Справа № 209/4531/15-а
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2016 рокусправа № 209/4531/15-а(2-а/209/98/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року в адміністративній справі № 209/4531/15-а(2-а/209/98/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська щодо вилучення зі складу її середньомісячної заробітної плати інших виплат (матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода за вислугу років) з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування при обчисленні розміру пенсії державного службовця; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити донарахування до призначеної пенсії державного службовця з 21.06.2014 року з розрахунку 70% з урахуванням розміру інших виплат (матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода за вислугу років) з моменту призначення пенсії, згідно довідки про складові заробітної плати по формі, що діяла на момент призначення пенсії, та залишити після донарахування пенсії відсоток, який діяв на момент призначення пенсії тобто 70%.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 01.04.2015 року вона вийшла на пенсію державного службовця з посади заступника начальника управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради. Для призначення пенсії нею були подані до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська довідки з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за вислугу років. При нарахуванні розміру пенсії відповідачем не враховані зазначені виплати, які є складовими заробітної плати державного службовця.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська щодо вилучення зі складу її середньомісячної заробітної плати інших виплат (матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода за вислугу років) з яких справлялися страхові внески на державне пенсійне страхування. Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити донарахування до призначеної пенсії державного службовця з 03.06.2015 року з урахуванням розміру інших виплат (матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода за вислугу років), враховуючи загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку у розмірі 70 відсотків, згідно довідки про складові заробітної плати по формі, що діяла на момент призначення пенсії, та залишити після донарахування пенсії відсоток, який діяв на момент призначення пенсії 70 %. В іншій частині позову відмовив.

Не погодившись з постановою суду, Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апелянт зазначає, що відповідно до пункту 2 статті 11 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» в частині 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» з 01.01.2015 року змінено відсоток заробітної плати при обчисленні пенсії з 70% на 60%. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу» та раніше призначені пенсії не перераховуються. Отже відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача з урахуванням спірних виплат та виходячи з розміру 70% від заробітної плати для призначення пенсії.

Оскаржене рішення суду першої інстанції в частині відмові у задоволенні позовних вимог перевірці в апеляційному порядку не підлягає з огляду на відсутність апеляційної скарги позивача.

Від позивача письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу". 03 червня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо включення до розрахунку розміру пенсії матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода за вислугу років. Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська надало відповідь від 16 червня 2015 року, якою позивачу роз'яснено, що такі виплати, як матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода за вислугу років не належить до складових заробітної плати державного службовця.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки до складу заробітної плати для призначення пенсії державного службовця входять усі без винятку виплати, з яких справляється збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, такі виплати мають бути враховані на підставі відповідних довідок.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу", заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Стаття 33 Закону України "Про державну службу" визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, а тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував інші виплати, то зазначені виплати повинні бути враховані і при обчисленні пенсії державного службовця.

Частиною другою статті 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Згідно абзацу 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, передбачені законодавством, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. До заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Із змісту статті 40 вказаного Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вбачається що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески. Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Отже, чинне законодавство відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Така правова позиція зі спірного питання вже висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11 та від 28.05.2013 року у справі 21-97а13.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням у складі заробітку сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за вислугу років, в зв'язку з чим дії відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії з урахуванням спірних виплат є неправомірними.

Слід зазначити, що за змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на час звернення позивача за призначенням пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені надалі в статтю 37 Закону України «Про державну службу» зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення вперше, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Чинне пенсійне законодавство не містить норм, які б передбачали можливість зміни призначеного при обчисленні пенсії відсотку заробітної плати в сторону його зменшення, у зв'язку з чим цей відсоток є незмінним і не підлягає коригуванню при наступних перерахунках пенсії.

Разом з тим, посилання апелянта на п. 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII колегією суддів не приймається до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 «Прикінцеві положення» Закону №213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З аналізу законодавчих норм, вбачається, що вказана норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій. Оскільки позивачу призначено пенсію до 01 червня 2015 року без урахування сум «інших виплат», тому у даному випадку має місце саме відновлення права позивача на належну вже призначену йому пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону № 1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

З огляду на вищевикладене, порушені права Позивача підлягають поновленню з 01 червня 2015 року.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи, а тому колегія суддів вважає за необхідне, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України змінити рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись статтями 195, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року в адміністративній справі № 209/4531/15-а(2-а/209/98/15) - змінити в частині дати зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська здійснити донарахування до призначеної пенсії державного службовця «з 01 червня 2015 року».

В іншій частині постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року в адміністративній справі № 209/4531/15-а(2-а/209/98/15) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її тексту у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко