Справа № 803/604/16
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Справа № 803/604/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Михалко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся в суд з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, Луцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 05.01.2016 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до позивача рішенням Луцької ОДПІ від 05.01.2016 року № застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Позивач стверджує, що вчасно та в повному обсязі сплачував єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до бюджету згідно поданої звітності, проте на помилково вказані реквізити призначення платежу. Вважає, що помилка при зазначенні не того рахунку не призвела до ненадходження коштів до бюджету, тому просить визнати протиправним та скасувати рішення Луцької ОДПІ від 05.01.2016 року № .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в адміністративному позові, та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в письмовому запереченні та в судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила, що відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Крім того, вказує, що відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа покладено на платників та відповідальність за відповідність інформації, зазначеної в платіжному дорученні, суті операції, за якою здійснюється переказ, несе платник. Зазначає, що чинним законодавством України не передбачено звільнення від застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у разі невірного визначення платником номеру банківського рахунку. Податковий орган не наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене самостійно платником податків. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 27.02.1993 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.23-24).

Як свідчать матеріали справи, Луцькою ОДПІ 05.01.2016 року винесено рішення від № про застосування штрафу до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у розмірі 1567,08 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та нараховано пеню у розмірі 3476,08 грн. за період з 22.10.2013 року по 20.10.2015 року (а.с.19).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню податкового органу, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 3 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2464-VI визначено, що з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Так, позивач відповідно до Закону №2464-VІ є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і знаходиться на обліку в Луцькій ОДПІ, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серії НОМЕР_3 від 11 травня 2012 року (а.с.5).

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Частиною одинадцятою статті 9 Закону України №2464-VI передбачено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно із частиною десятою статті 25 Закону України №2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

За правилами пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України №2464-VІ орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 10 відсотків, а в редакції цього Закону з 01.01.2015 року - у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Судом встановлено, що позивачем єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів сплачувався своєчасно та в повному обсязі згідно поданої звітності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, які подані позивачем до Луцької ОДПІ за 2013-2015 роки, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 самостійно нараховано до сплати суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період січень-листопад 2013 року по 398,01 грн., за грудень 2013 року - 422,65 грн. (а.с.35); за період січень-грудень 2014 року по 422,65 грн. (а.с.36); за період січень-серпень 2015 року по 422,65 грн., за період вересень-грудень 2015 року по 478,17 грн. (а.с.37).

Як свідчить зворотній бік облікової картки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, в період з 21.10.2013 року по 20.10.2015 року за позивачем рахувалась заборгованість по сплаті єдиного внеску в сумі 9586,95 грн. (а.с.38-45).

З пояснень представника позивача вбачається, що в платіжних документах на перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в період з 21.10.2013 року по 20.10.2015 помилково зазначено розрахунковий рахунок, на який здійснювалось зарахування коштів - НОМЕР_4, замість - НОМЕР_5, що призвело до надходження сплачених сум до бюджету Луцького району, а не міста Луцька. При цьому зазначила, що фактично за позивачем по одному рахунку рахувалась переплата, а по іншому - заборгованість, однак помилка у зазначенні іншого рахунку в платіжних документах не призвела до ненадходження коштів до бюджету. При виявленні помилки позивач звернувся до податкового органу із листом про перерахування коштів з одного рахунку на інший, що і було зроблено Луцькою ОДПІ.

Згідно п.4.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року №455, який втратив чинність 20.04.2015 року, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені у підпунктах 3 та 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, які не мають банківського рахунку, сплачують єдиний внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку.

При цьому днем сплати єдиного внеску вважається у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій форм.

Аналогічні норми щодо сплати єдиного внеску містяться в пункті 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449, яка набула чинності з 20.04.2015 року.

Відповідно до п.2.1 Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого спільним наказом Міністерства фінансів України та Міністерства доходів і зборів України від 19.09.2013 року №493/815, Міністерство доходів і зборів України (далі - Міндоходів) та територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднані та спеціалізовані державні податкові інспекції Міндоходів (далі - територіальні органи Міндоходів) відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування» (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу коштів єдиного внеску та фінансових санкцій (далі - страхові кошти).

Пунктом 3.1 цього Положення визначено, що страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719, відкриті на ім'я територіальних органів Міндоходів в управліннях (відділеннях) Казначейства.

Із досліджених в судовому засіданні квитанціями про сплату від 17.10.2013р. №31, від 15.11.2013р. №57, від 18.12.2013р. №48, від 17.01.2014р. №19, від 18.02.2014р. №168, від 18.03.2014р. №191, від 16.04.2014р. №32, від 16.05.2014р. №135, від 17.06.2014р. №273, від 17.07.2014р. №52, від 19.08.2014р. №17, від 18.09.2014р. №244, від 20.10.2014р. №47, від 19.11.2014р. №53, від 18.12.2014р. №126, від 17.01.2015р. №338396552, від 19.02.2015р. №48, від 19.03.2015р. №26, від 16.04.2015р. №, від 19.05.2015р. №387671096, від 19.06.2015р. №83, від 17.07.2015р. №61, від 19.08.2015р. №252 (а.с.7-18) вбачається факт сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на рахунок №0308 ГУ ДКСУ у Волинській області.

Судом встановлено, що позивач помилково сплачував єдиний соціальний внесок на рахунок для сплати єдиного соціального внеску - Луцької ОДПІ (Луцький район), замість Луцької ОДПІ (місто), що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

Суд звертає увагу, що зарахування проводилися на рахунок одного суб'єкта - Луцька ОДПІ, тобто дiї, якi не мiстять ознак бездiяльностi при сплатi нарахованих сум єдиного внеску, не можуть бути пiдставою для застосування штрафів.

Водночас частиною четвертою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Відповідно до частини п'ятої вказаної статті податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Згідно із пунктом 1 Положення про єдиний казначейський рахунок (далі - Положення), затвердженого Наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 року №122, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 року за №594/6882, єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Пунктом 2.1 цього Положення визначено, що ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

У відповідності до пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем своєчасно та в повному обсязі сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 22.10.2013 року до 20.10.2015 року, який зарахований на єдиний казначейський рахунок 3719, в зв'язку з чим відсутні правові підстави для застосування відповідачем штрафних санкцій та пені.

При цьому суд зазначає, що помилка в реквізитах платежу при визначенні поточного рахунку, на який здійснюється зарахування коштів, не впливає на своєчасність сплати таким платником єдиного внеску до бюджету. Така помилка впливає лише на невідображенні сплачених сум єдиного внеску в обліковій картці платника, в даному випадку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Луцька ОДПІ як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску прийняте на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підстави для застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 штрафних санкцій та нарахування пені у контролюючого органу були відсутні, а відтак рішення Луцької ОДПІ від 05 січня 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску підлягає скасуванню як протиправне.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що на користь ОСОБА_3 слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн., сплачений відповідно до квитанції №0.0.542773513.1 від 25.04.2016 року (а.с.2).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 05 січня 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (43026, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) судовий збір в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 16 травня 2016 року.