Справа № 1329/638/12
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Справа № 876/6171/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Онишкевича Т. В., Попка Я. С.;

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б. Б.;

представника третьої особи ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2012 року Яворівським районним судом Львівської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_2 до Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій сільського голови села Ясниська Яворівського району Львівської області такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України; скасування рішення Ясниської сільської ради № 155 від 27 лютого 2012 року, яким було відмінено рішення № 40 від 25 жовтня 2005 року, яким було надано земельну ділянку площею 1158 м. кв. у власність ОСОБА_4; скасування рішення Ясниської сільської ради № 157 від 27 лютого 2012 року, яким було надано дозвіл ОСОБА_3 М на розроблення містобудівної документації; скасування рішення Ясниської сільської ради № 232 від 12 липня 2012 року (з урахуванням доповнення до позовної заяви та зміну позовних вимог а. с. 69).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що головою сільської ради було проігноровано право позивача на передачу їй у власність земельної ділянки, на яку мати позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 не встигла оформити Державний акт на землю, та оскаржуваними рішеннями вилучено земельну ділянку, яка належала ОСОБА_4 та передано ОСОБА_3 для виготовлення містобудівної документації.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2013 року позов задоволено.

Вказану постанову оскаржено в апеляційному порядку відповідачем Ясниською сільською радою Яворівського району Львівської області, висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_4 не володіла ні правом власності, ні правом користування спірною земельною ділянкою площею 1158 кв. м., відтак ці права не увійшли до складу спадщини, і не перейшли до спадкоємця ОСОБА_2

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року постанову Яворівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2013 року в справі № 1329/638/2012 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання дій сільського голови протиправними та скасування рішення органу місцевого самоврядування відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Представник третьої особи, у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала, додатково пояснила, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки ОСОБА_3 отримано свідоцтво на право власності на спірну земельну ділянку, відтак провадження в справі підлягає закриттю.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого зроблено висновок, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі - закрити.

Встановлено, що рішенням № 40 від 26 жовтня 2005 року XV сесії IV скликання Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_4 надано у власність земельну ділянку, площею 1158 кв.м. в селі Ясниська Яворівського району Львівської області для будівництва житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Рішенням VII сесії VI демократичного скликання Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області № 155 від 27 лютого 2012 року, було відмінено рішення № 40 від 26 жовтня 2005 року «Про надання земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель і споруд», яким надано ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 1158 кв.м. в селі Ясниська Яворівського району Львівської області для будівництва житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Рішенням VII сесії VI скликання Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області № 157 від 27 лютого 2012 року, надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення містобудівної документації щодо розміщення земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в селі Ясниська Яворівського району Львівської області.

Також встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер 32717419 від 27 січня 2015 року) ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка в с. Ясниська Яворівського району Львівської області кадастровий номер :04:002:0213.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд першої інстанцій виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки вони зроблені без належного з'ясування того, чи цей спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивачів до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У звязку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання права власності на земельну ділянку.

Частиною першою статті 125 ЗК передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Враховуючи, що предметом спору у цій справі є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, вказану справу не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

З викладеного вбачається, що спір має вирішуватися у порядку цивільного (господарського) судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а також вимоги про скасування акта про право, виданого на підставі такого незаконного рішення.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про те, що у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельної ділянки у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності цього набуття фізичною чи юридичною особою має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановами від 11 листопада 2014 року у справі № 21-405а14, від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, від 16 грудня 2014 року у справі № 21-544а14, від 24 лютого 2015 року у справі № 21-34а15.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За вимогами п.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що постанову Яворівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2013 року в справі № 1329638/2012 слід скасувати та закрити провадження у справі.

Керуючись вимогами ст. ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області задовольнити частково.

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2013 року в справі № 1329/638/2012 скасувати.

Провадження в справі № 1329/638/2012 за позовом ОСОБА_2 до Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування рішення закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Т. В. Онишкевич

ОСОБА_5

Ухвалу складено в повному обсязі 17 травня 2016 року.