Справа № 654/3830/15-а
Суддя: Сіянко В. М.
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 654/3830/15-а
Провадження №2-а/654/2/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2016 року Голопристанський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сіянка В. М.

за участю секретаря - Данилевич В. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» до Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Сідвін», об'єднання співвласників багатокімнатного будинку «Берег», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання незаконними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

03.11.2015 року ТОВ «Херсонавтотранс» звернулося до суду з адміністративним позовом до Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання незаконними та скасування рішень: № 480 від 23 жовтня 2015 року «Про припинення права користування земельною ділянкою та визнання такого, що втратив чинність державного акту на право користування землею»; № НОМЕР_1 від 23 жовтня 2015 року «Про розроблення детального плану території бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, посилаючись на те, що оскаржуваними рішеннями відповідач, суттєво перевищивши надані йому законодавством України повноваження, припинив право позивача на постійне користування земельною ділянкою площею 5,2 га, кадастровий номер ОСОБА_15, яке належить позивачу як правонаступнику ХТВО «Херсонавтотранс» на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ОСОБА_16, 1990 року, визнав вказаний державний акт таким, що втратив чинність та вирішив розробити детальне планування території бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, на якій розташовані об'єкті нерухомості, які збудовані позивачем і відносно яких у судах тривають спори. При цьому вище вказаний акт не видавався виконавчим органом відповідача, а тому у останнього не має повноважень щодо скасування актів, які ним не видавалися. Правомірність користування позивачем вказаною земельною ділянкою підтверджено статутними документами, численними рішеннями судів, які додані позивачем до позову. При цьому оскаржувані рішення прийняті відповідачем незважаючи на упередження подібної ситуації з боку позивача шляхом направлення відповідного листа відповідачу, який був останнім залишеним без належного реагування. Добровільної відмови від вказаної земельної ділянки позивач не надавав. З посиланням на ст. 19 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 27, 141, 149, 155 ЗК України, ст. ст. 6, 8, 21, 72, 99 КАС України, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постанову КМУ від 12.11.2008 року № 1019 просило задовольнити позов.

У судовому засіданні представник позивача Проценко Л. С. підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача Чернуха О. О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову через його безпідставність та необґрунтованість, надав до суду письмові заперечення на позов, які зводяться до наступного. Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 5,2 га, серії ОСОБА_16, 1990 року виданий не позивачу, а Херсонському територіально-виробничому об'єднанню «Херсонавтотранс», а позивач не є правонаступником ХТВО «Херсонавтотранс», що підтверджується наданими відповідачем письмовими доказами. При цьому вказаний державний акт нібито видано виконавчим комітетом Голопристанської районної ради народних депутатів, при цьому у державному архіві такого розпорядження районної ради не знайдено, що підтверджується письмовою відповіддю. Позивач не набув у встановленому порядку ані права власності ані права користування вказаною земельною ділянкою, а тому спірними рішеннями жодних прав позивача не порушено. Оскаржуваними рішеннями було припинено право користування земельною ділянкою саме ХТВО «Херсонавтотранс» і саме у зв'язку із припиненням діяльності останнього та у зв'язку із набуттям права власності на об'єкти нерухомого майна, які розташовані на цій земельній ділянці іншими особами, у відповідності до ст. 141 ЗК України. Оскаржувані рішення прийняті саме за зверненням власників нерухомого майна, розташованих на вказаній земельній ділянці, які надали відповідні правовстановлюючі документи, натомість таких документів у позивача не має. У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з 01.01.2013 року спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади Круглоозерської сільської ради, так як знаходиться в межах с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області, а тому приймаючи оскаржувані рішення відповідач діяв правомірно як власник вказаної земельної ділянки.

Третя особа ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення на позов, які аналогічні запереченням відповідача.

Третя особа ТОВ «Сідвін» свого представника для участі у судовому засіданні не направила, надало до суду письмові пояснення, в яких заперечувало проти задоволення адміністративного позову, зазначивши, що має майнові права на об'єкти нерухомості, які розташовані на спірній земельній ділянці та зверталося до відповідача із заявою про розроблення детального плану території бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник третьої особи (ОСББ «Берег») Маєвський Є. Т. заперечував проти задоволення адміністративного позову, оскільки на спірній земельній ділянці є об'єкти нерухомості, які належать третій особі на праві власності, а тому вона має право і на виділення земельної ділянки.

У судовому засіданні представник третьої особи (ОСОБА_3.) ОСОБА_12 заперечував проти задоволення адміністративного позову, оскільки на спірній земельній ділянці є об'єкти нерухомості, які належать третій особі на праві власності, а тому вона має право і на виділення земельної ділянки. Також наголошував на ненаданні до суду представником позивача оригіналу акту на право постійного користування спірною земельною ділянкою.

У судовому засіданні треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_4, представники третіх осіб (ОСОБА_8 ОСОБА_13 та (ОСОБА_7.) ОСОБА_14 заперечували проти задоволення адміністративного позову, з тих же підстав, що і зазначені вище треті особи.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до суду не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду справи (т. 1 а. с. 216; т. 2 а. с. 76, 78), що не перешкоджає розгляду справи у їхню відсутність.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом міністра транспорту УРСР № 3 від 27.07.1988 року створено Херсонське територіально-виробниче об'єднання автомобільного транспорту (т. 2 а. с. 6-9), якому розпорядженням Голови Ради Міністрів УРСР від 26.07.1990 року № 301-р надано в постійне користування земельну ділянку площею 5,2 га під будівництво пансіонату, яка вилучена із земель радгоспу «Чорноморський» Голопристанського району Херсонської області (т. 2 а. с. 2-3), яка виділена в натурі та на місцевості (т. 2 а. с. 4-5), право постійного користування якою підтверджено державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ОСОБА_16, 1990 року (т. 2 а. с.42-45).

В 1996 році ХТВО «Херсонавтотранс» реорганізовано у ВАТ «Херсонавтотранс», який є правонаступником прав та обов'язків об'єднання. Таким чином, до ВАТ «Херсонавтотранс» перейшло право на користування земельною ділянкою площею 5,2 га в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області.

04.09.1996р. Фондом державного майна передано позивачу цілісний майновий комплекс ХТВО «Херсонавтотранс». Згідно акту прийому передачі № 187 від 04.09.1996р. та доповнення до нього Фондом державного майна передано позивачеві майно бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області), а також об'єкти незавершеного будівництва даної бази відпочинку вартістю 192 920 грн.

Відповідно до Статуту та витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ВАТ «Херсонавтотранс» було 27.05.2008р. реорганізовано у ТОВ «Херсонавтотранс» з усіма правами правонаступника.

Таким чином, ТОВ «Херсонавтотранс» є правонаступником прав та обов'язків ХТВО «Херсонавтотранс» в тому числі і прав на земельну ділянку площею 5,2 га для будівництва пансіонату на 400 місць та об'єктів нерухомого майна бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що і в попереднього землекористувача (ХТВО «Херсонавтотранс»).

Та обставина, що ТОВ «Херсонавтотранс» є повним правонаступником ХТВО «Херсонавтотранс» підтверджена відповідями та документами державних установ (т. 2 а. с. 10-16) та численними рішеннями судів, які набрали законної сили (т. 2 а. с. 17-18, 20-39), в тому числі і постановою Верховного Суду України від 27.05.2015 року (т. 1 а. с. 79-83), постановою Вищого господарського суду України від 16.11.2011 року, рішенням Господарського суду Херсонської області від 01.10.2015 року (т. 1 а. с. 97-99).

Вказані вище обставини, встановлені рішенням господарського суду Херсонської області від 26.03.2008р. по справі №10/57-О-08 (яке набрало законної сили) та у відповідності до приписів ст. 72 КАС України є встановленими та доказуванню не підлягають (т. 1 а. с. 20-26).

Згідно з витягом з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру від 18.06.2009 року (т. 2 а. с. 41) земельній ділянці площею 5,2 га, яка зареєстрована за ВАТ «Херсонавтотранс» на підставі державного акту на право користування землею серії ОСОБА_16 присвоєно кадастровий номер ОСОБА_15 із цільовим призначенням: 1.17 рекреаційного призначення.

Зазначена вище земельна ділянка розташована в межах с. Більшовик Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (т. 2 а. с. 46, 48-52).

Відсутність реєстрації права землекористування за ТОВ «Херсонавтотранс» не свідчить про відсутність права користування вказаною земельною ділянкою у позивача як повного правонаступника ХТВО «Херсонавтотранс», оскільки відповідне право виникло до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а положення п. 6 розділу ІХ Перехідних положень Земельного кодексу України щодо необхідності переоформлення права постійного користування землею рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року визнані такими, що не відповідають Конституції України, а тому втратили свою силу.

Щодо об'єктів нерухомого майна, які розташовані на зазначеній вище земельній ділянці між ТОВ «Херсонавтотранс» та третіми особами по даній справі існують майнові спори, які розглядаються у судових інстанціях (т. 1 а. с. 100-101, 199-200), про що було повідомлено відповідача листом від 15.10.2015 року (т. 1 а. с. 16) на який відповідач надав письмову відповідь від 03.11.2015 року, до якої додав копії оскаржуваних позивачем рішень (т. 1 а. с. 62).

23 жовтня 2015 року відповідач прийняв оскаржувані рішення № 480 від 23 жовтня 2015 року «Про припинення права користування земельною ділянкою та визнання такого, що втратив чинність державного акту на право користування землею»; № НОМЕР_1 від 23 жовтня 2015 року «Про розроблення детального плану території бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, якими припинив право ХТВО «Херсонавтотранс» на постійне користування земельною ділянкою площею 5,2 га, кадастровий номер ОСОБА_15, яке належить позивачу як правонаступнику ХТВО «Херсонавтотранс» на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ОСОБА_16, 1990 року, визнав вказаний державний акт таким, що втратив чинність та вирішив розробити детальне планування території бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, з урахуванням перейменування вулиці (т. 1 а. с. 17-19, 61).

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень, відповідно до їх змісту, стало звернення громадян та юридичних осіб (т. 1 а. с. 201-209), які набули право власності на об'єкти нерухомості, розташовані на вказаній вище земельній ділянці, у відповідності до ст. 141 ЗК України.

У відповідності до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції ради віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

У відповідності до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами та доповненнями) вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 ЗК.

У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинним законодавством України не наділено відповідача правом самостійно припиняти право користування земельною ділянкою за відсутності добровільної згоди на це землекористувача, орган місцевого самоврядування наділено лише правом ініціювати вирішення даного питання лише шляхом звернення до суду з відповідним позовом, а тому оскаржувані рішення відповідача є незаконними, а з урахуванням оспорювання позивачем права третіх осіб на об'єкти нерухомості, розташовані на вказаній земельній ділянці, то навіть таке ініціювання вирішення питання про припинення права користування позивачем земельною ділянкою у зв'язку із набуттям права власності на об'єкти нерухомості третіми особами, до вирішення питання належності прав на нерухоме майно в судах, на думку суду, є передчасним.

У відповідності до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У відповідності до п. 1 ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 11, 71, 72, 162, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконними та скасувати наступні рішення сорок другої сесії шостого скликання Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області:

№ 480 від 23 жовтня 2015 року «Про припинення права користування земельною ділянкою та визнання такого, що втратив чинність державного акту на право користування землею»;

№ 481 від 23 жовтня 2015 року «Про розроблення детального плану території бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1.

Стягнути із Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» 3045,00 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Голопристанський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. М. Сіянко