Справа № 808/7497/15
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/7497/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2016 року

справа № 808/7497/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2015 року у справі №808/7497/15 за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» до управління Пенсійного фонду України в Васильківському районі Запорізької області про визнання протиправними дій та скасування розрахунків, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Завод будівельно-опоряджувальних машин» звернулось до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Васильківському районі Запорізької області, в якому просило:

- визнати протиправними дії Відповідача щодо складання Розрахунків № 4122/02 від 10.07.2015 та № 4803/02 від 07.08.2015 фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з липня 2015 року, серпня 2015 року, на суму 33 040,22 грн.

- скасувати Розрахунки № 4122/02 від 10.07.2015, № 4803/02 від 07.08.2015, фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з липня 2015 року, серпня 2015 року, на суму 33 040, 22 грн. складений Управлінням Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області;

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду 22.12.2015 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Публічне акціонерне товариство «Завод будівельно-опоряджувальних машин» , не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, посилаючись на порушення ним норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Публічне акціонерне товариство «Завод будівельно-опоряджувальних машин» відповідно до положень Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі – Закон № 400/97-ВР) є платником збору на обов’язкове пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та зареєстроване в УПФУ в Василівському районі Запорізької області.

На адресу Позивача надійшли розрахунки № 4122/02 від 10.07.2015 та № 4803/02 від 07.08.2015 фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказаними розрахункамипенсійним органом були визначені місячні розміри фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, що підлягають відшкодуванню органам Пенсійного фонду України у за липень 2015 року та серпень 2015 року.

Не погодившись з обґрунтованістю винесення зазначених розрахунків, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійний орган діяв в межах та на підставі норм законодавства України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, а отже розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій № 4122/02 від 10.07.2015 та № 4803/02 від 07.08.2015, є такими, що не суперечать вимогам діючого законодавства, у зв’язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи вказані положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

За приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та абзацу 4 пункту 1 статті 2, абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства відшкодовують Пенсійному фонду 100% витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ.

Згідно з пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5 Інструкції передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 01 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до абзацу першого пункту 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Зі змісту наведених правових приписів вбачається, що можливість оскарження Позивачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій законом не передбачено, оскільки ці документи не є остаточними, а містять лише інформацію про суми, які були виплачені колишнім працівникам позивача та розміри понесених пенсійним органом витрат.

При цьому, у разі виникнення спору щодо розміру нарахованих органом Пенсійного фонду сум, суд, вирішуючи питання щодо правомірності їх стягнення, перевіряє обґрунтованість нарахованих сум відповідно до цих документів, які є лише носієм доказової інформації.

Отже, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України.

Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Таким чином, виходячи з характеру спірних правовідносин та їх змісту, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

При цьому, як свідчать встановлені обставини справи, суд першої інстанції в даному випадку правильно по суті вирішив спірні правовідносини, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

Приписами ст.201 КАС України визначено, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2015 року підлягає зміні.

На підставі наведеного, керуючись, ч.3 ст160, ст. 196, ст. 198, ст. 201, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2015 року у справі №808/7497/15 – змінити, виклавши текст мотивувальної частини в іншій редакції.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко