Справа № 205/2539/16-а (2-а/205/70/16)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2016 рокусправа № 205/2539/16-а (2-а/205/70/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвій Ю.В.

за участю представників апелянта Фалько Ю.В. та Скочко О.А, представника позивача Соколовського О.М., представника відповідача 2 Лещенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11255" на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року по справі № 205/2539/16-а (2а/205/70/16) за позовом Приватного підприємства "Зігфрід-М" до Дніпропетровської міської ради, Департаменту транспорту і зв'язку Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської міської ради (далі - відповідач 1), Департаменту транспорту і зв'язку Дніпропетровської міської ради (далі - відповідач 2), в якому просив визнати не чинним та скасувати пункти 3, 5 протоколу № 3 від 15 березня 2016 року постійної комісії з питань транспорту і зв'язку Дніпропетровської міської ради VII скликання; зобов'язати відповідача - 1 утриматися від укладання тимчасових договорів з організації перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Дніпропетровську №156 та №99 на термін дії постійних договорів з організації перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Дніпропетровську № 156-066 та №41-99-065 строком на 5 років.

29 березня 2016 року позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, в якому він просить зупинити дію рішення п. 3, 5 затверджених протоколом постійної комісії з питань транспорту і зв'язку Дніпропетровської міської ради № 3 від 15 березня 2016 року та заборонити відповідачу 2 вчиняти дії на укладання тимчасових договорів, узгодження та видачу паспортних маршрутів та вчиняти будь-які інші дії щодо реалізації та здійснення перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Дніпропетровську №79, №88, №99, №156 на час дії постійних договорів або до набрання законної сили судового рішення у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року клопотання про забезпечення позову частково задоволено. Зупинено дію рішення п. 3, 5 затверджених протоколом постійної комісії з питань транспорту і зв'язку Дніпропетровської міської ради № 3 від 15 березня 2016 року. Заборонено відповідачу 2 вчиняти дії щодо призначення тимчасових перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Дніпропетровську №79, №88, №99, №156 до набрання законної сили судовим рішення у справі.

Не погодившись з таким рішенням Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11255" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та відмовити в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Апелянт послався на порушення судом норм процесуального права та зазначив, що судом не з'ясовувались фактичні обставини справи та не досліджувалися надані докази, які мають відношення до предмету спору, а отже у суду були відсутні підстави для висновку про очевидну протиправність оспорюваних пунктів рішення. Позивачем не надано належних доказів, які підтверджують необхідність застосування заходів забезпечення адміністративного позову, що довели б існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача. Крім того, забезпечивши позов шляхом зупинення дій пунктів протоколу, суд першої інстанції не врахував, що спірний протокол не є рішенням суб'єкта владних повноважень. Також суд забезпечив позов стосовно тих маршрутів, які не є предметом позову і до яких позивач не має жодного відношення.

Представник позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції просили апеляційну скаргу залишити без задоволення. Пояснив суду, що очевидна протиправність пунктів 3 та 5 спірно протоколу полягає в тому, що уклавши тимчасові угоди на перевезення із апелянтом, відповідач 2 позбавив ПП «Зігфрід-М» можливості здійснювати пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах загального користування № 99 та № 156 на підставі постійних договорів.

Представники апелянта в судовому засіданні просили апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати. Пояснили, що оскаржуваним судовим рішенням зачіпаються права та законні інтереси ПрАТ «ДАТП-11255» в частині правових підстав для перевезень пасажирів на маршрутах № 156 та № 79, тим паче, що до маршруту № 79 позивач ніякого відношення не має.

Представник відповідача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід скасувати з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем - 1 проведено конкурс з визначення перевізників на автобусних маршрутах загального користування в м.Дніпропетровську, на якому переможцем об'єкту конкурсу № 54 на міському маршруті №156 та об'єкту конкурсу № 17 на міському маршруті № 99 визнано позивача, з яким відповідач 2 в подальшому уклав договори № 156-066 щодо маршруту № 156 та договір №41-99-065 щодо маршруту № 99 строком дії на 5 років.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2016р. у справі № 200/4312/16 в порядку забезпечення позову було зупинено дію рішення конкурсної комісії з визначення переможца конкурсу на автобусних маршрутах від 03.11.2015 р. та заборонено відповідачу 2, позивачу та ПВСП СТО «Карлссон» вчиняти дії щодо реалізації та здійснення перевезень пасажирів на автобусних маршрутах № 156 та № 79 за результатами проведеного конкурсу.

Згідно протоколу № 3 від 15 березня 2016 року засідання постійної комісії з питань транспорту і зв'язку Дніпропетровської міської радою пунктом 3 порядку денного розглядався лист АТП-11255 щодо ухвали суду про забезпечення позову, по якому було вирішено призначити на міські автобусні маршрути № 156 та № 79 тимчасового перевізника. Пунктом 5 розглядалось питання щодо призначення тимчасового перевізника на маршрути № 88 та № 99, але було вирішено розгляд цього питання відкласти для досконалого вирішення зі створенням робочої групи.

Вважаючи, що вказаними пунктами протоколу порушується права позивача як переможця конкурсу на маршрутах № 156 та № 99, позивач звернувся із даним позовом та клопотанням щодо зупинення дії спірних пунктів протоколу і заборони відповідачем 2 вчиняти дії.

Задовольнивши частково заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для застосування заходів забезпечення позову наявні і вони співмірні із заявленими позовними вимогами, а без вжиття таких заходів захист прав та інтересів позивача у справі стане неможливим.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 117 КАС України передбачено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частиною 3 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» судам необхідно враховувати, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В цьому ж пункті Постанови Пленуму ВАСУ зазначено про неприпустимість забезпечувати позов у спосіб, яким фактично ухвалюється рішення по суті позовних вимог без розгляду останніх.

Оцінюючи наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову, колегія суддів зазначає, що умовою для застосування заходів забезпечення позову є доведена сукупність обставин, визначених ст. 117 КАС України, а саме як очевидність ознак протиправності рішення, так і очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливістю чи складністю захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів. Наявність вказаних обставин підлягає встановленню. За відсутності цих заходи забезпечення позову застосовані бути не можуть.

Дослідивши наявність на момент розгляду клопотання про застосування заходів забезпечення позову обставин, які визначені заявником як підстава для застосування цих заходів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ані оскаржувані пункти протоколу, ані дії, про заборону яких просить заявник, не містять очевидних ознак протиправності, оскільки вчинювались на виконання ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2016р. у справі № 200/4312/16 та у відповідності до підпункту 6 пункту 55 Постанови КМУ № 1081 від 03.12.2008 р., згідно якою організатору конкурсу надано право у разі зупинення судом рішення конкурсного комітету призначити тимчасово на строк дії відповідної ухвали суду автомобільного перевізника для виконання перевезень, передбачених об'єктом конкурсу.

Крім того, позивачем не обґрунтовано та не підтверджено якими-небудь доказами наявність небезпеки заподіяння шкоди його правам чи інтересам до набрання законної сили рішенням суду у справі. Доводи про те, що усунення позивача від здійснення перевезень за маршрутами № 156 і № 99 тягне втрату доходів судом до уваги не приймаються, оскільки такі втрати не можуть розцінюватись як збитки.

Більш того, згідно п.3 протоколу № 3 прийнято рішення про наявність підстав для призначення тимчасового перевізника за маршрутами № 156 та 79, але не вказано хто саме буде таким перевізником, що не виключає можливість укладенні тимчасового договору і з самим позивачем.

Що стосується п.5 протоколу № 3, то з його змісту вбачається, що прийняття рішення по питанню було відкладено, отже відсутня небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливість чи складність захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Також слід зазначити, що позовні вимоги стосувались укладання тимчасових договорів з організації перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Дніпропетровську №156 та №99, до здійснення яких позивач має відношення, натомість суд першої інстанції за результатами розгляду клопотання безпідставно заборонив відповідачу 2 вчиняти дії крім вказаних маршрутів ще і щодо маршрутів № 79 та № 88, які не є предметом позову у справі.

Більш того, задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції фактично задовольнив заявлені позовні вимоги, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, на підставі аналізу матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не встановлено і в ухвалі не наведено обставин, які б свідчили про очевидність ознак протиправності рішень та наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення по справі питання забезпечення позову і є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 117, 195, 199, 202, 205, 206, 254, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11255" - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року про застосування заходів забезпечення позову у справі № 205/2539/16-а (2а/205/70/16) - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні клопотання Приватного підприємства "Зігфрід-М" про застосування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 травня 2016 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко