Справа № 820/11647/15
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 р.Справа № 820/11647/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2016р. по справі № 820/11647/15

за позовом Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс"

до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Комунальне підприємство "Міськелектротранссервіс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 23.07.2015 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2016р. по справі № 820/11647/15 адміністративний позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2015 року, прийняте Основ`янською ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області.

Відповідач, Основ'янська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин справи, а тому вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято на законних підставах та відповідає вимогам чинного законодавства. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2016р. по справі № 820/11647/15 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 30.06.2015 року Основ'янською ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведена позапланова невиїзна перевірка Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства за січень 2015 року, валютного та іншого законодавства за січень 2015 року по взаємовідносинах з ТОВ "Компанія ЕКО Трейд", про що було складено акт №2207/20-38-22-03-08/37761936 від 07.07.2015 року (т. 1, а.с. 25-43).

Під час перевірки були встановлені порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість за січень 2015 року в розмірі 12463,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем 23 липня 2015 року було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу було нараховано з податку на додану вартість суму грошового зобов'язання у розмірі 18694,50 грн., за основним платежем 12463,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями - 6231,50 грн. (т.1, а.с. 63).

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на відображення господарських операцій з ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" у податковому обліку при визначенні об'єкту оподаткування податком на додану вартість, зокрема, формування податкового кредиту, в зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

В перевіряємому періоді позивач мав господарські операції із ТОВ "Компанія ЕКО Трейд".

З матеріалів справи встановлено, що 05.01.2015 року між КП "Міськелектротранссервіс" (замовник) та ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" (постачальник) укладено договір про закупівлю товарів №0501/15, у відповідності до вимог п. 1.1 данного договору постачальник зобов'язується поставити замовнику частини та приладдя до моторних транспортних засобів, н.в.і.у. (ДК 016:2010 - 29.32.3) (надалі - Товар), в порядку та на умовах, визначених договором.

Також, 05.01.2015 року між КП "Міськелектротранссервіс" (замовник) та ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" (постачальник) укладено договір №0501/25 про закупівлю товарів, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити замовнику частини двигунів (ДК 016:2010 - 28.11.4), в порядку та на умовах, визначених договором.

05.01.2015 між КП "Міськелектротранссервіс" (замовник) та ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" (постачальник) укладено договір №0501/35 про закупівлю товарів, до умов якого постачальник зобов'язується поставити замовнику устаткування електричне, інше, до моторних транспортних засобів і його частини (ДК 016:2010 - 29.11.2), в порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно із п. 1.2. вказаних договорів постачальник зобов'язується продати замовнику, а замовник зобов'язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, ціна, асортимент і технічні умови яких визначені у рахунках-фактурах та видаткових накладних.

Відповідно до п. 4.1. вказаних договорів розрахунки за поставлений товар здійснюються на підставі видаткових накладних, згідно яких здійснено поставку товару, та підписаних уповноваженими на це особами.

Пунктами 5.2. вказаних договорів місцем поставки товару визначається склад замовника.

Реальність поставки товару позивачу за договорами №0501/15 від 05.01.2015 р., №0501/25 від 05.01.2015 р., №0501/35 від 05.01.2015 р. підтверджується виданими ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" видатковими накладними на кожну одиницю товару: видаткова накладна № 17 від 19.01.2015 р. на суму 10716,00 грн., в т.ч. ПДВ 1786,00 грн., видаткова накладна №18 від 19.01.2015 р. на суму 11440,80 грн., в т.ч. ПДВ 1906,80 грн., видаткова накладна №19 від 19.01.2015 р. на суму 18055,20 грн., в т.ч. ПДВ 3009,20 грн., видаткова накладна № 20 від 19.01.2015 р. на суму 12360,00 грн., в т.ч. ПДВ 2060,00 грн., видаткова накладна №21 від 19.01.2015 р. на суму 22203,60 грн., в т.ч. ПДВ 3700,60 грн.

Фактично доставка вказаного товару на склад замовника здійснювалась ТОВ "Компанія ЕКО Трейд", про що свідчить копія товарно-транспортної накладної №19/01-1 від 19.01.2015 р.

Приймання продукції здійснювалось уповноваженою особою КП "Міськелектротранссервіс" - інженером Симановою Г.А., про що свідчать записи у журналі реєстрації довіреностей на отримання товару за січень 2015 року.

На підтвердження сплати сум податку на додану вартість у складі ціни товару за вказаними господарськими операціями позивачем отримано від ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" податкові накладні: №12 від 19.01.2015 р. на суму 10716,00 грн. в т.ч. ПДВ - 1786,00 грн., № 13 від 19.01.2015 р. на суму 11440,80 грн. в т.ч. ПДВ - 1906,80 грн., №14 від 19.01.2015 р. на суму 22203,60 грн. в т.ч. ПДВ - 3700,60 грн., №15 від 19.01.2015 р. на суму 18055,20 грн. в т.ч. ПДВ - 3009,20 грн., №16 від 19.01.2015 р. на суму 12360,00 грн. в т.ч. ПДВ - 2060,00 грн., які зареєстровані у реєстрі отриманих податкових накладних КП "Міськелектротранссервіс" за січень 2015 року.

Розрахунки між позивачем та ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" проводились у безготівковій формі, що підтверджується копіями рахунками фактури №21 від 16.01.2015 р., № 22 від 16.01.2015 р., № 19 від 16.01.2015 р., № 20 від 16.01.2015 р., № 23 від 16.01.2015 р. та платіжними дорученнями: № 50 від 19.01.2015 р. на суму 18055,20 грн., № 49 від 19.01.2015 р. на суму 12360,00 грн., № 48 від 19.01.2015 р. на суму 10716,00 грн., № 47 від 19.01.2015 р. на суму 11440,80 грн., № 46 від 19.01.2015 р. на суму 22203,60 грн. та банківською випискою за 19.01.2015 р.

Отриманий від ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" товар оприбуткований на склад Служби транспортного забезпечення КП "Міськелектротранссервіс", про що складені відповідні прибуткові накладні на оприбуткування товару на склад Служби транспортного забезпечення: прибуткова накладна на оприбуткування товару на склад Служби транспортного забезпечення №5 від 19.01.2015 р., №6 від 19.01.2015 р., №7 від 19.01.2015 р., №8 від 19.01.2015 р., № 9 від 19.01.2015 р.

В подальшому, вказаний товар використаний при технічному обслуговуванні та поточному ремонті автотранспортних засобів, які передані позивачу по договору "Про передачу майна в господарське відання" №1499 від 30.09.2011 р. згідно розпорядження Управління комунального майна та приватизації №1796 від 30.09.2014 р., та підтверджується наявними в матеріалах справи дефектними актами та лімітними картками за січень 2015 року.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначені документи складені у відповідності до п.п.1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік га фінансову звітність в Україні», а інформація, яку вони містять, відображена в регістрах бухгалтерського обліку.

З матеріалів справи встановлено, що податкові накладні, які виписані позивачу ТОВ "Компанія ЕКО Трейд", були включені позивачем до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за січень 2015 р., а сума податку на додану вартість включена до податкового кредиту, що підтверджується копією додатку № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року (т.2, а.с. 64).

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

При цьому за правилами п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на фактично отриманий товар (роботи, послуги), що призначений для використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, яка згідно з пунктом 201.6 статті 201 Податкового кодексу України є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Колегія суддів зазначає, що податкові накладні відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, має всі обов'язкові реквізити, та згідно п. 201.6 ст. 201 п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та врахована при визначенні об'єкта оподаткування податком на додану вартість.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем з контрагентом ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" належним чином оформлені договірні відносини та на виконання вимог податкового законодавства оформлені первинні документи податкової та бухгалтерської звітності, які відповідають вимогам чинного законодавства України.

Таким чином колегія суддів вважає, що наявність належним чином оформленої податкової накладної та первинних бухгалтерських документів надає позивачу право на формування податкового кредиту у відповідному звітному періоді.

Колегія суддів зазначає, що фактично висновки перевірки ґрунтується на підставі отриманої від ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області податкової інформації від 19.03.2015 року №2383/7/20-30/39371907, в якому ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова повідомлено відповідача про те, що станом на 19.03.2015 р. щодо ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" внесено запис до ЄРД про відсутність за місцезнаходженням (стан «8»); у ТОВ "Компанії ЕКО Трейд" відсутні на праві власності або на праві користування складські приміщення та транспортні засоби, кількість працюючих - 1 особа тощо, що унеможливлює здійснення вказаним контрагентом фінансово-господарської діяльності, зокрема, виконання зобов'язань по договорам з позивачем про закупівлю товарів №0501/15 від 05.01.2015 р., №0501/25 від 05.01.2015 р., №0501/35 від 05.01.2015 р.

Такий довід колегія суддів не приймає, оскільки законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства іншими юридичними особами, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Колегія суддів не приймає довід апеляційної скарги, що анулювання ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" свідоцтва платника податку на додану вартість 26.01.2015 року (ліквідація за власним бажанням за даними офіційного веб-сайту ДФС України) є підставою неправомірності включення позивачем вказаних у податкових накладних сум до податкового кредиту відповідного періоду в загальному розмірі 12463,00 грн., оскільки з матеріалів справи встановлено, що на момент здійснення між позивачем та ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" вказаних господарських операцій ТОВ "Компанія ЕКО Трейд" мало чинне свідоцтво платника податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем було підтверджено правомірність віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі вартості придбання товару у контрагента, наданими до перевірки належно оформленими документами, зібрані по справі докази підтверджують виконання зобов'язань між сторонами господарських операцій, відповідність господарських операцій видам діяльності позивача, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість висновків податкового органу щодо заниження податку на додану вартість, а тому суд першої інстанції правомірно скасував податкове повідомлення-рішення від 23.07.2015 року №.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірності свого рішення.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2016р. по справі № 820/11647/15 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України "Про судовий збір", в редакції після 1 вересня 2015 року податковий орган не звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Ухвалою суду від 21.04.2016 року заявнику апеляційної скарги було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 1515,80 грн. до моменту прийняття судового рішення.

В силу положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь особи, що подала апеляційну скаргу суб'єкта владних повноважень, якому було відстрочено сплату судового збору у розмірі 1515,80 грн. до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність такого стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2016р. по справі № 820/11647/15 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61001, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 17, ) судовий збір у розмірі 1515 грн. 80 коп. (одна тисяча п'ятнадцять гривень 80 копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 16.05.2016 р.