Справа № 592/1746/16-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 р. Справа № 592/1746/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2016р. по справі № 592/1746/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах

третя особа Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання"

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд: визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах відносно відмови йому у призначенні пенсії за віком відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах призначити йому пенсію за віком відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 07.10.2015 року та провести відповідні виплати; витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2016 року частково задоволено позов.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зарахувано ОСОБА_1 до пільгового стажу не зарахований період роботи з 01.02.1983 року по 06.11.2000 року на посаді тракториста - машиніста у підсобному сільському господарстві ОАО «Сумське НПО ім. М.В. Фрунзе» (Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання»).

В іншій частині адміністративного позову відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2016 року апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах повернута відповідачу у зв'язку з не усуненням недоліків, залишеної без руху апеляційної скарги (а.с. 65).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем також подано апеляційну скаргу, в якій він просить змінити оскаржувану постанову, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції: "зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Сумах призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 07 жовтня 2015 року та провести відповідні виплати".

Абзац четвертий резолютивної частини постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2016 року у справі № 592/1746/16-а викласти в наступній редакції:

"Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування понесених по справі судових витрат".

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 606 грн. 32 коп. в рахунок відшкодування понесених витрат при подачі апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Також позивач просив провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, скасувати постанову суду від 15.03.2016 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 з липня 1978 року працював трактористом у колгоспі імені «Свердлова». У період з 29.10.1978 р. по 24.12.1981 р. проходив службу у лавах Радянської Армії та з лютого 1982 р. знову продовжив працювати трактористом у вказаному колгоспі, який у подальшому було реорганізовано в колгосп «Олешнянський», «Олешнянське» АПКО, САТЗТ «Олешнянське», КСП «Олешнянське», ПСП ФА «Президент» (а.с.11-12, 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно - технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Трудова діяльність позивача на посаді тракториста у колгоспі імені «Свердлова» та період проходження ним строкової служби у лавах Радянської Армії з 29.10.1978 р. по 24.12.1981 р., що становить 3 роки 1 місяць 26 днів повинно бути зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач продовжував працювати на посаді тракториста ВАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» до 06.11.2000 р., оскільки його 07.11.2000 р. переведено на посаду машиніста газотурбінних установок на дільницю випробувальних стендів в межах підприємства (а.с.11-12).

За таких обставин стаж роботи позивача ОСОБА_1 на посаді тракториста ВАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» становить 17 років 9 місяців 6 днів, загальний стаж на посаді тракториста становить 21 рік 11 місяців 10 днів, а загальний трудовий стаж (після звільнення 05.05.2011 р.) становить 32 роки 5 місяців 13 днів.

07.10.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах від 07.01.2016 за № 8292 йому було відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 01.01.1983р. по 06.11.2000р. на посаді тракториста-машиніста у підсобному сільському господарстві ОАО "Сумське НПО ім. М.В. Фрунзе", у зв'язку з відсутністю первинних документів які підтверджують зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві (а.с. 16).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи - машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 7. Так, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгоспродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер, машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора, машиніст скрепера, скреперист, машиніст чаєзбиральної машини, машиніст екскаватора, машиніст водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки, механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист - машиніст значення не має.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги доводи відповідача в частині відмови зарахування позивачу періоду роботи з 01.02.1983 р. по 06.11.2000 р. на посаді тракториста-машиніста у підсобному сільському господарстві ОАО «Сумське НПО ім. М.В. Фрунзе», у зв'язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Трудова книжка позивача заповнена відповідно до положень внесення записів до трудової книжки і відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Також відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання» від 23.09.2015 р. № 25-04-1010 ОСОБА_1 працював з 01.02.1983 р. по 06.11.2000 р. трактористом - машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві. Зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.15).

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач набув право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки він подав заяву про призначення пенсії після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в м. Сумах та зараховуючи до пільгового стажу позивача спірні періоди роботи, фактично визнав неправомірним рішення відповідача від 07.01.2016 року, але безвмотивовано не задовольнив позов в частині зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 07.10.2015 року та провести відповідні виплати.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як зазначено вище, рішенням відповідача від 07.01.2016 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 згідно статті 13 п. "в" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців.

Однак, як підтверджено зазначеними вище об'єктивними документальними доказами, пільговий стаж роботи позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно статті 13 пункту "в" Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення відповідача від 07.01.2015 року та постанови суду складає більше ніж 12 років 6 місяців, а згідно трудової книжки загальний стаж роботи позивача складає більше 25 років.

07.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Сумах із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі п."в" ст.. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше 3-х місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Отже, позивач набув право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки він подав заяву про призначення пенсії після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах призначити йому пенсію за віком відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 07.10.2015 року та провести відповідні виплати.

У відповідності до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.202 КАС України неповне з'ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог з прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо судового збору, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.41 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2016 року по справі № 592/1746/16-а скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 07.10.2015 року та провести відповідні виплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 551, 20 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 606, 32 грн.

В іншій частині постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2016 року по справі № 592/1746/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16.05.2016 р.