Справа № 806/601/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м.Житомир справа №806/601/16

час прийняття: 10 год. 20 хв. категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О.Г.,

при секретарі судового засідання Гуменюку А.Ю.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Беспризваного А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо не проведення 06.11.2015 року з позивачем повного розрахунку при звільненні, стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області заборгованість по невиплаченому грошовому забезпеченню в сумі 867 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 19412 грн. Під час розгляду справи позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення 867 грн., так як вказана сума йому була виплачена. В обґрунтування позову зазначає, що затримка з виплатою належного грошового забезпечення при звільненні порушує його права та інтереси. Зазначає, що відповідач порушив норми ст.117 Кодексу законів про працю України, а тому несе відповідальність за затримку розрахунку при звільненні позивача.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідачів заперечив проти позовних вимог у повному обсязі з підстав зазначених в запереченнях проти позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 09.08.2013 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8).

Наказом УМВС України в Житомирській області від 16.10.2015 року №282 о/с ОСОБА_3 було звільнено з посади оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС України в Житомирській області та призначено на посаду дільничного інспектора міліції сектора №2 (з обслуговування Корольовського району) відділу дільничних інспекторів міліції Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області (а.с.27).

Наказом управління МВС України в Житомирській області "По особовому складу" №313 о/с від 05.11.2015 року лейтенанта міліції ОСОБА_3, дільничного інспектора міліції сектору №2 (з обслуговування Корольовського району) відділу дільничних інспекторів міліції Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п. 64 "з" (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації)) згідно Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с.28).

Наказом управління МВС України в Житомирській області "По особовому складу" №334 о/с від 06.11.2015 року внесено зміни до наказу УМВС України в Житомирській області від 05.11.2015 року №313 о/с у частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_3, дільничного інспектора міліції сектору №2 (з обслуговування Корольовського району) відділу дільничних інспекторів міліції Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області, вважати його звільненим згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів), з 06.11.2015 року (а.с.29).

На день звільнення - 06.11.2015 року УМВС України в Житомирській області не проведено із позивачем повного розрахунку при звільненні, що не заперечується представником відповідача.

Остаточний розрахунок відповідачем з позивачем при звільненні був проведений під час розгляду даної справи. Кошти зараховані на картковий рахунок позивача, що не заперечується сторонами.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що під час вирішення спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Таким спеціальним законодавством, що регулює правового становища осіб, які проходили службу в органах внутрішніх справ є, зокрема, Закон України "Про міліцію", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Викладене узгоджено з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" яким визначено, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 24.04.2014 року у справі №К/800/61076/13, Верховного Суду України від 13.10.2009 року. В рішеннях судів зазначено, що норми КЗпПУ не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки відповідно до ст.3 КЗпПУ він регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, організацій, установ незалежно від форми власності і на спірні правовідносини не поширюється.

Відповідно до пункту 1.4. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС від 31.12.2007 року №499 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №205/14896 (далі - Інструкція №499) грошове забезпечення виплачується особам рядового, молодшого, середнього, старшого та вищого начальницького складу, які призначені на штатні посади в апараті Міністерства внутрішніх справ України, головних управліннях, управліннях МВС в Автономній Республіці Крим, областях, є містах Києві та Севастополі, на залізницях, їм підпорядкованих органах, вищих навчальних закладах, науково - дослідних установах, Державній службі охорони при МВС, на підприємствах, в установах, організаціях і підрозділах системи МВС та які навчаються в навчальних закладах системи МВС або зараховані в розпорядження відповідного органу внутрішніх справ.

Пунктом 1.6. Інструкції №499 передбачено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно п.1.18. Інструкції №499 при прийнятті на службу до органів внутрішніх справ грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

Спеціальним законодавством врегульовані спірні правовідносини таким чином, що виплата компенсації за затримку виплати розрахунку при звільненні осіб, які проходили службу в органах внутрішніх справ не передбачена, а дія норм КЗпП України на них не поширюється.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Куруючись статтями 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 17 травня 2016 р.