Справа № 804/6916/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 р. Справа № 804/6916/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріКанівець К.В.
за участю:
представника позивача представника відповідача Чернової А.В. Задорожної А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профіль України" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профіль України" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (правонаступни Дніпропетровської митниці Міндоходів), у якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні №110100000/2013/00606 від 12.11.2013р. Дніпропетровської митниці Міндоходів;

визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2013/200504/1 від 12.11.2013р. Дніпропетровської митниці Міндоходів.

Представник позивача, що прибула у судове засідання, позов підтримала та надала пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем при переміщенні товару через митний кордон було правомірно задекларовано його митну вартість виходячи із ціни товару, прийняту згідно контракту № HNM2012/12/10 від 10.12.2012р. та в поданих ВМД зазначено перший метод визначення митної вартості товарів (за ціною контракту). Позивач зазначає, що винесені митним органом рішення є протиправними, оскільки в рішенні про коригування митної вартості товарів та картці відмови Дніпропетровською митницею ДФС не вказано жодної обґрунтованої підстави, відповідно до якої було відмовлено позивачу по оформленню товару за основним методом (за ціною контракту). У зв'язку з ненаведенням митним органом доказів того, що подані позивачем документи для митного оформлення товару є недостатніми або такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування відповідачем переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність винесеного митним органом рішення щодо застосування іншого, ніж основний методу визначення митної вартості.

Представник відповідача позов не визнала, мотивуючи тим, що під час здійснення перевірки наданих позивачем до митного оформлення документів, посадовою особою митниці виявлені розбіжності, які унеможливили обчислення митної вартості, заявленої позивачем. Рішення про коригування митної вартості товарів митницею прийняті відповідно до норм чинного законодавства так само як картки відмови. Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 МК України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості. Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, мотивуючи це наступним.

Матеріалами справи підтверджено, що 06.11.2013р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» (далі - ТОВ «ТД Профіль України», декларант, позивач) звернулось до Дніпропетровської митниці Міндоходів для здійснення митного оформлення товару - оцинкована сталь методом гарячого цинкування в рулонах товщиною 0,38 мм.

Товар надійшов на адресу ТОВ «Торговий дім Профіль України» від фірми «Shandong Huayun New Material Co., LTD» (КНР), шляхом електронного декларування (митна декларація № 110100000/2013/235168).

Митна вартість товару була заявлена Позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару Позивачем були надані наступні документи:

- картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 03.12.2012р. №110/2012/0001937;

- залізнична накладна для внутрішнього сполучення від 01.11.2013р.;

- коносамент №35 від 18.09.2013р.;

- калькуляція транспортних витрат від 21.10.2013р.;

- рахунок-фактура (інвойс) від 10.09.2013р. № HYS-13018-2IN;

- пакувальний лист б/н від 10.09.2013р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №18 від 13.08.2013р.;

- специфікація від 02.09.2013р. № 9;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) від 10.12.2012р. №HNM2012/12/10;

- договір про перевезення від 28.08.2013р.;

- сертифікат про походження товару № ССРІТ130571324 від 11.09.2013р.;

- сертифікат якості від 10.09.2013р.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України (далі - МКУ) має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному ст. ст. 345 - 354 МКУ, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Статтею 54 МКУ передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МКУ.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відповідно до ст. 337 МКУ, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення:

- формато-логічного контролю;

- контролю співставлення;

- контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення.даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу XI МКУ, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу XI МКУ.

Так, за результатами проведеного контролю із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) відповідно до ст. 337 МКУ в автоматизованому порядку було виявлено ризик щодо можливого заниження митної вартості та сформовано повідомлення щодо необхідності здійснення перевірки правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.

Якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявления неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Митного кодексу України.

При електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 затверджено Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

Так, за результатами контролю правильності визначення митної вартості із застосуванням системи управління ризиками (АСАУР) митним органом було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.

В результаті такого контролю встановлено, документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:

- в пакувальному листі до інвойсу НУS13018-2IN адреса отримувача не співпадає з даними в контакті від 10.12.2012р. №НNМ2012/12/10;

- не надано документи, що є обов'язковими за умовами зовнішньоекономічного договору і вказані в п. 6.1 контракту від 10.12.2012р. №НNМ2012/12/10.

Відповідно до вимог другої та третьої частини ст. 53 Митного кодексу України, під час проведення консультацій 06.11.2013р. митним органом направлено електронне повідомлення, яким було зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені

спеціалізованими експертними організаціями;

2) копію експортної митної декларації країни відправлення.

Позивач листом від 07.11.2013 № № 01 -581 надав наступні документи:

- прейскурант (прайс-лист) від виробника;

- розрахунок ціни (калькуляцію);

- комерційну пропозицію;

- висновок ДП „Держзовнішінформ";

- копія експортної декларації.

Крім того, декларант зазначив, що на його думку, виявлені розбіжності не впливають на визначення митної вартості товару, а також повідомив митницю про неможливість надання додаткових документів.

В результаті аналізу наданих документів встановлено, що:

- у калькуляції собівартості товару не вказано витрати на завантаження товарів на судно, що не дає змогу використовувати її для підтвердження заявленої вартості на умовах поставки Інкотермс FОВ;

- у висновку ДП „Держзовнішінформ" №9/564 від 07.11.2013 вказано інвойс на інший товар, ніж той, що зазначено за ВМД;

- у перекладі експортної ВМД невірно вказано номер контейнеру;

- до митного оформлення не надано обов'язковий банківський платіжний документ (згідно ч.2 ст.53 МКУ), оскільки згідно з умовами контракту рахунок сплачено.

Позивач листом від 12.11.2013р. № № 01-594 надав наступні документи:

- висновок ДП „Держзовнішінформ";

- переклад митної декларації країни відправлення.

В результаті аналізу наданих документів було встановлено, що у наданому висновку ДП „Держзовнішінформ" 9/564 від 25.10.2013р. вказано, що рівень цін на продукцію, яка поставляється декларантом відповідає поточній кон'юктурі ринку. Інформація, що міститься в висновку ДП „Держзовнішінформ" носить довідковий характер товару, не зазначені зовнішні незалежні джерела інформації, використані експертом. Також у наданому висновку не вказано, за який період визначено середній розрахунковий рівень цін на товар „прокат плоский оцинкований". Враховуючи вищезазначене, наданий висновок не містить відомості, що необхідні для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Вищезазначений висновок не відповідає вимогам статті 52 Митного Кодексу України щодо об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, на яких базуються відомості про формування рівня митної вартості товару.

Згідно п. 3 ст.337 МКУ проведений контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації, поданої для митного оформлення, з даними, які наявні у митного органу.

В ході порівняння задекларованої ТОВ «ТД Профіль України» митної вартості товару та даних, наявних у Дніпропетровській митниці Міндоходів, відповідачем встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару „прокат плоский з нелегованої сталі, з покриттям цинком (плакований)" становить 0,80 дол. США/кг, в той час як - рівень митної вартості, раніше визнаної митними органами, оформленої за МД від 04.10.2013р. №125130005/2013/162407, з урахуванням регіону походження, умов контракту, у наближений до митного оформлення час, становить 0,87 дол. США/кг., у зв'язку з чим митний орган дійшов висновку щодо заниження декларантом митної вартості товару та необхідності її коригуванння.

У зв'язку з цим 12.11.2013 року уповноваженою особою митниці було винесене Рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2013/200504/1, де відповідач зазначив про неподання ТОВ «ТД Профіль України» до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог ч. 2-4 статті 53 Митного кодексу України. Вказується також, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності).

З огляду на зазначене Дніпропетровською митницею Міндоходів було направлено позивачу нове електронне повідомлення із зазначенням інформації про прийняття та направлення Рішення про коригування митної вартості та складено картки відмови у прийнятті митної декларації №110100000/2013/00606 від 12.11.2013р.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до пункту другого частини шостої статті 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини другої статті 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Неможливість застосування митним органом першого методу обумовлена наявністю розбіжностей у товаросупровідних документах, оскільки такі розбіжності не дають змоги достовірно вирахувати всі складові митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

Отже, надані ТОВ « ТД Профіль України» документи, не вказують на достовірні числові значення складових митної вартості за зазначеною поставкою.

До прийняття оскаржуваного рішення Позивач не надав митниці всі документи, що вимагались, а оскільки виявлені розбіжності усунені не були, то посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 60 МКУ - (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МКУ, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст. ст. 62, 63 МКУ) повинні ґрунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність необхідних документів унеможливила застосування зазначених методів.

Тому під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.

Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 МКУ) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Аналогічні норми містяться в ст. 7 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Приміткою до статті 7 пебредбачено, що митні вартості, визначені згідно з положеннями статті 7, повинні настільки, наскільки можливо, ґрунтуватися на раніше визначених митних вартостях. Методи оцінювання, які мають використовуватися згідно зі статтею 6, повинні бути методами, викладеними в статтях 1-6, проте обґрунтована гнучкість у застосуванні таких методів відповідатиме цілям та положенням статті 7.

Одним з прикладів обґрунтованої гнучкості є: ідентичні товари -вимога про те, що ідентичні товари повинні експортуватися в той самий час чи приблизно в той час, як і товари, що оцінюються, може тлумачитися гнучко; ідентичні імпортні товари, вироблені в країні, іншій, ніж країна експорту товарів, що оцінюються, можуть бути основою для митного оцінювання; можуть використовуватися митні вартості ідентичних імпортних товарів, які вже визначені згідно з положеннями статей 5 і 6.

За результатами контролю співставлення відповідно до ст. 337 МКУ встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 0,80 доларів США за кг., а рівень митної вартості подібних товарів за вже оформленими митними деклараціями, що визнані митними органами та розраховані за ціною угоди становить 0,87 доларів США за кг (МД №125130005/2013/162407 від 04.10.2013р.).

З урахуванням викладеного, посадова особа митниці, відповідно до ст. 55 МКУ, прийняла рішення про коригування заявленої митної вартості товару № 110100000/2013/200504/1 від 12.11.2013р., відповідно до якого митну вартість скориговано до 0,87 доларів США/кг на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 60 МКУ.

При цьому, посадовою особою Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні від 24.05.2012р. № 598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за № 883/21195 зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також посадовою особою митниці зазначено, про проведення консультацій з декларантом та про здійснення коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу 2(ґ) відповідно до ст. 60 МКУ. З урахуванням наявної у митному органі інформації про вартість аналогічних товарів.

Таким чином, Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про визначення митної вартості товару, за митною декларацією №110100000/2013/235168 від 06.11.2013р. було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови від 12.11.2013р. №110100000/2013/00606.

Відповідно до ст. 256 МКУ, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 264 МКУ, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Таким чином, картка відмови прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 7 ст. 55 МКУ, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Так, товар випущено у вільний обіг за бажанням підприємства за МД № 110100000/2014/202515 під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків і зборів до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 1 ст. 54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом.

Митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони можуть витребувати додаткові документи для перевірки правильності вказаної митної вартості товару у разі наявності підстав для сумніву, що вона визначена вірно.

Отже, митниця має право вимагати, а суб'єкт господарювання повинен надати лише належні документи, оскільки надання неналежних документів не може вважатись виконанням вимог митного органу щодо підтвердження митної вартості товару.

Оскільки Позивачем не надані документи, запитувані митницею, які у розумінні вимог Митного кодексу України є належними, а у митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності заявленої митної вартості товару, Відповідач правомірно застосував другий метод визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 264 МКУ, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Відповідно до ст. 256 МКУ, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи та аналізуючи положення Митного кодексу України, суд приходить до висновку, що картка відмови та рішення щодо коригування митної вартості товарів прийняті Дніпропетровською митницеюДФС відповідно до норм чинного законодавства.

З огляду навикладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профіль України" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 березня 2015 року

Суддя Р.А. Барановський