Справа № 826/21411/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 травня 2016 року № 826/21411/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого судді Шулежка В.П., судді Іщука І.О., судді Погрібніченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченка Олександра Анатолійовича, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - позивач, ПАТ «Укрнафта») до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченка Олександра Анатолійовича (далі - відповідач 1), Міністерства юстиції України (далі - відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченка Олександра Анатолійовича від 19.03.2015 № 20134445 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

визнати протиправною бездіяльність державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченка Олександра Анатолійовича щодо неприйняття рішення у встановлений законодавством строк;

зобов'язати Міністерство юстиції України повторно розглянути заяву публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про державну реєстрацію прав від 23.02.2015 за № 10322083, подану до реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції;

визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо залишення ПАТ «Укрнафта» без відповіді на лист від 08.05.2015 № 08-2294.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що не погоджується з рішенням відповідача 1 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки вважає його незаконним, винесеним із порушенням норм діючого законодавства, оскільки ним були подані всі документи для отримання реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119 та його реєстрації. Також, позивач посилається на порушення суб'єктом владних повноважень передбачених законодавством строків розгляду заяви про проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості.

Окрім того, позивач вказує на те, що він звернувся до відповідача 2 із заявою про порушення законодавства у сфері державної реєстрації речових прав щодо об'єкту нерухомого майна за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119, з пропозицією провести позачергову перевірку факту порушення законодавства у сфері державної реєстрації речових прав та інформувати ПАТ «Укрнафта», проте відповіді на своє звернення не отримав, що, на його думку, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача 2.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача 2 заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях та зазначив, що державний реєстратор при прийнятті оскаржуваного рішення діяв в межах чинного законодавства, а рішення є обґрунтованим та таким, що прийняте на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач 1 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову повністю.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ПАТ «Укрнафта» 23.02.2015 звернулось до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції із заявою за № 10322083 про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119.

За результатом розгляду зазначеної заяви державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченком О.А. прийнято рішення від 19.03.20І5 № 20134445 про у відмову ПАТ «Укрнафта» у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Підставою для прийняття рішення стало те, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідають заявлених прав документам, що їх посвідчують.

В подальшому, ПАТ «Укрнафта» листом від 08.05.2015 за № 08-2294 звернулось до Міністерства юстиції України, в якому зазначило про порушення законодавства у сфері реєстрації речових прав і пропонувало провести позачергову перевірку факту порушення законодавства у сфері державної реєстрації речових прав та інформувати ПАТ «Укрнафта» про відповідні вжиті заходи та можливість проведення державної реєстрації права на об'єкт нерухомого майна, що увійшов до статутного фонду товариства під час його корпоратизації згідно пакету документів, доданих до заяви від 23.02.2015 за № 10322083.

Однак, як стверджує позивач, відповіді на свого листа від Міністерства юстиції України він не отримав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 401/2011, Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади міста Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Частиною 1 ст. 24 вказаного закону передбачено випадки відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Зокрема, пунктом 4 ч. 1 ст. 24 цього Закону передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

При цьому, частиною 4 зазначеної статті визначено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

На час виникнення спірних правовідносин, процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулювалась Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 8 Порядку, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Пунктом 13 Порядку визначено, що заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Згідно з п. 26 Порядку, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п. 27 Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є, в тому числі, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Таким чином, законодавство не містить вичерпного переліку документів, що можуть підтверджувати факт передачі нерухомого майна у власність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем з метою реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119, поданий до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції наступний пакет документів:

наказ Міністерства палива та енергетики України від 28.01.2005 № 38 «Про затвердження переліку нерухомого ВАТ «Укрнафта»;

акт приймання-передавання нерухомого майна від 31.01.2005;

технічний паспорт на частину об'єкту нерухомого майна (5 поверхів);

рішення господарського суду Полтавської області від 31.01.2002 у справі № 6/163, за яким у власність ВАТ «Укрндшроектстальконструкція» ім. В.М. Шимановського перейшла частина (6 та 7 поверхи) об'єкту нерухомого майна, щодо якого заявлене право;

довідка Полтавського ПП БТІ «Інвентаризатор» про розмір частки ПАТ «Укрнафта» у вказаному об'єкті.

Державний реєстратор, відмовляючи у державній реєстрації права власності, вказує на те, що з наданого судового рішення неможливо встановити визнання за заявником право власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119. Згідно з документами, поданими уповноваженою особою ПАТ «Укрнафта» разом із заявою, зареєстрованою у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру прав за реєстраційним № 10322083, неможливо встановити наявність у Міністерства палива та енергетики України прав щодо розпорядження об'єктом нерухомого майна державна реєстрація права власності на який заявлена.

