Справа № 823/159/16
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/159/16 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати бездіяльність Міністерства юстиції України по виконанню остаточного рішення Європейського суду з прав людини від 25.04.2013 року у справі «Штабовенко та інші проти України» (заява № 22722/07 та 99 інших заяв), до якої приєднано справу за моєю заявою № 61576/09 від 16.11.2009 року «Бардась А.М. проти України» в частині моєї заяви до ЄСПЛ - неправомірною;

- зобов`язати Міністерство юстиції України підготувати та внести Прем`єр-міністрові України подання щодо забезпечення виконання додаткових заходів індивідуального характеру у вигляді виплати позивачу оціночної вартості належного житла (відповідно до подання Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 18.04.2014 року № 13609) через прийняття окремого урядового рішення, відповідно до порядку використання коштів,. передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов`язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справи проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 року № 408 (відповідно до вимог підпункту 8 пункту 2);

- стягнути з Міністерства юстиції України 1466489,00 грн. матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 ;

- стягнути з Міністерства юстиції України 50000,00 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1 .

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо нездійснення належного контролю за виконанням остаточного рішення Європейського суду з прав людини від 25.04.2013 року у справі «Штабовенко та інші проти України» (заява № 22722/07 та 99 інших заяв), в частині заяви ОСОБА_1 № 61576/09 від 16.11.2009 року.

Стягнуто з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ідентифікаційний код 00015622) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 23.12.1995 року) моральну шкоду в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, оскільки виконавчим органом не було вжито додаткових заходів індивідуального характеру, контроль за виконанням яких покладено на представницький орган.

В апеляційній скарзі про скасування постанови, у задоволеній частині позовних вимог, Міністерство юстиції України (надалі також Мін`юст) зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не надав юридичної оцінки всім доказам, якими обґрунтовував свої заперечення представник Міністерства юстиції України, та не обґрунтував причини їх відхилення. Вищевказане також свідчить про те, що суд не здійснив всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів, наданих відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, фіксування звукозаписувального засобу при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а підлягає задоволенню апеляційна скарга Мін`юсту виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи Рішенням військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 31.08.2005 року повністю задоволені вимоги ОСОБА_1 , визнано неправомірною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_2 щодо відселення заявника з закритого військового містечка військової частини НОМЕР_2 та зобов`язано командира військової частини НОМЕР_2 забезпечити відселення ОСОБА_1 з закритого військового містечка військової частини НОМЕР_2 з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення в м. Черкаси. Контроль за дотриманням житлових прав заявника ОСОБА_1 покладено на виконавчий комітет Соснівської районної ради м. Черкаси.

На виконання рішення суду військовим місцевим судом Черкаського гарнізону виданий виконавчий лист від 03.10.2005 року № 282.

На підставі виконавчого листа 04.10.2005 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (надалі також державний виконавець) відкрито виконавче провадження та вчинено наступні дії щодо його виконання:

- направлялась вимога виконавчому комітету Черкаської міської ради про зобов`язання надати інформацію стосовно виконання рішення суду;

- неодноразово направлялись вимоги командиру ВЧ НОМЕР_2 , про зобов`язання виконати рішення суду та зобов`язання забезпечити відселення ОСОБА_1 з закритого військового містечка в/ч НОМЕР_2 з наданням іншого благоустроєного житлового приміщення в м. Черкаси;

- складались акти про невиконання зазначених вимог;

- виносились постанови про застосування до командира ВЧ НОМЕР_2 штрафів;

- направлялась вимога командиру ВЧ НОМЕР_2 , якою останнього зобов`язано надати інформацію про те, яким чином і на підставі яких нормативних актів проводиться забезпечення житлом мешканців смт. Оріпанець, інформацію про те, чи виділялось житло мешканцям смт. Оршанець в період з 2005 по 2009 рік та пояснення з приводу невиконання рішення військового місцевого суду Черкаського гарнізону про забезпечення відселення ОСОБА_1 з закритого військового містечка в/ч НОМЕР_2 з наданням іншого благоустроєного житлового приміщення в м. Черкаси;

- вносилось подання до прокурора про умисне невиконання службовою особою рішення суду командиром ВЧ № НОМЕР_2 ОСОБА_2 , у задоволенні якого було відмовлено, в зв`язку відсутністю в його діях складу злочину.

28.05.2010 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження оскільки виконання рішення без участі боржника не можливо, державним виконавцем вжито всіх заходів передбачених статтями 76, 87, 88 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 40).

25 квітня 2013 року Європейський суд з прав людини ухвалив остаточне рішення у справі Штабовенко та інші проти України (заява № 22722/07 та 99 інших заяв), до якої приєднано заяву ОСОБА_1 № 61576/09 від 16.11.2009 року (Додаток 4), в якому постановив, що було порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції (а. с. 29-31). Суд також постановив, що держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються невиконаними, та сплатити протягом трьох місяців 3000 (три тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю у заявах, наведених у Додатку 4, та 1500 (одна тисяча п`ятсот) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю у заявах, наведених у Додатку 5, як відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також компенсації судових та інших витрат разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись на ці суми, які мають бути конвертовані в національну валюту держави- відповідача за курсом на день здійснення платежу (а. с. 29-31).

17.05.2013 року Урядовим уповноваженим у справах Європейського суду з прав людини було повідомлено ОСОБА_1 , яким його повідомлено про надходження остаточного рішення Європейського суду, а також роз`яснено, що стаття 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає можливість повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі, що здійснюється з метою відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який заявник мав до порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (а. с. 35).

23.05.2013 року державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції прийнята постанова про відновлення виконавчого провадження щодо виконання рішення військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 31.05.2005 року (а. с. 41).

24.05.2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження з виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Штабовенко та інші проти України в частині виконання рішення за скаргою ОСОБА_1 (а. с. 42).

16.07.2013 року ухвалою Сосницького районного суду м. Черкаси було відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця про заміну способу і порядку виконання рішення, однак у задоволенні зазначеної заяви було відмовлено (а. с. 44).

12.12.2013 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси було визначено сім`ї ОСОБА_1 необхідна житлова площа, яка становить 34 кв. м. (а. с. 49-50).

25.12.2013 року постановою державного виконавця було призначено експертизу щодо встановлення ринкової вартості об`єкту нерухомості, розміром житлової площі не менше 34,0 кв.м., що знаходиться в м. Черкаси.

14.04.2014 року приватним підприємством «АЖІО» було надано висновок, згідно якого ринкової вартості об`єкту нерухомості, розміром житлової площі не менше 34,0 кв.м., що знаходиться в м. Черкаси складає 1 437 500,00 грн. (зворот а. с. 51).

На підставі зазначеного висновку державний виконавець звернувся до Сосницького районного суду м. Черкаси про заміну способу і порядку виконання рішення суду на стягнення вартості квартири у розмірі 1437500,00 грн., однак ухвалою від 13.06.2014 року у задоволенні подання було відмовлено (а. с. 53-54).

05.11.2015 року ухвалою Сосницького районного суду м. Черкаси було відмовлено у задоволенні подання Сосницького відділення ДВС Черкаського міського управління юстиції про зміну способу і порядку виконання рішення суду, оскільки державним виконавцем не вказано спосіб подальшого виконання рішення суду. А також зазначено, що органам ДВС необхідно вжити заходів щодо реалізації своїх повноважень на виконання положень Наказу Мін`юсту від 23.09.2013 року № 1989/5 «Про затвердження Порядку взаємодії Державної виконавчої служби та Секретаріату Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини під час забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та виконання рішень Європейського суду з прав людини» (а. с. 55).

17.12.2015 року Міністерство юстиції України листом було повідомлено ОСОБА_1 щодо ходу виконання судового рішення, в яком зазначено, що платіжним дорученням від 04.09.2013 року № 2028 ОСОБА_1 було перераховано кошти у розмірі 31585,14 грн. (еквівалент 3000 євро) та від 21.10.2013 року № 4476 перераховано пеню за несвоєчасне виконання рішення суду у розмірі 242,20 грн. (а. с. 64).

15.01.2016 року Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області Управління ДВС Міністерства юстиції України листом за № Б-885/1/9-30/2/2 було повідомлено про хід виконання судового рішення та щодо вчинення дій для його виконання (а. с. 65-66).

