Справа № 207/569/16-а
Суддя: Бистрова Л. О.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 207/569/16-а
№ 2-а/207/24/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

за участю секретаря Мозоль О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представників відповідача Ковальової В.О., Мосьпан Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, яка згодом уточнила позовні вимоги, звернулась до суду з адміністративним позовом до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в якому просить визнати незаконним Розпорядження Пенсійного Фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська від 08.02.2016 року щодо відмови в переведенні її на пенсійне забезпечення державного службовця, зобов'язати відповідача перевести її на пенсійне забезпечення державного службовця з 08.02.2016 року згідно Закону України «Про державну службу», а також зобов'язати відповідача зробити нарахування та виплату пенсії державного службовця починаючи з 08.02.2016 року відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % від суми заробітку, згідно довідки Державної судової адміністрації від 28.01.2016 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що 28 січня 2015 року їй виповнилось 65 років. Згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді звільняються з посади за рішенням Верховної Ради України при досягненні 65 років. Згідно Постанови Верховної Ради України № 632-VІІІ, вона була звільнена з посади судді 16.07.2015 року, а 17.08.2015 року була відрахована зі штату Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська. На час звільнення, мала страховий стаж 46 років 6 місяців, в тому числі державного службовця 39 років.

08 лютого 2016 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про переведення її на пенсійне забезпечення згідно Закону України «Про державну службу», але їй було відмовлено в зв'язку з тим, що відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах. З 01.06.2015 року скасовуються норми, щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». З цієї підстави з 01.06.2015 року пенсії державних службовців не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Окрім того, відповідачем було винесено розпорядження від 08.02.2016 року, яким було відмовлено у переведенні її на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу». Вважає дане розпорядження відповідача незаконним, оскільки право на отримання пенсії згідно Закону України «Про державну службу», вона набула ще в 1996 та 2005 роках, але продовжувала працювати на посаді державного службовця та не мала права отримувати таку пенсію. Продовжуючи працювати на державній службі, стаж державного службовця складав у 2006 році - 30 років, у 2010 році - 34 роки, а при звільнені близько 40 років.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час набуття права на призначення пенсії), пенсія державного службовця призначається у розмірі 80% від сум їх заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90 % заробітної плати. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержаного після виходу на пенсію. Просить перевести її на пенсійне забезпечення державного службовця та нарахувати пенсію державного службовця, відповідно до закону, який діяв на час набуття права на призначення пенсії державного службовця, в розмірі 90 % від заробітної плати.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові, наполягала на їх задоволенні.

Представники відповідача - Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області за довіреністю Ковальова В.О. та Мосьпан Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у запереченні на позов. В судовому засіданні пояснили, що з 29.01.2005 року, Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 16.02.2016 року, ОСОБА_1 було взято на облік в управлінні Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська. ОСОБА_1 працювала на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому виплата пенсії за віком відповідно до Закону була припинена з 01.04.2015 року згідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ. Відповідно до особисто наданої заяви від 18.08.2015р. у зв'язку із звільненням з 17.08.2015 року, позивачу було відновлено виплату пенсії за віком та проведено перерахунок пенсії, як непрацюючій особі. З 01.09.2015 року, ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 42 Закону. Згідно статті 10 Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Звернення за призначенням пенсії, за нормами статті 44 цього Закону, може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, пенсії за віком призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Водночас, статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям, призначена відповідно до цієї статті, в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку і на умовах, передбачених цим Законом, виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Отже, умови призначення пенсії встановлені на законодавчому рівні, а саме, після виникнення права на будь-який вид державної пенсії та зверненням особи із заявою до пенсійного органу за її призначенням.

Пенсія згідно із Законом України «Про державну службу» призначалась за нормами закону, який діяв на час звернення заявника з необхідними документами до органу Пенсійного фонду України. Останні зміни, щодо статті 37 Закону України «Про державну службу» внесені Законом України № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, де зазначено, що «пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів. З огляду на зазначене ОСОБА_1, після досягнення пенсійного віку, для переведення її на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», повинна була надати відповідну заяву, за якою визначається термін призначення такої пенсії, довідку про заробітну плату станом на дату звернення. Вперше, 08.02.2016 року ОСОБА_1 з письмовою заявою звернулась до управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська з питання переведення на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» та надала довідку, видану Державною судовою адміністрацією Б-с-167 від 28.01.2016 року, про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за вислугу років) станом на 17.08.2015 року.

Оскільки відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України, зокрема, «Про державну службу». З 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Тому правові підстави для переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», відсутні. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просять відмовити повністю.

Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, вислухавши пояснення сторін приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка має стаж державної служби 39 років 7 місяців 18 днів, стаж роботи на посаді судді 13 років 1 місяць 9 днів, що підтверджується відповідними записами у її трудовій книжці, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до Указу Президента України від 06.06.2002 року № 513/2002 була призначена суддею Баглійського району м. Дніпродзержинська і зарахована до штату цього ж суду.

28 січня 2015 року позивачці виповнилось 65 років.

Постановою Ради України № 632-VІІІ від 16 липня 2015 року «Про звільнення суддів» позивачка була звільнена з посади у зв'язку з досягненням шістдесяти п'яти років з 17 серпня 2015 року.

Згідно заяви від 18.08.2015 року, ПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська позивачці було відновлено виплату пенсії за віком та проведено перерахунок як непрацюючій особі.

8 лютого 2016 року позивачка звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська про переведення її на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» та надала довідку, видану Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с-167 від 28.01.2016 року про складові заробітної плати станом на 17.08.2015 року, тобто на день звільнення.

Розпорядженням від 8.02.2016 року управління пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська відмовило позивачці у переведенні на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час набуття позивачкою права на пенсійне забезпечення державного службовця) - на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

28 січня 2005 року позивачці виповнилося 55 років, тобто вона досягла встановленого законодавством пенсійного віку і фактично набула право на пенсійне забезпечення державного службовця. Однак оскільки продовжувала працювати на державній службі не мала права отримувати таку пенсію.

Можливість позивачки звернутися до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії державного службовця виникла у неї лише після звільнення і отримання від Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області довідки про складові заробітної плати станом на день звільнення.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права та свободи людини і громадянина не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, оцінюючи докази, які були досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, враховуючи критерії правомірності, які проявляються до рішень суб'єкта владних повноважень та які визначені частиною 3 статті 2 КАС України, суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача від 08.02.2016 року про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком за нормами Закону України «Про державну службу» є необґрунтованим, тобто таким, що прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим є протиправним.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області є обргунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фону України Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати Розпорядження від 08.02.2016 року управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» протиправним, скасувавши його.

Зобов'язати Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області перевести ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення державного службовця згідно Закон України «Про державну службу» з 08 лютого 2016 року.

Зобов'язати Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити нарахування та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1, починаючи з 08 лютого 2016 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від суми її заробітної плати, згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с-167 від 28.01.2016 року.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повною постановою суду 4 травня 2016 року.

На постанову до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 04 травня 2016 року.

Суддя: Л.О.Бистрова