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим, з метою створення багатоукладної соціально орієнтованої ринкової економіки України регулює Закон України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 № 2163-XII.

Статтею 7 цього Закону, державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні.

З метою впорядкування обліку нерухомого майна, керуючись абзацом другим частини першої статті 12 Закону України "Про господарські товариства" та Законом України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Указом Президента України від 15.06.1993 № 210/93 "Про корпоратизацію підприємств" та враховуючи Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 18.02.2002 за № 157/6445 Фондом державного майна України видано наказ від 25.11.2003 №2097 «Про затвердження Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства».

Це Положення визначає послідовність дій державних органів приватизації та органів, уповноважених управляти державним майном (далі - уповноважені особи), під час передачі об'єктів нерухомого майна до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), реорганізації; приватизації цілісних майнових комплексів шляхом викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом, здачі в оренду з викупом та передачі засновниками холдингових, державних акціонерних компаній.

Згідно п. п. 2.1.-2.2. вказаного наказу визначено, що при створенні відкритого акціонерного товариства (при перетворенні підприємства у відкрите акціонерне товариство) у процесі приватизації (корпоратизації) передача об'єктів нерухомого майна проводиться на підставі наказів засновників відкритих акціонерних товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) з актом приймання-передавання нерухомого майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства, який готується за окремою формою, що наведена в додатку 1. У разі перетворення у відкрите акціонерне товариство підприємства із змішаною формою власності нерухоме майно передається актом приймання-передавання нерухомого майна за формою, що наведена в додатку 2.

Разом з тим, на письмовий запит відкритого акціонерного товариства або осіб, які відповідно до законодавства України є правонаступниками відкритих акціонерних товариств, засновник відкритого акціонерного товариства готує перелік нерухомого майна, переданого до статутного фонду відкритого акціонерного товариства.

ВАТ «Укрнафта» створено на базі виробничого об'єднання «Укрнафта» на виконання Указу Президента України від 15.06.1993 № 210/93 «Про корпоратизацію підприємств та відповідно до Положення про порядок корпоратизації підприємств», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993 № 508.

Засновниками відкритих акціонерних товариств, що створюються відповідно до цього Указу на базі загальнодержавної власності, з боку держави є органи, уповноважені управляти цим майном: центральні органи державної виконавчої влади, інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи та обласні державні адміністрації.

Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 25.11.2003 №2097, згідно звернення відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» Міністерством палива та енергетики України видано наказ від 28.01.2005 № 38, яким затверджено перелік нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ВАТ «Укрнафта» під час корпоратизації.

На виконання наказу Міністерства палива та енергетики України від 28.01.2005 № 38 ВАТ «Укрнафта» передано нерухоме майно, в тому числі навчально-курсовий комбінат, розташований за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119, інвентарний номер об'єкта - 145, про що між Міненерговугілля України та ВАТ «Укрнафта» складено та підписано акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства від 31.01.2005.

Зазначений акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства підписаний першим заступником міністра Міненерговугілля України та головою правління ВАТ «Укрнафта».

При цьому, пунктом 52 Порядку реєстрації передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у зв'язку з передачею нерухомого майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає акт приймання-передачі об'єкта нерухомого майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна.

У разі коли така передача здійснюється іншою юридичною особою, заявник, крім документа, що зазначений в абзаці першому цього пункту, подає рішення органу або особи, уповноважених установчими документами такої юридичної особи або законом.

Виходячи із аналізу норм чинного законодавства України, надавши оцінку наявним доказам у справі, суд вважає, що наказ Міненерговугілля України від 28.01.2005 №38 є рішенням про внесення нерухомого майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи, прийняте уповноваженим органом управління такої юридичної особи та підтверджує виникнення прав на нерухоме майно в розумінні п. 52 Порядку, а акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства від 31.01.2005 підтверджує перехід майна від засновника у власність товариства, та є підставою для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно згідно з пунктом 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2016 року №К/800/10681/14, від 01 жовтня 2015 року №К/800/58502/14.

Як передбачено пунктом 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається юридичним особам у разі внесення до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) об'єктів нерухомого майна їх засновниками (учасниками).

