Справа № 826/23964/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу відповідача - Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець, ОСОБА_3, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом про:

визнання протиправним та скасування рішення №195/26-50-17-05-36/НОМЕР_1 від 30 вересня 2015 року;

зобов'язання ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві поновити фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 у реєстрі платників єдиного податку з 30 вересня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року та прийняти нову постанову якою у задоволенні позовних вимог - відмовити, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем отримано податкову вимогу від 13 березня 2015 року №2941-23 на загальну суму 116 835,55 грн. У даній податкові вимозі зазначається, що відповідна сума є податковим боргом за узгодженими грошовими зобов'язаннями зі сплати єдиного податку.

23 квітня 2015 року позивач надав до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві письмові пояснення (заперечення) щодо вищевказаної податкової вимоги. У поясненнях (запереченнях) позивачем доводиться до відома податкового органу інформація про те, що обов'язок щодо сплати податкового зобов'язання на загальну суму 116 835,55 грн. позивачем виконано своєчасно шляхом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідної суми. До пояснень (заперечень) додано належним чином засвідчену копію відповідного платіжного доручення.

Посадовими особами ДПІ в Голосіївському районі ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку позивача, за результатами якої складено акт №436/26-50-17-05-35/307168731 від 15 вересня 2015 року, яким встановлено порушення абз.3 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України, а саме: наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення №195/26-50-17-05-36/307168731 від 30 вересня 2015 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо правомірності прийняття відповідачем спірних рішень, з таких підстав.

Згідно з п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

У п.295.4 ст.295 Податкового кодексу України зазначено, що сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.

Згідно з пп. 3 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до пп.298.2.3 п.298.2 ст.299 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, крім іншого:

1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення.

Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.8.1 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до п.22.4 ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним, крім іншого, для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Відповідно до п.129.6 ст.126 ПК України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

30 січня 2015 року шляхом переказу коштів з власного рахунку у філії «Центральне РУ» АТ Банку «Фінанси та Кредит» позивачем було сплачено 116 900,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1 від 31 січня 2015 року.

Представниками Банку «Фінанси та Кредит» позивачу було повідомлено, що відповідні кошти не перераховані за призначенням у зв'язку із складною фінансовою ситуацією.

У жовтні 2015 року позивач звернувся до Банку «Фінанси і Кредит» з метою отримання інформації щодо стану проведення відповідного платежу. Працівником банку було повідомлено, що платіж до цього часу не здійснено, а вищевказаному примірнику платіжного доручення проставлено відмітку щодо його недійсності у зв'язку з його не виконанням. На заміну видано платіжне доручення №1 від 30 січня 2015 року, яке містить лише відмітку про прийняття платіжного доручення до виконання.

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали виготовлено 19.05.2016

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М. С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.