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення Європейського суду з прав людини від 25.04.2013 року досі у повному обсязі виконано не було, то існує наявна протиправна бездіяльність Мін`юсту, яка проявилася у нездійсненні відповідачем належного контролю за виконанням вказаного рішення у зв`язку з чим позовну вимогу щодо визнання неправомірною бездіяльності слід задовольнити частково.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Міністерства юстиції України підготувати та внести Прем`єр-міністрові України подання щодо забезпечення виконання додаткових заходів індивідуального характеру у вигляді виплати позивачу оціночної вартості належного житла (відповідно до подання Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 18.04.2014 року № 13609) через прийняття окремого урядового рішення, відповідно до порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов`язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справи проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 року № 408 (відповідно до вимог підпункту 8 пункту 2) суд виходив з того, що спрямування бюджетних коштів для здійснення витрат, пов`язаних із здійсненням додаткових заходів індивідуального характеру необхідно, щоб такі заходи були прямо передбачені в рішенні закордонного юрисдикційного органу з визначенням конкретної суми та виду валюти.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1466489,00 грн. матеріальної та 50000,00 грн. моральної шкоди на користь позивача, суд виходив з того, що ні рішенням військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 31 серпня 2005 року ні рішенням Європейський суд з прав людини не встановлено виплату коштів на придбання житла, однак вказана бездіяльність є достатньою підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди, розмір якої, виходячи з принципу справедливості становить 25000 грн.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з абзацом дев`ятим частини першої статті 1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV (надалі також Закон № 3477-IV) виконання рішення Європейського суду включає в себе виплату стягувачеві відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру, а також вжиття заходів загального характеру.

Підпунктом а) пункту 2 статті 10 Закону № 3477-IV визначено, що додатковими заходами індивідуального характеру, зокрема є відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також інші заходи, передбачені у рішенні Європейського суду.

Відповідно до пункту 3 статті 10 Закону № 3477-IV відновлення попереднього юридичного стану Стягувача здійснюється, зокрема, шляхом:

а) повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі;

б) повторного розгляду справи адміністративним органом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , самостійно, на підставі висновку приватного підприємства «АЖІО» було визначено ринкову вартість об`єкту нерухомості, розміром житлової площі не менше 34,0 кв.м., що знаходиться в м. Черкаси та складає 1 437 500,00 грн. (яку просить стягнути з відповідача), в той час коли мав звернутися до суду щодо відновлення попереднього юридичного стану Стягувача.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не звертався до суду щодо повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі ані щодо повторного розгляду справи адміністративним органом.

Пунктом 1 статті 11 Закону № 3477-IV встановлено дії Органу представництва щодо вжиття додаткових заходів індивідуального характеру:

1. Протягом десяти днів від дня одержання повідомлення про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва:

а) надсилає Стягувачеві повідомлення з роз`ясненням його права порушити провадження про перегляд справи та/або про його право на відновлення провадження відповідно до чинного законодавства;

б) повідомляє органи, які є відповідальними за виконання передбачених у Рішенні додаткових заходів індивідуального характеру, про зміст, порядок і строки виконання цих заходів. До повідомлення додається переклад Рішення, автентичність якого засвідчується Органом представництва.

Компетенція Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини (надалі також Урядовий уповноважений) під час виконання рішень Європейського суду визначається положеннями Закону та постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 31.05.2006 року № 784, якою передбачено, що Урядовий уповноважений є посадовою особою, яка забезпечує, зокрема координацію виконання рішень Європейського суду та інформування Комітету міністрів Ради Європи про хід виконання таких рішень.

Діяльність Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини забезпечується Секретаріатом Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, який є структурним підрозділом Мін`юсту.

Як вбачається з матеріалів справи дані дії передбачені статтею 11 Закону № 3477-IV були вчинені Урядовим уповноваженим у справах Європейського суду з прав людини ще 17.05.2013 року (а. с. 35).

Отже, права щодо порушення провадження про перегляд справи та/або про право на відновлення провадження відповідно до чинного законодавства були роз`яснені ОСОБА_1 17.05.2013 року Урядовим уповноваженим у справах Європейського суду з прав людини, однак жодних дій ОСОБА_1 щодо цього вчинено не було.

