Справа № 819/522/16
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/522/16

16 травня 2016 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бережанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про зобов'язання внесення змін до актового запису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Бережанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області, в якій просить зобов'язати відповідача внести зміни в актовий запис про шлюб № 18 від 06 жовтня 1960 року, складеного Куропатницькою сільською радою Бережанського району Тернопільської області на ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а саме у графі "національність" змінити національність нареченої з "українка" на "полька".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батько позивачки - ОСОБА_5, бабуся - ОСОБА_6, дід - ОСОБА_7 за національністю поляки. Сама позивачка дотримується традицій польської національності та віросповідання, відчуває себе полькою і хоче зберегти свою національну, культурну, мовну та релігійну самобутність. З метою відновлення своєї національної ідентичності позивачка звернулася до Бережанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області із заявою про внесення виправлень в актовий запис про шлюб № 18 від 06 жовтня 1960 року, складеного Куропатницькою сільською радою Бережанського району Тернопільської області на ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а саме у графі "національність" змінити національність нареченої з "українка" на "полька", однак їй було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, однак представник позивача подав до суду заяву від 16.05.2016 року про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув, заперечень на адміністративний позов не подав, хоча про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином у відповідності до вимог ст.ст.33,35 КАС України.

Частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

За зверненням ОСОБА_1 до Бережанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про внесення змін в актовий запис про шлюб № 18 від 06 жовтня 1960 року, складеного Куропатницькою сільською радою Бережанського району Тернопільської області на ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а саме у графі "національність" змінити національність нареченої з "українка" на "полька" 25.03.2016 року відповідачем видано висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, яким відмовлено у задоволенні прохання заявника у внесенні вищевказаних змін до актового запису шлюб № 18 від 06 жовтня 1960 року у зв'язку з тим, що зміна національності чинним законодавством не передбачена, оскільки Указ Президента України від 31 грудня 1992 року "Про порядок зміни громадянами України національності" (24/91) втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27.01.1999 року № 70/99.

Не погодившись з таким висновком позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Згідно з пунктом 7 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29-32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року), розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VІ).

Відповідно до статті 6 Закону № 2398-VІ відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно зі статтею 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, спадкоємців померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (ч.ч. 2, 3 ст. 22 Закону № 2398-VІ).

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі -Правила).

Відповідно до пункту 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 2.5 Правил передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається особою, щодо якої складено актовий запис.

Відповідно до пункту 2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2, згідно пункту 2.12 Правил.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку (пункт 1.1 Правил).

Відповідно до пункту 2.13.2 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Згідно з пунктом 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно положень статей 1,3 Закону України "Про національні меншини в Україні" Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно з приписами частини другої статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Дослідивши належні та допустимі докази у справі, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Куропатники Бережанського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 22.10.1939 року зроблено запис № 22. У відомостях про батька позивачки - ОСОБА_5 та матір позивачки - ОСОБА_8 у графах "національність" стоїть прочерк.

Згідно із свідоцтва про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 18 від 06.10.1960 року, складеного Куропатницькою сільською радою Бережанського району Тернопільської області у відомостях про наречену в графі "національність" вказано "українка".

Однак, як вбачається із архівної довідки про народження №О-39/05-13 від 04.09.2015 року, виданої Державним архівом Тернопільської області та справи №194 про народження, в документах архівного фонду Повітові римо-католицької деканати Галицького намісництва в метричній книзі про народження м. Бережани Бережанського повіту Тернопільського воєводства, сучасного Бережанського району Тернопільської області, за 1905-1923 роки є відомості, що ОСОБА_5 (батько позивачки) народився, хрещений згідно з римо-католицьким обрядом 31 травня 1909 року.

Також, згідно архівної довідки №О-23/04-11 від 04.04.2016 року, виданої Державним архівом Тернопільської області, в документах архівного фонду Греко-католицькі повітові парафіяльні управління Тернопільського краю Галицького намісництва, з 1921 року Тернопільського воєводства в метричній книзі про шлюб за 1876-1942 роки с. Куропатники Бережанського повіту Тернопільського воєводства, сучасного Бережанського району є відомості, що 07 червня 1936 року взяли шлюб ОСОБА_5 (батько позивачки), син ОСОБА_9 і ОСОБА_12, з дому ОСОБА_13, римо-католицького віросповідання (народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р.) і ОСОБА_10 (матір позивачки), дочка ОСОБА_11 і ОСОБА_6, з дому ОСОБА_6, греко-католицького віросповідання (народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 р.).

ОСОБА_1 також вихована у традиціях польської культури та віри і продовжує дотримуватися культурних і релігійних традицій, звичаїв поляків.

Відповідно до статей 11,71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи те, що в матеріалах справи є достатньо даних, які підтверджують, що батько позивачки - ОСОБА_5 за національністю є "поляк", суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,122,160-167,186,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Бережанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області внести зміни в актовий запис про шлюб № 18 від 06 жовтня 1960 року, складеного Куропатницькою сільською радою Бережанського району Тернопільської області на ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а саме у відомостях про наречену в графі "національність" змінити з "українка" на "полька".

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.