Справа № 804/388/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2016 р. Справа № 804/388/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріЗоідзе Т. А.
представника позивача представника відповідача Торорощенко Г. В. Гагарського А .П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча Школа олімпійського резерву» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.12.2015 року надійшла на новий розгляд адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення №000325103 від 20.11.2012 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з результатами перевірки, вважає, що податковий орган дійшов до помилкових висновків про допущення платником податків порушень законодавства, а податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, у судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. З наявних у матеріалах справи заперечень вбачається, що податковий орган вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України.
Заслухавши пояснення, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Посадовими особами Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська проведено документальну невиїзну перевірку податкової звітності з орендної плати за землю за період з листопада 2010 року по серпень 2012 року, за результатами якої складено акт від 25 жовтня 2012 року №4061/15-4/32816220 «Про результати документальної невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати орендної плати за землю».
Згідно висновків вказаного акту позивачем допущено порушення вимог статті 2 Закону України «Про плату за землю», статті 21 Закону України «Про оренду землі», пункту 277.1 статті 277, підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288, пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, а саме занижено розмір податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності з листопада 2010 року по серпень 2012 року.
Згідно наданих представником позивача пояснень 08 жовтня 2012 року Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська прийнято рішення (наказ №805 від 08.10.2012 року) про проведення документальної невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву», за результатами проведення якої складено акт від 25 жовтня 2012 року №4061/15-4/32816220.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що скасування в судовому порядку наказу на проведення податкової перевірки має наслідком відсутність податкової перевірки як юридичного факту. За таких обставин податковий орган не має компетенції на прийняття податкових повідомлень-рішень, оскільки їх прийняття обумовлюється проведенням перевірки, факт якої в цьому випадку визнається відсутнім. А отже податкове повідомлення-рішення, прийняте за результатами такої перевірки, також є протиправним.
Стосовно суті викладених в акті перевірки порушень суд вважає за необхідне зазначити наступне.
За приписами статті 2 Закону України «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.
Згідно статті 13 Закону України «Про плату за землю» підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, є договір оренди такої земельної ділянки, який пройшов державну реєстрацію.
Відповідно до статі 19 Закону України «Про плату за землю» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності).
В силу частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Приписами статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.
Згідно підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Статтею 269 Податкового кодексу України закріплено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України).
В силу пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Пунктом 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
У відповідності до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.
Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву» (орендар) укладено договір оренди від 26.04.2007 року, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. М. Малиновського площею 0,1010 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення договору становить 213 484,06 грн. (п.2.3). Договір укладено на 10 років (п.3.1). Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі у розмірі 0,03 відсотка від її нормативної грошової оцінки (п.4.1).
В акті перевірки зазначено, що позивач за період з листопада 2010 року по серпень 2012 року сплатив орендну плату в розмірі 535, 48 грн., в той час як повинен був сплатити 23 459,28 грн. орендної плати.
З матеріалів справи вбачається, що донарахування орендної плати у розмірі 22 923,80 грн. здійснено на підставі постанови Дніпропетровського господарського апеляційного суду у справі №20/139-10 від 14.12.2010 року, згідно якої до договору оренди земельної ділянки площею 0,1010 га необхідно внести зміни. Пункт 4.1. договору оренди земельної ділянки, який стосується розміру орендної плати, викладено в новій редакції, яким збільшено розмір орендної плати.
Однак судом встановлено, що 16 лютого 2011 року Вищим господарським судом України винесено постанову про скасування постанови Дніпропетровського господарського апеляційного суду у справі №20/139-10 від 14.12.2010 року та направлено справу на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.
Так, під час нового розгляду справи про внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 0,1010 га 27.04.2011 року господарським судом Дніпропетровської області у справі №5005/2914/2011 прийнято рішення про відмову в задоволенні позову про внесення змін до пункту 4.1 договору оренди земельної ділянки про збільшення розміру орендної плати.
Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
А отже договір оренди земельної ділянки площею 0,1010 га та пункт 4.1 цього договору діє в редакції від 26.04.2007 року, а тому товариством з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву» було правомірно сплачено орендні платежі в розмірі 535,48 грн. за період з листопада 2010 року по серпень 2012 року.
Між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву» (орендар) укладено договір оренди від 26.04.2007 року, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. М. Малиновського, площею 2,9351 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення договору становить 7 164 063,66 грн. (п.2.3). Договір укладено на 10 років (п.3.1). Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі у розмірі 0,03 відсотка від її нормативної грошової оцінки (п.4.1).
Як зазначає відповідач, позивач за період з листопада 2010 року по серпень 2012 року сплатив орендну плату в розмірі 15 631,96 грн. Однак на думку податкового орган підприємство за цей період часу повинно було сплатити орендну плату у розмірі 673954, 70 грн.
З акту перевірки від 25 жовтня 2012 року №4061/15-4/32816220 вбачається, що відповідно до постанови Дніпропетровського господарського апеляційного суду у справі №20/140-10 від 14.12.2010 року до договору оренди земельної ділянки площею 2,9351 га необхідно внести зміни до пункту 4.1. договору оренди земельної ділянки, виклавши його в новій редакції: «п. 4.1 Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється відповідно до Закону України «Про оренду землі» та не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю» та відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 06.08.2008 року №39/35 у розмірі мінімальної ставки орендної плати, встановленої Законом України «Про оренду землі».
Згідно наданих представником позивача пояснень до пункту 4.1 договору оренди земельної ділянки площею 2, 9351 га не було внесено ніяких змін. При цьому 22.03.2012 року договір оренди земельної ділянки площею 2,9351 га розірваний на підставі додаткового договору, укладеного між Дніпропетровською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно - оздоровча школа олімпійського резерву», який посвідчений нотаріусом та зареєстрований в державному реєстрі. За вказаною угодою за позивачем відсутня заборгованість по вказаному договору оренди.
Договір оренди земельної ділянки площею 2,9351 га розірвано на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №224/2 від 29.02.2012 року, про що зазначено в додатковій угоді.
Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» закріплено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.
Таким чином, зміни до договору набирають чинності в такому ж самому порядку, після їх реєстрації. Викладене свідчить, що зміни до договору оренди земельної ділянки площею 2,9351 га, а саме до пункту 4.1 цього договору, підлягають державній реєстрації. У разі відсутності державної реєстрації змін до договору оренди, відсутні правові підстави для донарахування орендної плати, а тому у податкового органу відсутні правові підстави для донарахування товариству з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву» орендної плати в розмірі 658 322,74грн. по договору оренди земельної ділянка площею 2,9351га., оскільки договір оренди земельної ділянки розірвано 22.03.2012 року.
Крім того, до вказаного договору не було внесено ніяких змін відповідно до положень статті 18 Закону України «Про оренду землі».
Між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та позивачем (орендар) укладено договір оренди від 26.04.2007 року, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. М. Малиновського, площею 0,0395 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення договору становить 83 491,29грн. (п.2.3). Договір укладено на 10 років (п.3.1). Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі у розмірі 0,03 відсотка від її нормативної грошової оцінки (п.4.1).
Матеріалами справи підтверджується, що за період з листопада 2010 року по серпень 2012 року підприємство позивача сплатило орендну плату у розмірі 3834,66 грн., проте за даними податкового органу за цей період часу орендна плата повинна була сплачена в розмірі 9 946,91грн.
Зокрема, донарахування орендної плати здійснено Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська на підставі постанови Дніпропетровського господарського апеляційного суду у справі №14/240-10 від 23.11.2010 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 0,0395га., виклавши пункт 4.1 договору оренди в новій редакції: «п. 4.1 Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється відповідно до Закону України «Про оренду землі» та не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю», та відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 06.08.2008 року №39/35 у розмірі мінімальної ставки орендної плати, встановленої Законом України «Про оренду землі».
Однак норми статті 18 Закону України «Про оренду землі» свідчать, що зміни до договору оренди земельної ділянки площею 0,0395 га, а саме до пункту 4.1 договору, підлягають державній реєстрації. У разі відсутності державної реєстрації змін до договору оренди відсутні правові підстави для донарахування орендної плати.
Між Дніпропетровською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву» 26.12.2011 року укладено додатковий договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 0,0395га.
Саме з дати укладання додаткового договору та державної реєстрації позивачем сплачувались орендні платежі відповідно до внесених змін до договору.
Вказані обставини свідчать про відсутність правових підстав для донарахування товариству з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву» орендної плати в розмірі 6 112,25 грн. по договору оренди земельної ділянки площею 0,0395га з листопада 2010 року, оскільки до цього договору оренди відповідно до положень статті 18 Закону України «Про оренду землі» зміни були внесені в грудні 2011 року.
Між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) позивачем (орендар) укладено договір оренди від 26.04.2007 року, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. М. Малиновського, площею 0,0173 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення договору становить 36 567,07 грн. (п.2.3). Договір укладено на 10 років (п.3.1). Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі у розмірі 0,03 відсотка від її нормативної грошової оцінки (п.4.1).
У спірному періоді товариство з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву» сплатило орендну плату в розмірі 1 655,02 грн. За даними відповідача підлягало сплаті 2 738,05 грн.
На підтвердження правомірності донарахування орендної плати відповідач посилається на постанову Дніпропетровського господарського апеляційного суду у справі №5005/2923/2011 від 21.07.2011 року, якою внесено зміни до договору оренди земельної ділянки площею 0,0173 га та викладено пункт 4.1 договору оренди в такій редакції: орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється відповідно до Закону України «Про оренду землі» та не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю» та відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 06.08.08р. № 39/35 у розмірі мінімальної ставки орендної плати встановленої Законом України «Про оренду землі».
Проте вказані зміни не були зареєстровані у встановленому порядку, як це вимагали приписи Закону України «Про оренду землі».
Судом встановлено, що 26.12.2011 року між Дніпропетровською міською радою та позивачем укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 0,0173 га.
Саме з дати укладання додаткового договору та державної реєстрації цих змін товариством з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву» сплачувались орендні платежі відповідно до внесених до договору змін.
Отже, до договору оренди земельної ділянки площею 0,0173 га в грудні 2011 року були внесені зміни, які стосуються розміру орендної плати та відповідають положенням статті 18 Закону України «Про оренду землі».
Суд зазначає, що відповідно до законодавства України питання про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності вирішується за згодою сторін договору оренди земельного ділянки із закріпленням розміру орендної плати в такому договорі оренди. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
При цьому нормативно-правові акти не закріплюють обов'язок орендаря перераховувати оренду плату (сплачувати її в більшому розмірі) в разі законодавчої зміни граничного розміру цієї плати. Тобто орендар зобов'язаний буде сплачувати більший розмір орендної плати лише у випадку внесення відповідних змін до договору.
Отже, зміна розміру земельного податку є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками, а не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної палати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов'язання з орендної плати.
Враховуючи те, що сторони у розрахунку розміру орендної плати не застосували коефіцієнт, визначений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу, а також те, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки, то суд доходить до висновку, що позивач повинен сплачувати орендну плату за землю у відповідності до умов договору оренди землі до моменту приведення його положень у відповідність до норм чинного законодавства України.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дитяча спортивно-оздоровча школа олімпійського резерву» судові витрати у розмірі 2 268,00 грн. (дві тисячі двісті шістдесят вісім гривень 00 копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2016 року

Суддя В.В. Степаненко