Справа № 520/4741/16-а
Суддя: Чаплицький В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4741/16-а
Провадження № 2-а/520/415/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Чаплицького В.В.

за участю секретаря Буланової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у місті Одесі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, з вимогою визнати неправомірним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 846884 від 04.04.2016 року щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 80 %, виходячи з розміру місячного заробітку за посадою заступника начальника відділу прокуратури Одеської області, на підставі постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури за умов оплати праці працівників органів прокуратури» у зв'язку зі збільшенням посадового окладу відповідно до постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси провести позивачу перерахунок пенсії з 09.12.2015 року на підставі довідки № 468 прокуратури Одеської області від 28.03.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 08.07.2011 року, виходячи з розрахунку 80 % від середнього заробітку, та здійснити відповідні виплати; стягнути судовий збір.

При цьому позивач посилається на те, що в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах вона працювала з липня 1994 року. З 01.10.2012 року отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції Закону № 3668-VІ від 08.07.2011, що діяла на момент виходу на пенсію, управлінням пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, у розмірі 80% від суми заробітної плати, отримуваної на посаді заступника начальника відділу прокуратури Одеської області. Після призначення пенсії продовжувала працювати в органах прокуратури і звільнилась з посади заступника начальника відділу прокуратури Одеської області 27.03.2014 у звязку з виходом на пенсію.

У квітні 2014 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції Закону № 3668-VІ від 08.07.2011, що діяла на момент виходу на пенсію, УПФУ в Київському районі в м. Одесі їй перераховано пенсію також у розмірі 80%, виходячи з розміру місячного заробітку за посадою заступника начальника відділу обласної прокуратури, з якої вона вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Рішенням УПФ України у Київському районі м. Одеси № 846884 від 04.04.2016 року їй відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 213 від 02.03.2015 року. У зв'язку із чим позивач змушена звернутися до суду із позовом.

До суду надійшли заперечення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. При цьому управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси посилається на те, що їх дії є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено судом, згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (Серія ААЗ №179767), виданого 06.06.2013 року, позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років.

Пенсію за вислугу років довічно у розмірі 80% від суми місячного заробітку ОСОБА_1 призначено з 01.10.2012 року на підставі Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції Закону № 3668-VІ від 08.07.2011, що була чинною на час призначення пенсії позивачу. Відповідно до ч.18 ст.50-1 цього ж закону передбачено право на перерахунок вже призначеної пенсії при наявності зазначених у цьому пункті підстав, а саме призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Судом досліджено довідку прокуратури Одеської області № 468 від 28.03.2016 року, з якої слідує, що на посаді заступника начальника відділу з 01.12.2015 заробітна плата і доплати, які передбачені законодавством, становлять 14 529 грн. 34 коп.

Рішенням УПФ України у Київському районі м. Одеси № 846884 від 04.04.2016 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 213 від 02.03.2015 року.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України»,«Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Саме по собі зазначення в пункті 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, про те, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, окрім іншого,Закону України «Про прокуратуру», не є підставою вважати, що норми Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури вже є скасованими з 01 червня 2015 року, оскільки скасування норм закону має відбуватись із чітким зазначенням норми закону яка скасовується - стаття, частина, що також підтверджено і наявністю проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження єдиних принципів нарахування пенсій та скасування привілеїв у пенсійному забезпеченні» № 2767-2 від 12.05.2015 року, яким запропоновано уЗаконі України «Про прокуратуру» текст статті 86 викласти у такій редакції: «Пенсійне забезпечення прокурорів здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За правилами ч. 2 ст. 48 Закону України «Про Регламент Верховної Ради», закони, постанови та інші акти Верховної Ради, що набрали чинності, скасуванню Верховною Радою не підлягають, вони можуть бути визнані Верховною Радою такими, що втратили чинність.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

В рішеннях Конституційного Суду України №8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги), та № 5-рн/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України,її економічну та інформаційну безпеку, зокрема, прокуратури. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, як і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба в Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності,фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових, економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, в тому числі працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013 (справа № 21-348а13), від 17.12.2013 (справа № 21-445а13), від 06.10.2015 (провадження № 127/11720/14а).

У рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13.05.2015 зазначено, що України проголошено соціальною правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України, повинні відповідати їй.

Положеннями ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Не можуть бути звужені гарантії чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України, зокрема, у рішеннях від 3 червня 2013 року №3-рп/2013, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005.

Суд зазначає, що внесені Законом України № 1166-VІІ від 27.03.2014 року та іншими нормативно-правовими актами зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються не перерахунку вже призначеної пенсії, а порядку призначення та перерахунку пенсії прокурорам і слідчим, яким пенсії /щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення на загальних підставах з 01.06.2015 року.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача ОСОБА_1 про те, що відповідач безпідставно відмовив їй у перерахунку пенсії, оскільки позивачу на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції Закону № 3668-VІ від 08.07.2011, що була чинною на час призначення пенсії позивачу, призначено пенсію за вислугу років довічно у розмірі 80 % від суми щомісячного заробітку, та положеннями даного закону передбачено можливість перерахунку пенсії, виходячи з розміру раніше призначеної пенсії, тобто 80 % від суми місячного заробітку, з урахуванням підвищення заробітної плати.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як доведені та обґрунтовані.

Керуючись ст. ст. 71, 159-163 КАС України, Законом України «Про прокуратуру», суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративні позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 846884 від 04.04.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 80 %, виходячи з розміру місячного заробітку за посадою заступника начальника відділу прокуратури Одеської області, на підставі постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури за умов оплати праці працівників органів прокуратури» у зв'язку зі збільшенням посадового окладу відповідно до постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 09.12.2015 року на підставі довідки № 468 прокуратури Одеської області від 28.03.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції Закону № 3668-VІ від 08.07.2011 року, виходячи з розрахунку 80 % від середнього заробітку, та здійснити відповідні виплати.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Чаплицький В. В.