За наведених обставин, суд зазначає, що надані до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції позивачем документи, які відповідно до вимог Порядку є документами, що підтверджують перехід права, а саме: рішення про внесення нерухомого майна до статутного капіталу (фонду), яким, у даному випадку, є наказ Міністерства палива та енергетики від 28.01.2005 № 38 «Про затвердження переліку нерухомого ВАТ «Укрнафта», акт приймання-передавання нерухомого майна від 31.01.2005, а також документи, які містять інформацію про певні параметри ідентифікації об'єкта нерухомого майна, зокрема, технічний паспорт на частину об'єкту нерухомого майна (5 поверхів), рішення господарського суду Полтавської області від 31.01.2002 у справі № 6/163, за яким у власність ВАТ «Укрндіпроектстальконструкція» ім. В.М. Шимановського перейшла частина (6 та 7 поверхи) об'єкту нерухомого майна та довідку Полтавського ПП БТІ «Інвентаризатор» про розмір частки ПАТ «Укрнафта» у вказаному об'єкті, в повній мірі дозволяли державному реєстратору встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Тому, твердження державного реєстратора, викладені в його спірному рішенні, про те, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, є безпідставними. У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 19.03.2015 № 20134445 є протиправним, оскільки прийняте без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому має бути скасоване.

Окрім того, у відповідності до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує п'яти робочих днів (крім випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення. Державна реєстрація права власності (надання відмови в ній) на підприємство як єдиний майновий комплекс та в разі, якщо їй передує видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно, проводиться у строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів.

Як вбачається з поданих документів, заява ПАТ «Укрнафта» про реєстрацію права власності подана 23.02.2015, а рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень прийняте 19.03.2015, що, в свою чергу, свідчить про те, що заява була розглянута з порушенням строку, встановленого вищенаведеною нормою.

Окрім того, орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень видає або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення заявникові таке рішення разом з документами, що подавалися заявником для проведення державної реєстрації прав.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус не повертає заяву про державну реєстрацію, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Суд зазначає, що після прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, позивач не позбавлений права повторно звернутися до уповноваженого органу у передбаченому законодавством порядку.

Водночас, оскільки всі оригінальні примірники документів повертаються заявнику, у державного реєстратора відсутні підстави для повторного розгляду заяви без відповідних документів.

В той же час, суд може зобов'язати повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав лише у випадку, коли встановлено протиправність рішення про відмову у державній реєстрації таких прав, яке прийнято на підставі, яка не передбачена чинним законодавством України, чи порушено порядок розгляду заяви.

З урахуванням викладеного, позовна вимога щодо зобов'язання Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву від 23.02.2015 за №10322083 не підлягає задоволенню, оскільки призведе до порушення правового порядку та засад діяльності центрального органу виконавчої влади, встановлені Законом.

Разом з тим, беручи до уваги те, що для реєстрації права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна позивачем надано повний пакет документів, визначений Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а державний реєстратор не здійснив державної реєстрації права власності на нерухоме майно, суд вважає, що достатнім способом захисту порушеного права позивача, що сприятиме повному поновленню порушеного права є визнання протиправним та скасування рішення від 19.03.2015 №20134445 та зобов'язання відповідача 2 прийняти рішення щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна на підставі раніше поданої позивачем заяви від 23.02.2015 за №10322083.

Аналогічна правова позиція висвітлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2016 року №К/800/27368/15.

Щодо вимоги позивача стосовно визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо залишення без відповіді лист від 08.05.2015 № 08-2294 суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України адміністративний суд при розгляді справи щодо оскарження, рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень повинен перевірити, зокрема, чи прийнято оскаржуване рішення на підставі у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як підтверджується матеріалами справи, 08.05.2015 ПАТ «Укрнафта» листом за № 08-2294 звернулось до Міністерства юстиції України, в якому зазначив про порушення законодавства у сфері реєстрації речових прав і пропонував провести позачергову перевірку факту порушення законодавства у сфері державної реєстрації речових прав та інформувати ПАТ «Укрнафта» про відповідні вжиті заходи та можливість проведення державної реєстрації права на об'єкт нерухомого майна, що увійшов до статутного фонду товариства під час його корпоратизації згідно пакету документів, доданих до заяви від 23.02.2015 за № 10322083.

На вказаний лист, Міністерством надано відповідь листом від 14.06.2015 № 14383-0-33-15/19.2.

Отже, за наявності відповідних доказів, суд не вбачає допущення відповідачем 2 бездіяльності щодо ненадання відповіді на лист ПАТ «Укрнафта» від 08.05.2015 № 08-2294, відтак, у цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності, враховуючи те, що позивачем надано достатньо доказів на обґрунтування позовних вимог та порушення безпосередньо його прав та інтересів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченка Олександра Анатолійовича від 19.03.2015 № 20134445 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Визнати протиправною бездіяльність державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченка Олександра Анатолійовича щодо неприйняття рішення від 19.03.2015 № 20134445 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у встановлений законодавством строк.

Зобов'язати Міністерство юстиції України прийняти рішення щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119 на підставі раніше поданої публічним акціонерним товариством «Укрнафта» заяви від 23.02.2015 за №10322083.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя І.О. Іщук

Суддя І.М. Погрібніченко