Справа № 758/11231/15-а
Суддя: Декаленко В. С.
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області, прапорщика міліції взводу супроводження роти ДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області Зеляк Сергія Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.09.2015 року він рухався автошляхом М01 на ділянці Чернігів - Нові Яриловичі. Близько 15 години, перебуваючи за межами будь-якого населеного пункту, рухався зі швидкістю близькою 90 км/год. та під'їжджав до с. Рівнопілля.

Зазначає, що під'їжджаючи до дорожнього знаку 5.45 з написом «Рівнопілля», що означає початок населеного пункту, він скинув швидкість до близько 70 км/год., а згодом, перебуваючи вже на території с. Рівнопілля і до 60 км/год. Майже одразу, після в'їзду на територію населеного пункту, його зупинив прапорщик міліції Зеляк С. В., який повідомив, що він начеб-то порушив правила дорожнього руху, а саме перевищив швидкість, і їхав в межах населеного пункту із швидкістю 93 км/год., при дозволеній швидкості 60 км/год. та показав йому запис вимірювального приладу «Трукам».

Посилається на те, що на зауваження патрульного він повідомив, що із швидкістю близькою 90 км/год. дійсно рухався, але за межами населеного пункту, і хоча прилад і знаходився

територіально в межах населеного пункту, проте зафіксував він його швидкість за

його межами. Однак із його доводами патрульний не погодився та вирішив скласти на нього протокол про адміністративне правопорушення від 23.09.2015 року серія АП2 № 141461.

Звертає увагу суду на те, що під час складання протоколу він зазначив, що з протоколом не погоджується та просив відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення до 28.09.2015 року, щоб він мав можливість скористатися послугами адвоката. Також просив розглядати справу у його присутності. Проте незважаючи на його прохання розгляд справи було призначено на 24.09.2015 року на 9:00.

Зазначає, що 01.10.2015 року він отримав рекомендованим листом копію оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, з якої видно, що винесена вона була 24 вересня 2015 року о 9 год., 20 хв., тобто його прохання щодо відкладення розгляду було проігнороване, як і прохання розглядати справу в його присутності.

Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена посадовою особою незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, а також керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 256, 268, 276-280, 283, 287, 288, 289 КУпАП звернувся з даним позовом до суду та просив скасувати вищезазначену постанову та закрити провадження у справі.

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просив крім скасування постанови та закриття провадження у справі, визнати протиправними дії прапорщика міліції взводу супроводження роти ДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області Зеляк Сергія Віталійовича щодо винесення постанови.

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, від позивача до суду надано заяву згідно якої останній просить розгляд справи провести за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказах, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача - Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області до суду надано заперечення по справі відповідно до яких вони заперечують проти вимог позивача та вважають, що винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства. Просять відмовити в задоволенні позову, постанову залишити в силі, а розгляд справи провести за відсутності їх представника.

Причини неявки відповідача - прапорщика міліції взводу супроводження роти ДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області Зеляк Сергія Віталійовича, суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 23.09.2015 року прапорщиком міліції взводу супроводження роти ДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області Зеляк С.В. на ОСОБА_1 було складено Протокол про адміністративне правопорушення Серії АП2 № 141461, у зв'язку з тим, що останній 23.09.2015 року о 14 год. 59 хв. на а/д Київ - Чернігів - Н. Яриловичі с. Рівнопілля керуючи автомобілем НОМЕР_1 перевищив встановлену швидкість руху більш ніж на 20 км/год., при обмеженні 60 км/год. рухався зі швидкістю 93 км/год., чим за висновками працівника міліції порушив вимоги п. 12.4 ПДР України за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

24.09.2015 року прапорщиком міліції взводу супроводження роти ДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області Зеляк С.В. було винесено Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серія ПС1 № 418556 (а.с. 4), якою за вчинення вищезазначеного правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Як вже зазначалося вище, позивач вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена посадовою особою незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення .

Суд погоджується із зазначеними доводами позивача, виходячи з наступних підстав.

Так згідно частини першої статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину….., - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту зазначеної статті КУпАП вбачається, що складом адміністративного правопорушення передбаченого нею є, зокрема перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

За приписами п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що він дійсно 23.09.2015 року рухався на автомобілі НОМЕР_1 а/д Київ - Чернігів - Н. Яриловичі.

Як вбачається з наданого суду відеозапису зробленого за допомогою приладу «Трукам», позивач під'їжджаючи до дорожнього знаку 5.45 з написом «Рівнопілля», скинув швидкість приблизно до 70 км/год., а перебуваючи на території с. Рівнопілля приблизно до 60 км/год.

З врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позивачем було дотримано вимоги п. 12.4 ПДР України, а швидкість руху його автомобіля 93 км/год. була зафіксована приладом «Трукам» за межами населеного пункту, що не є порушенням ПДР України.

Зі змісту КУпАП вбачається, що ним закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За приписами статті 9 КУпАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу).

Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Крім того, згідно статті 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

З викладеного вбачається, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана виконати ряд дій, обов'язкове виконання яких в своїй сукупності сприяє правильному вирішенню справи по суті і винесенню законного рішення, в той же час судом встановлено, що відповідачем при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дані дії виконано не було, зокрема проігноровано клопотання останнього про відкладення розгляду справи чим позбавлено його права на особисту присутність під час розгляду справи та позбавлено права на правову допомогу, не всебічно, не повно і не об'єктивно з'ясовано обставини справи та не встановлено чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винен ОСОБА_1 в його вчиненні і як наслідок притягнуто його до адміністративної відповідальності за відсутності як події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП так і його складу в його діях, чим грубо порушено вимоги ст. 19 Конституції України та ст.ст. 245, 256, 268, 272, 280 КУпАП.

Стаття 71 КАС України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги надані відповідачами заперечення, оскільки вони об'єктивно спростовуються наданими суду доказами та встановленими в судовому засіданні обставинами.

З врахуванням викладеного, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про доведеність вимог позивача та необхідності задоволення його позову, відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС України, на його користь з Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області, як суб'єкта владних повноважень підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 122 ч. 1, 245, 247, 252, 268, 280, 284 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії прапорщика міліції взводу супроводження роти ДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області Зеляк Сергія Віталійовича щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 418556 від 24.09.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 418556 від 24.09.2015 року винесену прапорщиком міліції взводу супроводження роти ДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області Зеляком Сергієм Віталійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Декаленко