Справа № 826/577/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 травня 2016 року 16:15 №826/577/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт Діджитал»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт Діджитал» (далі - позивач, ТОВ «Кіносвіт Діджитал») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2015.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства в ході здійснення господарських операцій з ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Торговий дім «Укртрейд Груп», ТОВ «Аксео Трейд» та ТОВ «Полістар груп» не відповідають фактичним обставинам справи. Посилався на наявність належним чином складених первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій з даними контрагентами у періоді, що перевірявся. Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування правомірності висновків податкового органу та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення посилався на відсутність у ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Торговий дім «Укртрейд Груп», ТОВ «Аксео Трейд» та ТОВ «Полістар груп» необхідних умов для здійснення господарської діяльності. Вказав на те, що рух товару по ланцюгу постачання перевіркою не підтверджено. За таких обставин, відповідач зазначає, що господарські операції позивача з даними контрагентами протиправно відображені у податковій та бухгалтерській звітності позивача. Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним.

Від представників сторін 29.03.2016 надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 147 Т.І), на підставі чого суд, керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідачем на підставі наказу від 15.06.2015 №771, направлення на перевірку від 15.06.2015 №831/26-58-22-02-17, згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України проведено виїзну позапланову перевірку ТОВ «Кіносвіт Діджитал» () щодо дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Нестіан Трейд» () за період з 01.08.2014 по 31.08.2014 та з 01.12.2014 по 31.12.2014, ТОВ «ТД «Укртрейд Груп» (), ТОВ «Аксео Трейд» () за період з 01.09.2014 по 30.09.2014, ТОВ «Полістар груп» () за період з 01.12.2014 по 31.12.2014.

За результатами зазначеної перевірки складено акт від 24.06.2015 №3181/26-58-22-02-18/37553041 (далі - акт №3181/26-58-22-02-18/37553041), згідно висновків якого, відповідач встановив ряд порушень ТОВ «Кіносвіт Діджитал» вимог податкового законодавства, що призвело до заниження позивачем податку на додану вартість у періоді, що перевірявся на суму 498 624,00 грн.

На підставі вказаного акта перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 04.08.2015 №, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 747 936,00 грн., з яких 498 624,00 грн. - основний платіж, 249 312,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення у порядку адміністративного оскарження, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України.

Рішенням Головного управління ДФС у місті Києві від 21.10.2015 №15944/10/26-15-10-08-16 скарга позивача залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 23.06.2015 № - без змін.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 04.08.2015 № ТОВ «Кіносвіт Діджитал» оскаржило його до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, що у періоді, який перевірявся відповідачем, позивач, зокрема, мав взаємовідносини із ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «ТД «Укртрейд Груп», ТОВ «Аксео Трейд» та ТОВ «Полістар груп».

Між ТОВ «Кіносвіт Діджитал» та ТОВ «Нестіан Трейд» два договори на поставку обладнання від 04.08.2014 №24/0814 та від 20.08.2014 №32/0814, предметом яких є постачання обладнання, найменування, кількість та ціна якого визначені в специфікації.

Між ТОВ «Кіносвіт Діджитал» та ТОВ «ТД «Укртрейд Груп» укладено два договори поставки від 15.09.2014 №ДГ-11509 та від 17.09.2014 №ДГ-11709, предметом яких є постачання обладнання, найменування, кількість та ціна якого визначені в специфікації.

Між ТОВ «Кіносвіт Діджитал» та ТОВ «Аксео Трейд» укладено договір поставки від 19.09.2014 №ДГ-11909, предметом якого є постачання обладнання, найменування, кількість та ціна якого визначені в специфікації

Між ТОВ «Кіносвіт Діджитал» та ТОВ «Полістар груп» укладено три договори поставки від 03.12.2014 №ДГ-31214, від 12.12.2014 №ДГ-121214 та від 17.12.2014 №ДГ-171214, предметом яких є постачання обладнання, найменування, кількість та ціна якого визначені в специфікації.

Позивач на підтвердження виконання вказаних договорів надав суду копії специфікацій, рахунків на оплату, видаткових та податкових накладних.

Розрахунки здійснювались у безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 194-204 Т.І).

Позивач зазначив, що придбане у вказаних контрагентів обладнання було ним реалізоване контрагентам-покупцям, в обґрунтування чого надав копії договорів, актів здачі-прийняття робіт, податкових, видаткових накладних (а.с. 206-244 Т.І, а.с. 1-203 Т.ІІ, Т.ІІІ).

Відсутність довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей від постачальників позивач пояснив тим, що товар отримувався особисто директором ТОВ «Кіносвіт Діджитал» - Голубом Сергієм Миколайовичем, який має право вчиняти дії від імені товариства без довіреності.

Щодо транспортування товару, позивач зазначив, що воно здійснювалось власним транспортом постачальників.

Суд встановив, що умовами вищезазначених договорів, укладених позивачем із ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «ТД «Укртрейд Груп», ТОВ «Аксео Трейд» та ТОВ «Полістар груп» передбачено, що поставка обладнання здійснюється до місця його встановлення за домовленістю сторін.

Тобто, постачальник повинен був поставити обладнання на адресу, за якою позивач мав встановити таке обладнання на виконання договорів, укладених з контрагентами-покупцями. У зв'язку з цим дати видаткових накладних, складених постачальниками ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «ТД «Укртрейд Груп», ТОВ «Аксео Трейд» та ТОВ «Полістар груп» мали збігатись з датами видаткових накладних, виписаних позивачем в адресу його контрагентів-покупців.

Однак, дослідивши надані позивачем копії первинних документів щодо придбання та подальшої реалізації обладнання, суд встановив, що дати видаткових накладних, складених постачальниками ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «ТД «Укртрейд Груп», ТОВ «Аксео Трейд» та ТОВ «Полістар груп» значно відрізняються від дат видаткових накладних, виписаних позивачем в адресу його контрагентів-покупців.

Зазначене свідчить про те, що обладнання не було поставлене відразу на адреси контрагентів-покупців та мало зберігатись деякий час на складі позивача. Однак, дана обставина суперечить умовам договорів, укладених позивачем із ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «ТД «Укртрейд Груп», ТОВ «Аксео Трейд» та ТОВ «Полістар груп».

Також суд встановив, що у видаткових накладних, складених від імені ТОВ «ТД «Укртрейд Груп» та ТОВ «Аксео Трейд» місцем складання видаткової накладної зазначена адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Лісопаркова, буд. 14. Позивач зазначив, що за даною адресою знаходились складські приміщення даних товариств. Однак, згідно інформації, викладеної в акті перевірки №3181/26-58-22-02-18/37553041, податковими органами встановлено, що ТОВ «ТД «Укртрейд Груп» та ТОВ «Аксео Трейд» не знаходяться за податковою адресою. Доказів наявності у даних товариств права користування приміщенням за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лісопаркова, буд. 14 суду не надано.

Позивач також не надав суду доказів прийняття товару, його розвантаження та зберігання.

Посилання позивача на договір оренди приміщення від 12.12.2012, укладений ним із ОСОБА_2 та актів наданих послуг оренди, суд відхиляє, оскільки даний договір та первинні документи, складені на його виконання лише підтверджують факт наявності у позивача права користування нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Однак, доказів транспортування товару від ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «ТД «Укртрейд Груп», ТОВ «Аксео Трейд» та ТОВ «Полістар груп» на дану адресу, його розвантаження та зберігання не надано.

Крім того, відповідач вказав на те, що відповідно до інформації, наявної у податкових органів, зазначені контрагенти позивача не мали власного транспорту. У разі залучення перевізника, ним було б видано позивачу товарно-транспортні накладні, однак такі документи у позивача відсутні, що він підтвердив.

Позивач також не надав документів на підтвердження якості товару, придбаного у ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «ТД «Укртрейд Груп», ТОВ «Аксео Трейд» та ТОВ «Полістар груп», хоча відповідність технічним нормам та стандартам передбачена умовами договорів, укладених з даними контрагентами.

Відповідач посилався на відсутність реального характеру господарсько-фінансових відносин позивача із контрагентами ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «ТД «Укртрейд Груп», ТОВ «Аксео Трейд» та ТОВ «Полістар груп». В обґрунтування чого посилався на наступні обставини. ТОВ «Нестіан Трейд» має стан платника «9» - направлено відомості про відсутність за місцезнаходженням, у товариства відсутні трудові ресурси, складські приміщення, автомобільний транспорт, виробниче та торгівельне обладнання, які необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності, перевіркою не підтверджено номенклатуру товару по ланцюгу постачання та реальність здійснених господарських операцій. ТОВ «ТД «Укртрейд Груп» має стан платника « 9» - направлено відомості про відсутність за місцезнаходженням, перевіркою не підтверджено номенклатуру товару по ланцюгу постачання та реальність здійснених господарських операцій, від ОУ ДПІ у Деснянському районі м. Києва отримано інформацію, що ТОВ «ТД «Укртрейд Груп» купувало один товар, а реалізувало зовсім інший. ТОВ «Полістар груп» має стан платника « 8» - до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. ТОВ «Аксео Трейд» має стан платника «9» - направлено відомості про відсутність за місцезнаходженням, у товариства відсутні трудові ресурси, складські приміщення, автомобільний транспорт, виробниче та торгівельне обладнання, які необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності, перевіркою не підтверджено номенклатуру товару по ланцюгу постачання та реальність здійснених господарських операцій.

У відповідності до статті 86 суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Господарські операції, як зазначено в пункті 5 статті 9 цього Закону, повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (пункт 198.1 статті 198 Податкового кодексу України). Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Кодексу).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України (чинний на момент здійснення спірних правовідносин), податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Положеннями пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України (чинні на момент здійснення спірних правовідносин) встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент здійснення правовідносин) встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з положеннями статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З аналізу наявних в матеріалах справи документів, суд дійшов висновку, що позивачем документально не підтверджено право на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по операціям з ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «ТД «Укртрейд Груп», ТОВ «Аксео Трейд» та ТОВ «Полістар груп».

На підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2015 є правомірним, а підстави для його скасування відсутні.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт Діджитал» відмовити повністю.

Судові витрати присудженню не підлягають.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський