Справа № 740/4100/14
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року м. Київ К/800/12271/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий); Кравцова О.В., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «КБГ ФУКС НІЖИН» на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 2 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КБГ ФУКС НІЖИН» до Ніжинської міської ради Чернігівської області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю«КБГ ФУКС НІЖИН» (далі - позивач) звернулося до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області (далі - відповідач), в якому просило скасувати п.24 рішення 25 сесії 6 скликання Ніжинської міської ради від 12 квітня 2012 року №13-25/2012 «Про внесення змін до рішення міської ради щодо збільшення кратності ставок земельного податку».

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 2 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено

У касаційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вищезазначені судові рішення, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши оскаржувані рішення судів та матеріали справи в межах доводів касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 20 лютого 2006 року між відповідачем та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки №434 загальною площею 8.5820 га, яка розташована в м. Ніжині по вул. Носівський шлях, 33. Розмір орендної плати договором визначений в 5721 грн. 29 коп. щомісячно. Договір укладено на 5 років, але додатковою угодою від 23 березня 2006 року №1 сторони внесли зміни в п.8 договору та уклали договір на 49 років.

12 квітня 2012 року на 25 сесії шостого скликання відповідачем прийнято рішення про збільшення розміру орендної плати товариству на рівні трьох ставок земельного податку, що склало суму 35 357 грн. 84 коп. за один місяць.

Відповідно до п.288.1 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати на земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно із п.288.5 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом (п.п.288.5.1).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку внесення і перегляду та відповідальності за несплату є однією із істотних умов договору.

Як встановлено судом, рішенням Ніжинської міської ради 30 сесії 4 скликання від 20 лютого 2006 року п.32 було затверджено проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та надано позивачу в оренду земельну ділянку площею 8,5820 га по вул. Носівський шлях, 33, встановлено орендну плату на рівні ставки земельного податку та зобов'язано позивача укласти договір оренди.

Між сторонами 20 лютого 2006 року було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Ніжинському міському відділі Чернігівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» про що вчинено запис №434.

Фактична передача земельної ділянки була здійснена 20 лютого 2006 року за актом прийому-передачі.

23 березня 2006 року між сторонами була укладена додаткова угода №1 до договору в частині подовження терміну його дії: договір укладено терміном на 49 років.

Згідно п.5 укладеного договору оренди землі, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6 865 545 гривень. Пунктом 9 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рівні ставки земельного податку, що складає 5721 грн. 29 коп. за один календарний місяць. Як свідчить п.36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо змін умов договору спір розглядається у судовому порядку.

Пунктом 13 договору оренди передбачені такі підстави для перегляду розміру орендної плати: зміна умов господарювання, передбачених договором; зміна розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом.

Пунктом 36 даного договору оренди погоджено, що умови договору можуть змінюватись за взаємною згодою сторін. Пункт 13, зазначеного договору, передбачає можливість перегляду розміру орендної плати один раз в два роки.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Як встановлено судом, з приводу зміни розміру орендної плати є рішення господарського суду Чернігівської області від 21 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили. Зазначеним рішенням господарського суду внесено зміни щодо грошової оцінки землі та розміру орендної плати, яка визначена на рівні трьох ставок земельного податку, що складає 35 357 грн. 84 коп. за один календарний місяць з подальшою щомісячною індексацією за офіційно встановленим індексом інфляції.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем в односторонньому порядку не було змінено істотних умов договору оренди земельної ділянки.

Судами першої та апеляційної інстанцій повно встановлено обставини справи, дано належну оцінку доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права та обґрунтовано відмовлено в задоволенні адміністративного позову, тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень суду відсутні.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КБГ ФУКС НІЖИН» залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 2 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: