року встановлено пенсію за особливі заслуги перед Україною та до призначеної раніше пенсії встановлено надбавку (а.с. 28).

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується представником позивача, позивач з моменту призначення ОСОБА_7 пенсії не направляв ТОВ "Мігс" будь-яких розрахунків по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій стосовно ОСОБА_8, оскільки відповідач був платником фіксованого сільськогосподарського податку і в силу закону був звільнений від відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Управління Пенсійного Фонду України в Галицькому районі лише 02.02.2016 року направило відповідачу за вих.№566/04 розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, з лютого 2016 року, по пенсіонерах, в тому числі і по ОСОБА_7, а 10.02.2016 року направило відповідачу три розрахунки про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по пенсіонеру ОСОБА_7, а саме: розрахунок за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, розрахунок за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року та розрахунок за період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року на загальну суму 65955,59 грн. (а.с11, 17-19).

Як зазначалось вище, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, передбачено щомісячне стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за поточний місяць.

В даній Інструкції передбачено дві підстави для донарахування підприємству додаткових витрат понад місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій: 1) за новопризначеними пенсіями (за період з дати призначень пенсії до дати складання розрахунку; 2) за результатом звірки за попередній період (стягується недоплачена сума).

При цьому, стягнення недоплаченої суми за попередні роки, виявленої за результатами звірки, повинно здійснюватись одноразово, лише у першому поточному місяці року, тобто разом із сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень поточного року.

Друга підстава для стягнення донарахувань за попередні періоди передбачена ч.3 п.6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованим особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, згідно якої, суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій сплачуються одночасно з оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, вищевказаною Інструкцією передбачено стягнення витрат за попередній період лише відносно осіб, яким призначені пенсії напередодні періоду стягнення (за період з дати призначення пенсій до дати складання розрахунку), тобто за новопризначеними пенсіями. Інших підстав для стягнення донарахувань за попередній період, у тому числі для стягнення суми недоплати за попередній місяць, діючим законодавством України не встановлено.

Згідно з пунктом 6.5. Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Таким чином, із системного аналізу вказаних правових норм, слідує, що тільки у випадку зміни розміру пенсії або настання обставин, які безпосередньо впливають на суму відшкодування, органи пенсійного фонду мають право для донарахування додаткової суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 14.03.2013 року №К/9991/32264/11.

Оскільки ОСОБА_7 пенсія призначена з 31.12.2003 року, а з 01.01.2015 року відповідач уже не був платником фіксованого сільськогосподарського податку, то саме з цього часу у позивача виникало право на надіслання відповідачу розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а у відповідача - обов»язок відшкодовувати вказані витрати. Однак, такий розрахунок був надісланий лише 10.02.2016 року, а тому право на стягнення відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначеної на пільгових умовах по ОСОБА_7, у позивача виникає з лютого 2016 року з урахуванням вимог п.6.4, п.6.5, п.6.7, п.6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії по пенсіонеру ОСОБА_7 за період з 01.01.2012 року по 31.01.2016 року в загальному розмірі 65955,59 грн., а тому позовні вимоги в частині стягнення цих коштів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою суду від 04.04.02016 року задоволено клопотання УПФУ в Галицькому районі про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по даній справі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно із ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" у 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 1378 грн.

Відтак, позивачу при поданні позовної заяви необхідно було сплатити судовий збір, передбачений ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", в розмірі 1378 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі (ч.2 ст.88 КАС України).

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Відтак, враховуючи, що даний позов задоволено частково, підлягає стягненню з Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в дохід Державного бюджету України 1378 грн. судового збору.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГС" () на користь Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області () витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, по списку №2 за період з вересня по грудень 2015 року в розмірі 20563,71 грн. (двадцять тисяч п'ятсот шістдесят три гривні сімдесят одна копійка).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України (УДКСУ в м.Івано-Франківську, код отримувача - 37952250, банк отримувача - ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача - 836014, рахунок отримувача - 4002, код класифікації доходів бюджету - 22030101) в розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 16.05.2016 року.