Згідно з пунктами 2-3 статті 11 Закону № 3477-IV контроль за виконанням додаткових заходів індивідуального характеру, передбачених у Рішенні, що здійснюються під наглядом Комітету міністрів Ради Європи, покладається на Орган представництва. Орган представництва в рамках здійснення передбаченого частиною другою цієї статті контролю має право отримувати від органів, які є відповідальними за виконання додаткових заходів індивідуального характеру, передбачених у Рішенні, інформацію про хід і наслідки виконання таких заходів, а також вносити Прем`єр-міністрові України подання щодо забезпечення виконання додаткових заходів індивідуального характеру.

З урахуванням наведеного та за відсутності звернення ОСОБА_1 щодо повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі, ані щодо повторного розгляду справи адміністративним органом, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у державного виконавця були відсутні підстави щодо вжиття додаткових заходів індивідуального характеру, контроль за виконання яких покладається на Орган представництва. Тому позовні вимоги щодо визнання бездіяльності Міністерства юстиції України по виконанню остаточного рішення Європейського суду з прав людини від 25.04.2013 року у справі «Штабовенко та інші проти України» (заява № 22722/07 та 99 інших заяв), до якої приєднано справу за заявою ОСОБА_1 № 61576/09 від 16.11.2009 року «Бардась А.М. проти України» в частині заяви ОСОБА_1 до ЄСПЛ неправомірною та зобов`язання Міністерство юстиції України підготувати та внести Прем`єр-міністрові України подання щодо забезпечення виконання додаткових заходів індивідуального характеру у вигляді виплати позивачу оціночної вартості належного житла (відповідно до подання Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 18.04.2014 року № 13609) через прийняття окремого урядового рішення, відповідно до порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов`язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справи проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 року № 408 (відповідно до вимог підпункту 8 пункту 2) не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішень Європейського суду з урахуванням особливостей Закону як в частині виплати сатисфакції, так і в частині виконання рішення національного суду покладено на державну виконавчу службу.

Згідно з абзацом 1 статті 5 Закону України «Про державну виконавчу службу» Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснює керівництво органами державної виконавчої служби та контроль за їх діяльністю, зокрема, розглядає скарги на дії державних виконавців, організовує виконання рішень відповідно до закону, надає роз`яснення та рекомендації щодо виконання державними виконавцями рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини сьомої статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

З огляду на зазначене, державний виконавець та Урядовий уповноважений у межах компетенції та визначеного законодавством строку виконав усі необхідні дії для забезпечення виконання рішення Європейського суду у справі «Штабовенко та інші проти України» в частині заяви ОСОБА_1 № 61567/09.

Щодо позовних вимог про стягнення з Міністерства юстиції України 1466489,00 грн. матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. на користь ОСОБА_1 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - постанова Пленуму), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню, при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно зі статтею 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до пункту 10-1 постанови Пленуму, якщо у законі чи іншому нормативному акті зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

З урахуванням наведеного, а також за відсутності протиправної бездіяльності Мінюсту, а також за відсутності надання ОСОБА_1 доказів наявності вини Мін`юсту у спричиненні моральної шкоди не доведеністю наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з Міністерства юстиції України 50000,00 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Обґрунтовуючи вимогу щодо стягнення матеріальної шкоди ОСОБА_1 зазначає, що її розмір дорівнює витратам, які останній повинен понести для відновлення свого порушеного права, а саме: витратам по придбанню житлового приміщення в м. Черкаси. Такі витрати складаються з вартості житлового приміщення, які за висновком експерта становлять 1 437 500 грн., та вартості витрат на юридичне оформлення, які згідно листа приватного нотаріуса становлять 28989 грн.

Однак, жодних судових рішень щодо можливості відновлення порушеного права ОСОБА_1 шляхом компенсації витрат по придбанню житлового приміщення в м. Черкаси не виносилось.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Міністерства юстиції України спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Мін`юсту задовольнити.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року, у задоволеній частині позовних вимог, скасувати та в цій частині прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.