Справа № 640/5952/16-а
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/5952/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Приблуда І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Нетілова Артема Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

14.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Нетілова Артема Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Також, просила визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови від 17.03.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 17.03.2016 року під час руху її автомобіль несподівано перестав працювати, по інерції руху вона доїхала до узбіччя дороги, де автомобіль остаточно зупинився, після чого позивач перевірила наявність дорожніх знаків, які б забороняли стоянку автотранспорту, однак таких знаків в місці зупинки її автомобіля не було. Крім того, позивач перевірила, щоб її машина не заважала проїзду іншого транспорту, у тому числі трамваїв, оскільки вимушена зупинка її автомобіля мала місце неподалік трамвайних колій, після чого вона зателефонувала спеціалісту, який прийняв заявку від ОСОБА_1 та повідомив, що протягом 40-60 хвилин під'їде, щоб оглянути її автомобіль. Через деякий час позивач побачила, що біля її машини стоїть співробітник поліції, який повідомив ОСОБА_1, що вона здійснила зупинку автомобіля біля трамвайної колії та унеможливила рух трамваю №12, чим порушила вимоги 15.10. Д ПДР. Відносно позивача було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серія ПС2 №827195 за порушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Вважає, що вказана постанова є безпідставною та незаконною, складеною всупереч фактичним обставинам справи та вимогам закону, просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Представника позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що вимоги ч.3 ст. 122 КУпАП позивач не порушувала, так як припаркувала свій автомобіль на достатній відстані від трамвайної колії, трамвай мав достатньо місця для проїзду, а зупинка автомобіля позивачки була вимушеною.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень не надав, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним причину неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, крім іншого необхідно з'ясувати місце та обставини порушення правил зупинки. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як свідчать матеріали справи, постановою інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Нетілова А.В. від 17.03.2016 року на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КпАП України (а.с.4). Копію постанови ОСОБА_1 отримано.

У постанові вказується, що ОСОБА_1 17.03.2016 року о 17-50 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Трінклера в м. Харкові здійснила стоянку біля трамвайної колії таким чином, що унеможливила рух трамваю №12, чим порушила вимоги п. 15.10 Д ПДР України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач, надавши суду докази в обґрунтування своїх доводів, стверджує, що вона правила дорожнього руху не порушувала, а обставини, викладені в постанові не відповідають дійсності, оскільки під час руху її автомобіль несподівано перестав працювати та по інерції руху їй вдалося доїхати до узбіччя дороги, де автомобіль остаточно зупинився, після чого вона перевірила наявність дорожніх знаків, які б забороняли стоянку автотранспорту, однак таких знаків в місці зупинки автомобіля позивача не було, крім того позивач перевірила, щоб її машина не заважала проїзду іншого транспорту, у тому числі трамваїв, оскільки вимушена зупинка її автомобіля мала місце неподалік трамвайних колій, після чого вона зателефонувала спеціалісту-автотехніку, який прийняв заявку від ОСОБА_1 17.03.2016 року о 17:10, що підтверджується матеріалами справи, а саме договором-замовленням на ремонт та технічне обслуговування від 17.03.2016 року (а.с.19) та повідомив їй, що протягом 40-60 хвилин під'їде, щоб оглянути даний автомобіль, однак через деякий час вона побачила, що біля її машини стоїть співробітник поліції, який повідомив позивачці, що вона здійснила зупинку автомобіля біля трамвайної колії та унеможливила рух трамваю №12, чим порушила вимоги п.15.10. Д ПДР.

Відповідач, під час розгляду справи, суду не надав докази скоєння позивачем правопорушення, відображеного у постанові від 17.03.2016 року, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів, крім того, суду не надано відомостей того, яка саме відстань була від автомобіля позивача до траєкторії руху трамваю з урахуванням виносу його кузова, тому в постанові інспектора поліції висновок про неможливість проїзду трамваю нічим не підтверджений.

Судом встановлено, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб*єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, а за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Під час судового розгляду суду позивач заперечує вчинення ним правопорушення, яке йому інкриміновано, в той же час, відповідач, будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій суду не надав. Також, суд поновлює позивачу строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 серії ПС2 №827195 від 17.03.2016 року, оскільки надані позивачем докази (а.с.7) свідчать про поважність причини пропуску строку на оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 11, 94, 99, 159, 160-163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити позивачу строк для оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС2 №827195 від 17.03.2016 року.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №827195 від 17.03.2016 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП про застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя