Справа № 630/194/16-а
Суддя: Зінченко О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 630/194/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 травня 2016 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин адміністративну справу за позовом заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 закладу «Люботинська спеціалізована школа-інтернат I-III ступенів «Дивосвіт» Харківської обласної ради, треті особи Харківський професійний ліцей машинобудування, Харківська обласна рада про зобовязання проведення перерахунку одноразової грошової допомоги та її сплати,

в с т а н о в и в:

Позивач, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати донарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недоотриману одноразову грошову допомогу в розмірі 7763,50 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1378 грн.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 навчався у школі-інтернаті з 05.09.2013 р. по 31.08.2015 р. ОСОБА_2 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування та є випускником школи-інтернату, проте при його випуску відповідачем всупереч вимог ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» була нарахована та виплачена йому одноразова грошова допомога у розмірі 2,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 42,50 грн., замість шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку 7716 грн. Прокурор просить зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_2, з урахуванням виплачених йому 42,50 грн., недоотриману одноразову грошову допомогу в розмірі 7763,50 грн., яка передбачена ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування».

Позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 закладу «Люботинська спеціалізована школа-інтернат I-III ступенів «Дивосвіт» Харківської обласної ради ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає та просила розглядати справу без її участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та проводити розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи, Харківського професійного ліцею машинобудування, ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

Представник третьої особи, Харківської обласної ради, ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій також просив відмовити в задоволенні позовних вимог прокурора в повному обсязі.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-ВЛ № 103868 від 18.12.2007 р., ОСОБА_2 народився 24.03.1999 р. та його батьками вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Рішенням Близнюківського району Харківської області від 08.11.2007 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позбавлено батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» № 2342-ІV від 13 січня 2005 року (далі за текстом Закон № 2342-ІV), до дітей-сиріт відносяться діти, в яких померли чи загинули батьки та до дітей, позбавлених батьківського піклування відносяться діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав.

Таким чином, відповідно до вищезазначеної норми закону ОСОБА_2 є дитиною, позбавленою батьківського піклування.

Частинами 1-3 ст. 8 Закону № 2342-ІV передбачено, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Відповідно до наказу № 7 від 31.08.2015 р. ОСОБА_2 був відрахований зі складу вихованців ОСОБА_3 закладу «Люботинська спеціалізована школа-інтернат I-III ступенів «Дивосвіт» Харківської обласної ради у зв'язку з закінченням 9 класу та вступом на навчання.

Згідно довідки Харківського професійного ліцею машинобудування № 260 від 08.09.2015 р., ОСОБА_2 навчається в зазначеному закладі з 01.09.2015 р. та в даний час на першому курсі.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону № 2342-ІV, випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, визначений Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

При цьому, ч. 7 ст. 8 Закону № 2342-ІV встановлює обов'язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн.

Отже, виходячи з вищенаведеної норми, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування у віці 16 років, в тому числі, позивачу по справі ОСОБА_2, при випуску з навчального закладу мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7716 грн.

Згідно відомості на виплату грошей № 1 за вересень 2015 року Люботинським спеціалізованим інтернатом випускнику ОСОБА_2 була виплачена допомога у розмірі 42,50 грн., що складає суму не менше 2,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та яка передбачена п.п.1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» № 226 від 05 квітня 1994 року.

Відповідно до положень ст. 25 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Статтею 39-9 вказаного вище Закону встановлено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Норми ст.ст. 25, 39-9 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" регулюють правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору по даній справі.

Крім того, як встановлено ст. 3 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" одними із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Положеннями статті 4 зазначеного Закону передбачено, що заходи щодо соціального захисту даної категорії дітей гарантується, забезпечується і охороняються державою.

В п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" № 2342-ІV від 13 січня 2005 року передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно п. 1 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи з викладеного, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії, на думку суду, застосуванню підлягає Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», в звязку з чим ОСОБА_2 має бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7716 грн., за вирахуванням вже сплаченої частини допомоги в розмірі 42,50 грн.

Враховуючи, що позивачем помилково розраховано суму, яка підлягає нарахуванню та виплаті у розмірі 7763,50 грн., позовні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до пп. 1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову майнового характеру субєктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Так, при подані адміністративного позову позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн., що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору у спірних правовідносинах не може бути меншою 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 159, 160, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 закладу «Люботинська спеціалізована школа-інтернат I-III ступенів «Дивосвіт» Харківської обласної ради, треті особи Харківський професійний ліцей машинобудування, Харківська обласна рада про зобовязання проведення перерахунку одноразової грошової допомоги та її сплати задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 заклад «Люботинська спеціалізована школа-інтернат I-III ступенів «Дивосвіт» Харківської обласної ради донарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 7 ст. 8 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, в розмірі 7673 (сім тисяч шістсот сімдесят три) грн. 50 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 закладу «Люботинська спеціалізована школа-інтернат I-III ступенів «Дивосвіт» Харківської обласної ради на користь Харківської місцевої прокуратури № 6 (прокуратура Харківської області, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок: 7171) судовий збір в розмірі 1378 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Люботинський міський суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_9