Справа № 686/4967/16-а
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/4967/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання протиправним рішення та зобовязання призначити пенсію,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання протиправним рішення та зобов'язання призначити пенсію за вислугою років відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що за даними її трудової книжки вона з 01.04.2003 року по 05.01.2016 року працювала на посаді медичної сестри реанімації новонароджених та була звільнена у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ст.38 КЗпП України. На дату звільнення з посади вона пропрацювала 12 років 9 місяців, при цьому спеціальний стаж у подвоєному розмірі складає 25 років 6 місяців. 06.01.2016 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому з заявою про призначення пенсії за вислугою років, так як мала 25 років 6 місяців спеціального стажу роботи, що давав її право на призначення пенсії за п. «е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Проте, листом від 02.02.2016 року №2716/03 у призначенні пенсії за вислугою років їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що в неї не вистачає спеціального стажу роботи, який дає право на призначення цього виду пенсії. Із необхідних 25 років 6 місяців відповідач вказав, що вона має 25 років 5 місяців 11 днів. До стажу її роботи не зараховано періоди відпусток без збереження заробітної плати з 12.11.2009року по 25.11.2009 року та з 22.05.2015 року по 06.06.2015 року, тобто 30 днів (або 60 днів подвоєного стажу). Вона вважає, що вказані періоди її роботи мають бути зараховано її у подвійному розмірі до спеціального стажу, а дії відповідача є протиправними, оскільки відповідно до ст.ст.74 та 84 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності надаються щорічні відпустки із збереженням місця роботи і заробітної плати. У випадках передбачених ст.25 Закону України "Про відпустки" працівнику за його бажанням надаються в обов'язковому порядку відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами та з інших причин на термін, обумовлений угодою між працівником та власником.

У зв'язку з наведеним, позивач вважає, що право на відпустку без збереження заробітної плати не позбавило її права на збереження робочого місця, а отже і стажу, який має враховуватись до спеціального трудового стажу, який дає право на пенсію по вислузі років та рахуватись в подвійному розмірі. Жоден нормативно-правовий документ не містить заборони зарахування в подвійному розмірі до стажу роботи, періодів перебування працівників у відпустках без збереження заробітної плати. Тому, такі дії відповідача вона вважає протиправними, такими, що порушують її право на пенсійне забезпечення гарантоване ст.46 Конституції України та ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та просить визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому щодо відмови у призначенні її пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язати відповідача призначити її пенсію за вислугою років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення із заявою про призначення пенсії.

В судовому засіданні позивач та її представник подали заяву про зміну позовних вимог, та просили визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому щодо відмови у призначенні її пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язати відповідача призначити її пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення із заявою про призначення пенсії, зарахувавши до стажу роботи період роботи на посаді медичної сестри реанімації новонароджених з 12.11.2009 року по 25.11.2009 року та з 22.05.2015 року по 06.06.2015 року у подвійному розмірі. Просили позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки право на пенсію за вислугою років мають працівники охорони здоров'я, які станом на 01.01.2016 року мають 25 років 6 місяців спеціального стажу. Стаж позивачки становить 25 років 5 місяців 11 днів і його не достатньо для призначення пенсії за вислугою років, тому їй було відмовлено у призначенні пенсії. Періоди перебування її у відпустці без збереження заробітної плати зараховано до спеціального стажу роботи, проте не у подвійному розмірі. При проведенні розрахунку стажу вони керувались методичними рекомендаціями щодо застосування законодавства при призначенні пенсій за вислугу років, розробленими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.09.1999 року по 06.03.2003 року навчалась в Хмельницькому базовому медичному училищі на фельдшерському відділенні, а з 01.04.2003 року по 05.01.2016 року працювала на посаді медичної сестри реанімації новонароджених Хмельницької міської дитячої лікарні, з якої була звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугу років, що підтверджується копією її трудової книжки та індивідуальною відомістю про застраховану особу форми ОК-5.

06.01.2016 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Хмельницькому з заявою про призначення її пенсії за вислугу років, проте листом №2716/03 від 02.02.2016 року їй було відмовлено, оскільки за результатами опрацювання її документів було встановлено, що її спеціальний стаж, який дає право на пенсію за вислугу років становить 25 років 5 місяців 11 днів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно п.«е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону від 24.12.2015 р. N 911-VIII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я заохочується до стажу роботи у подвійному розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що спеціальний стаж, що у відповідності до ст.55 п.«е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає ОСОБА_1 право на пенсію по вислузі років становить 25 років 6 місяців 10 днів, а саме: з 01.04.2003 року по 05.01.2016 року у зв'язку з роботою на посаді медичної сестри реанімації новонароджених Хмельницької міської дитячої лікарні протягом 12 років 9 місяців та 5 днів, що у відповідності до ст.60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» зараховується до стажу в подвійному розмірі і становить 25 років 6 місяців 10 днів на день звільнення, а станом на 01.01.2016 року стаж становить 25 років 6 місяців 2 дні.

Суд не приймає до уваги доводів відповідача щодо відмови у зарахуванні в подвійному розмірі періодів роботи позивачки з 12.11.2009 року по 25.11.2009 року та з 22.05.2015 року по 06.06.2015 року, у зв'язку з перебуванням позивачки у відпустці без збереження заробітної плати під час роботи на посаді медичної сестри реанімації новонароджених Хмельницької міської дитячої лікарні, оскільки у відповідності до статей 74 та 84 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності надаються щорічні відпустки із збереженням місця роботи і заробітної плати.

У випадках передбаченими ст. 25 Закону України «Про відпустки» працівнику за його бажанням надаються в обов'язковому порядку відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами та з інших причин на термін, обумовлений угодою між працівником та власником. У зв'язку із цим, суд приходить до висновку, що право на відпустку без збереження заробітної плати не позбавило позивачку права на збереження її місця роботи, тож і безперервного стажу роботи, який має враховуватись до спеціального трудового стажу, який дає право на пенсію по вислузі років та рахуватись в подвійному розмірі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень щодо задоволення позову, та наявності підстав для відмови у зарахуванні ОСОБА_1 в подвійному розмірі періодів її роботи на посаді медичної сестри реанімації новонароджених Хмельницької міської дитячої лікарні з 12.11.2009 року по 25.11.2009 року та з 22.05.2015 року по 06.06.2015 року, протягом яких вона перебувала у відпустці без збереження заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спеціальний стаж ОСОБА_1, який дає їй право на пенсію по вислузі років відповідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» станом на 01.01.2016 року становив 25 років 6 місяців 2 дні ( на день звільнення становить 25 років 6 місяців 10 днів), та за таких обставин вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.7,55,60,62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.25 Закону України «Про відпустки», ст.ст. 74,84 КЗпП України, ст.ст.2, 6-12, 23, 69-72, 99, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 06.01.2016 року, зарахувавши до стажу роботи період роботи на посаді медичної сестри реанімації новонароджених Хмельницької міської дитячої лікарні з 12.11.2009 року по 25.11.2009 року та з 22.05.2015 року по 06.06.2015 року у подвійному розмірі.

Судові витрати в сумі 551,20 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: