Справа № 826/23077/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 травня 2016 року № 826/23077/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа:Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черниш Ю.В. ОСОБА_3
проскасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черниш Ю.В., третя особа: ОСОБА_3, в якому просить:

1.Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 7450017 від 31.10.2013 12:23:20, номер запису про право приватної власності 3169510 від 31.10.2013 12:17:37, видавник державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черниш Юрій Володимирович, власник -ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

2. Зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві скасувати і вилучити запис в Державному реєстрі про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер запису про право приватної власності 3169510 від 31.10.2013 12:17:37 за власником ОСОБА_3, вчинений державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш Юрієм Володимировичем на квартиру АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані наявністю правових підстав для скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_3, у зв'язку із визнанням недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного 31.10.2013 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Згідно наданих письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні, вважає, що державні реєстратори Головного територіального управління юстиції у м.Києві не мають правових підстав щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав, оскільки оскаржуване рішення про державну реєстрацію речових прав від 31.10.2013 р. № 7450017 було прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш Ю.В.

Представник відповідача 2, третя особа в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Від відповідача 2 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Пояснень або заперечень по суті заявлених позовних вимог не надали.

Враховуючи неявку представник відповідача 2 та третьої особи в судове засідання, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва по справі № 756/10632/13-Ц від 02.02.2015 р. (номер провадження 2/756/34/15) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи: реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно» про визнання права власності в порядку спадкування, визнання договору дарування недійсним за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, треті особи: реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно» про визнання заповіту недійсним за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно» про визнання заповіту недійсним прийнято рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 31.10.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернишем Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3031. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08.06.2015 р. апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 02.02.2015 р. відхилено. Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 02.02.2015 р. залишено без змін. Рішення набрало законної сили.

Згідно із ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, в силу наведеної норми та на підставі рішення Оболонського районного суду м.Києва від 02.02.2015 р., ОСОБА_1 належить право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві з метою державної реєстрації на себе квартири АДРЕСА_1.

Рішенням державного реєстратора від 14.09.2015 р. № 24393171 відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована у АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з огляду на те, що заявлене право вже зареєстровано.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 24.09.2015 р. № 44457187, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00 зареєстровано за ОСОБА_3. Реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна та її обтяження вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш Юрієм Володимировичем 31.10.2013 р., номер запису про право власності 3169510, індексний номер запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 7450017 від 31.10.2013 р. Запис вчинений на підставі укладеного договору дарування квартири: серія та номер 3031.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV (далі - Закон N 1952-IV).

За визначенням ч. 1 ст. 2 названого Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ст. 3 цього ж Закону).

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування (стаття 4).

Отже, наведеними вище нормами передбачено обов'язковість державної реєстрації.

Згідно із ч. 7 ст. 3 Закону N 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті. Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місця розташування об'єкта нерухомого майна.

Згідно ст. 19 цього Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є: державний акт на право власності на земельну ділянку у випадках, визначених законом; нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна; договір про приватизацію майна державних підприємств; договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку; нотаріально посвідчений договір про поділ, перерозподіл, об'єднання нерухомого майна; свідоцтво про право на спадщину; свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя; свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів; свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; рішення суду про право власності на об'єкт незавершеного будівництва; акти прийому нерухомого майна до експлуатації; договори про іпотеку, оренду строком більше одного року, інші визначені законом документи щодо речових прав на нерухоме майно; рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили; інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону N 1952-IV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 N 3502/5 затверджено Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом п.1.1 вказаного Порядку визначено, що цей Порядок визначає процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

В силу приписів пунктів 2.1, 2.3, 2.5 Порядку N 3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року N 703.

Для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права, інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 2.6 Порядку N 3502/5 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, що кореспондує пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141.

Таким чином, скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав та їх обмежень проводиться органом державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусом, яким проведено державну реєстрацію прав, якому і подається заява та документи, визначені вказаним вище Порядком.

Як вбачається в даній справі запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 7450017 від 31.10.2013 р., номер запису про право приватної власності 3169510 від 31.10.2013 р. було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш Ю.В.

Беручи до уваги вищенаведені правові норми, а також враховуючи, що договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 31.10.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3031, визнано Оболонським районним судом м. Києва у справі № 756/10632/13-ц від 02.02.2015 р. (номер провадження 2/756/34/15) недійсним, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 7450017 від 31.10.2013 р., номер запису про право приватної власності 3169510 від 31.10.2013 р.

При цьому, враховуючи, що запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 7450017 від 31.10.2013 р., номер запису про право приватної власності 3169510 від 31.10.2013 р. було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш Ю.В., відповідно останній зобов'язаний внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації прав та їх обмежень за ОСОБА_3 та зареєструвати право власності за ОСОБА_1.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині зобов'язання Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві скасувати і вилучити запис в Державному реєстрі про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер запису про право приватної власності 3169510 від 31.10.2013 12:17:37 за власником ОСОБА_3, вчинений державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш Юрієм Володимировичем на квартиру АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки судом було відмовлено в задоволенні позовних відносно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, а вимоги до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черниш Ю.В. позивачем не заявлялися.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 7450017 від 31.10.2013 12:23:20, номер запису про право приватної власності 3169510 від 31.10.2013 12:17:37, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш Юрієм Володимировичем на квартиру АДРЕСА_1 за власником ОСОБА_3.

3. Зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черниш Юрія Володимировича скасувати і вилучити запис в Державному реєстрі про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер запису про право приватної власності 3169510 від 31.10.2013 12:17:37 за власником ОСОБА_3, вчинений на квартиру АДРЕСА_1, індексний номер: 7450017 від 31.10.2013 12:23:20, номер запису про право приватної власності 3169510 від 31.10.2013 12:17:37.

4. В інший частині позовних вимог відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук