Справа № 202/2190/16-а
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/2190/16-а
Провадження №2-а/202/83/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Волошина Є.В.

за участю секретаря - Величко А.А.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Гокової Т.В.

представника відповідача - Марюхніч О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Лівобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій щодо відмови у призначені пенсії як ліквідатору наслідків Чорнобильської катастрофи за віком на пільгових умовах неправомірними та про зобов`язання призначити пенсію. В обґрунтування вимог, позивач посилався на те, що він був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та з 04 травня 1986 року по 07 травня 1986 рік безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження в м. Чорнобиль, Київської області. На час виникнення Чорнобильської катастрофи та ліквідації її наслідків, позивач працював водієм 3 класу Дніпропетровського спецавтопідприємства №0401 Дніпропетровського виробничого транспортного об`єднання «Агропромтранс». На підставі наказу начальника Дніпропетровського виробничого транспортного об`єднання «Агропромтранс» №112 від 03 травня 1986 року позивач був відряджений в м. Чорнобиль Київської області для ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС. У зв`язку з тим, що Дніпропетровське спецавтопідприємство №0401, де позивач працював у 1986 році та звідки 03 травня 1986 року був командирований на ЧАЕС на даний час не існує, отримати довіку форми 122 позивач не має можливості. Відповідно до наказу №321 від 18.09.1990р. Дніпропетровське спецавтопідприємство №0401 було реорганізоване в Дніпропетровське орендне спец підприємство 0401. На підставі наказу №45 від 24 липня 1997 року від 18.09.1990р. Дніпропетровське спецавтопідприємство №0401 було реорганізоване в Дніпропетровське орендне спец підприємство 0401 - перейменоване в Дніпропетровське відкрите акціонерне товариство «Дніпротранссервіс 0401». Відповідно до наказу №3 від 18.10.2010р. Дніпропетровське відкрите акціонерне товариство «Дніпротранссервіс 0401» реорганізоване в товариство з додатковою відповідальністю «Дніпротранссервіс-0401», яке існує на даний час. Директором ТДВ «Дніпротранссервіс-0401» позивачу було надано довідку №6 від 17.03.2016р., про неможливість надати позивачу довідку форми 122 у зв`язку зі списанням і знищенням первинних документів за перебігом часу. 09 вересня 2015 року по досягненню 50 років, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, проте отримав відмову. Вважаючи відмову неправомірною, просив зобов`язати УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська призначити пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій н 10 років, починаючи з 09 вересня 2015 року на підставі п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою суду від 11 травня 2016 року за клопотанням представника відповідача було замінено в порядку процесуального правонаступництва відповідача по справі з Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на Лівобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську.

В судовому засіданні позивач з представником підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав зазначених в адміністративному позові.

Представник Лівобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську Марюхніч О.І. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити в повному обсязі. Надала суду письмові заперечення, у яких зазначила, що позивачем не надано довідки форми 122 та інших документів, підтверджуючих факт участі та період перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для призначення пенсії.

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Згідно ст. 24 Конституції України зазначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986р. незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.19986 по 31.12.1986 не менше 5 календарних днів - із зменшенням віку на 10 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС, що підтверджується відповідним свідоцтвом Серія НОМЕР_1 .

09 вересня 2015 року позивач звернувся до УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням від 17 лютого 2016 року позивачу було відмовлено у призначені пенсії з посиланням на те, що за наданими позивачем документами не можливо визначити період перебування на роботах по ліквідації наслідків на ЧАЄС саме в зоні відчуження.

Як вбачається з п. 5 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком, додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Враховуючи, що законом передбачена альтернатива в надані доказів участі в ліквідації наслідків ЧАЕС, то неподання до органу пенсійного фонду саме довідки за формою № 122 не є безумовною підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням віку.

Пунктом 5 Постанови КМУ від 20.01.1997р. № 51затверджено «Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якого учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 01 липня 1986р. до 31 грудня 1986р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987р. - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986р., віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» і «Постраждалий від Чорнобильської катастрофи» (категорії 1, 2, З серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.1997р. N 135.

Порядком також передбачено видачу посвідчень серій Б-Д, з чого вбачається, що законодавцем проведено розмежування за ознаками, участі в ліквідації наслідків аварії, проживання на території забруднення та інш.

Відповідно до п. 10 Порядку, посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в тому числі на підставі посвідчення про відрядження в зону відчуження.

Як вбачається з посвідчення позивача, його серія є серія А, що відносить його до осіб зазначених в п. 5 Постанови КМУ № 51, а з огляду на те, що позивач все ж таки отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986р., то відповідно ним було надано один з документів, передбачений п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Факт участі позивача в ліквідації аварії на ЧАЕС у період з 04 травня 1986 року по 07 травня 1986 року у кількості 4 днів підтверджується наступними доказами:

- наказом начальника Дніпропетровського виробничого транспортного об`єднання «Агропромтранс» №112 від 03 травня 1986 року «Про відрядження в м. Чорнобиль»;

- наказом начальника спеціалізованого автотранспортного підприємтсіва 0401 №121 від 08 травня 1986 року про проголошення ОСОБА_1 подяки;

- наказом начальника САТП 0401 №143 від 08.05.1986р. про оплату праці водіям учасникам ліквідації на ЧАЕС;

- командировочним посвідченням №479 від 03.05.1986р., відповідно до якого позивач прибув в м. Чорнобиль 04.05.1986р. та вибув з м. Чорнобиль та прибув у м. Дніпропетровськ 08.05.20186р.;

- копією довідки від 28.10.1992р. по заробітній платі ОСОБА_1 за травень 1986 року про нарахування заробітної плати за час перебування на ЧАЕС.;

Таким чином, з наданих суду позивачем документів вбачається, що позивач дійсно з 04 травня 1986 року по 07 травня 1986 рік безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії в м. Чорнобиль, отримував заробітну плату у подвійному розмірі, що пов`язане саме з перебуванням в зоні Чорнобильської АЕС, а тому суд приходить до висновку про неправомірність відмови УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку, встановленого на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та вважає за можливе зобов`язати УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_1 пенсію за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, відповідно до частини 1 та 2 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу, станом на дату звернення до відповідача, виповнилося 50 років. Таким чином, суд приходить до висновку, що пенсія позивачу має бути призначена з 09 вересня 2015 року, тобто з моменту звернення позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 46 Конституції України, ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 6, 11, 71, 94, 99 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Лівобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов`язати Лівобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 09 вересня 2015 року.

Повний текст постанови виготовлено до 15 травня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Волошин Є.В.