Справа № 2а-10138/10/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

03 лютого 2011 рокум. Київ№ 2а-10138/10/2670
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., при секретарі судового засідання Віруцькій О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача у справі

за позовом ОСОБА_1
до Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України
про зобов'язання вилучити реєстраційний запис № 1733885 від 03.03.2005року
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Київської обласної філії Інформаційного центру Міністерства юстиції України про зобовязання відповідача вилучити реєстраційний запис № 1733885 щодо накладеної приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 03.03.2005 заборони відчуження житлового будинку № 30-а по вул. Корольова в м. Березань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2010 відкрито провадження у даній справі.

21.12.2010 в судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідача та замінено неналежного відповідача - Київську обласну філію Інформаційного центру Міністерства юстиції України на належного - Державне підприємство «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України.

03.02.2011 представником відповідача в судовому засіданні заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки Державне підприємство «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, як того вимагає ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечувала та вказала, що відповідач є субєктом владних повноважень, оскільки виконує делеговані функції Міністесртва юстиції України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Згідно частини 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі -

адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень, визначений ст. 3 КАС України, як орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд, оцінюючи положення КАС України, вважає, що необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснен ня цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійс нюватися суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Згідно статуту Державного підприємства «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України, відповідач є підприємством державної форми власності, яке засноване Міністерством юстиції України на підставі наказу від 09.12.1997 № 76/5 та діє відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.1999 № 1272.

Згідно п. 2.1 статуту Державного підприємства «Інформаційний центр»Міністерства юстиції основною метою діяльності Підприємства є технічне, технологічне забезпечення створення та супроводження програмного забезпечення ведення автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, що створюються відповідно до наказів Міністерства юстиції, а також інших електронних баз даних, що створюються відповідно до законодавства України, надання доступу фізичним та юридичним особам до автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, забезпечення збереження та захисту даних, що містяться в автоматизованих системах Єдиних та Державних реєстрів, отримання прибутку від здійснюваної діяльності.

Аналіз викладеного свідчить, що до повноважень відповідача належить питання адміністрування автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, які не є владними управлінськими функціями відповідача в розумінні ст. 3 КАС України, оскільки питання адміністрування не тягне за собою обовязку вчинення або утримання від вчинення певних дій інших субєктів правовідносин.

З огляду на те, що відповідач не є субєктом владних повноважень, оскільки не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, тому такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи ад міністративної юрисдикції, і відповідно, не повинен вирішуватись адміністра тивним судом.

Як вбачається з предмету позову, позивачем фактично оскаржується реєстраційний запис № 1733885, який може слугувати підставою для зменшення обсягу прав позивача. Належним способом захисту позивача є звернення до особи, яка має право вчиняти нотаріальні дії, в тому числі включати чи вилучати реєстраційні записи.

У відповідності до ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання представника Державного підприємства «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України.

2. Закрити провадження в адміністративній справі № 2а-10138/10/2670.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки встановленні ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо ухвалу не було оскаржено.

Суддя В.І. Келеберда