Справа № 826/21834/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м. Київ
Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Кузьменко В. В.,
суддів Шурка О. І., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, компенсації матеріальних збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.03.2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності Пенсійного фонду України протиправною, зобов`язати відновити нарахування та виплату військової пенсії з 01.01.2015 р. та вказати інший територіальний орган Пенсійного Фонду України (замість ГУ ПФУ в Криму), який продовжить виплату пенсії. Просив для виплати пенсії за місцем проживання, зобов`язати Пенсійний Фонд України вказати надійний банк, в якому необхідно відкрити рахунок для отримання пенсії, зобов`язати Пенсійний Фонд України виплатити компенсацію моральної та матеріальної шкоди 2000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Пенсійним фондом України вчинено протиправну бездіяльність, що полягає у непоновленні нарахування та виплаті позивачу військової пенсії, починаючи з 01.01.2015 р., чим порушено його право на пенсію.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.03.2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, просить постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, позов задовольнити в повному обсязі.
Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, наполягав на її задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про апеляційний розгляд повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду спірного питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2012 р. по справі № 2а-0124/605/12 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим позивачу нараховувалася та виплачувалася пенсія за віком, починаючи з 01.03.2012 р.
У зв`язку із введенням в Автономній Республіці Крим російського законодавства з 01.01.2015 р. виплату пенсії припинено.
Пенсійний фонд України, розглянувши звернення ОСОБА_1 щодо виплати пенсії за кордон, листом від 15.04.2015 р. № 3911/Г-11 повідомив, що судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Також повідомлено, що на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя органи Пенсійного фонду України не функціонують.
Позивач звернувся із заявою, в якій просив зазначити йому інший територіальний орган Пенсійного фонду України, замість Пенсійного фонду України в Криму, якій продовжить йому виплату пенсії, а також для виплати пенсії в Ізраїль (за місцем його постійного проживання) зазначити банк в Україні, в якому необхідно відкрити рахунок для отримання пенсії.
Розглянувши вказані звернення щодо виплати пенсії за кордон, що надійшли від Адміністрації Президента України, листом від 18.08.2015 р. № 8264/Г-2 Пенсійний фонд України повідомив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим було відновлено виплату пенсії позивачу за вислугу років на виконання судового рішення. Оскільки судом зобов`язань на інші головні управління Пенсійного фонду України щодо здійснення подальшої виплати пенсії позивачу не покладено, підстави для проведення виплати відсутні.
Водночас, Міністерством соціальної політики України листом від 10.06.2015 р. № 2749/039/161-15 повідомлено, що оскільки міжнародний договір між Україною та Ізраїлем не укладався, підстави для виплати пенсії у зв`язку із виїздом позивача на постійне місце проживання за кордон до Ізраїлю, відсутні. Таким чином, позивачу запропоновано з питань нарахування та виплати пенсії, згідно із судовим рішенням, звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в АР Крим.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами.
Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.
Колегія суддів зазначає, що норма статті 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» містить у собі положення про те, що громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед від`їздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. Порядок переведення пенсій, призначених внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, в інші країни визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з вимогам ст. 51 Закону, пенсійне забезпечення громадян України, що живуть за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. Угоди між Україною та державою Ізраїль про пенсійне забезпечення громадян України, які проживають на території держави Ізраїль - не існує.
Однак, рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 2 ч. 1 ст.49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов`язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України.
В пункті 3.3 Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 року зазначено, що виходячи з правової, соціальної природи пенсії право громадянина на призначення йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні, держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.
З огляду на зазначене, положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону втрачають чинність з 07.10.2009 року, тобто від дати прийняття рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Отже, кожний громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.
Отже з 07 жовтня 2009 року порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009, тобто виплата пенсії повинна проводитися в будь-якому разі незалежно від місця проживання пенсіонера.
Відсутність законодавчо встановленого механізму поновлення виплати пенсії, припиненої у зв`язку з виїздом громадянина України на постійне місце проживання за кордон, не може бути підставою для позбавлення таких осіб права на соціальний захист, проголошеного статтею 46 Конституції України.
Згідно з абзацом 2 пункту 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, - через кожний рік дії такої довіреності тощо, подається пенсіонером (опікуном, піклувальником) особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації).
Протягом 2015 року позивач пенсії не отримував. В середині грудня 2014 року позивач отримав листа від Воєнного комісаріату Республіки Крим у м. Ялта з поміткою «срочно» про необхідність переоформлення пенсії за умов прийняття громадянства Російської Федерації.
Статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб визначено Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року N 1207-VII (надалі - Закон N 1207-VII). Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 названого Закону сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнана тимчасово окупованою.
З 31.12.2014 р. Пенсійний фонд Республіки Крим ліквідований, а створене Відділення Пенсійного фонду Російської федерації не є його правонаступником. З 01.01.2015 р. повноваження щодо нарахування, перерахування та виплати пенсій покладено на силові відомства та міністерства.
Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, у якому перебуває на обліку позивач, припинив здійснення своїх повноважень.
Механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації (далі - особи) визначено Порядком виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. № 234 (надалі - Порядок № 234).
Пунктами 3, 4 названого Порядку передбачено, що особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).
За бажанням особи зазначені документи можуть бути подані її представником, який пред`являє документ, що посвідчує його особу, та подає документ (нотаріально засвідчену копію), що підтверджує його повноваження, або надіслані поштою. У таких випадках справжність підпису на заяві засвідчується нотаріально.
Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку.
Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.
Пунктами 6, 7 Порядку № 234 визначено, що виплата пенсії, надання соціальних послуг здійснюються щомісяця поштовими переказами, в тому числі міжнародними, за місцем проживання особи на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя.
За бажанням особи виплата пенсії, надання соціальних послуг можуть здійснюватися відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596, за умови відкриття рахунка в банку, розташованому за межами тимчасово окупованої території, з яким територіальним органом укладено відповідний договір.
Виплата пенсій особам, які постійно проживають на території іншої держави, здійснюється територіальним органом на підставі відомостей на виплату пенсій, що надійшли від Пенсійного фонду України.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 N 13-4, органом, що здійснює пенсійне забезпечення та надання соціальних послуг особам, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо пенсійного забезпечення осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей) або згідно з міжнародними договорами України з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Так як до повноважень Пенсійного фонду України не належить нарахування та виплата пенсії, суд першої інстанції вірно відмовив в задоволенні вимог в частині визнання бездіяльності Пенсійного фонду України протиправною та зобов`язання Пенсійний фонд України відновити нарахування та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2015 р.
Територіальний орган Пенсійного фонду України, який продовжить виплату пенсії, відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 N 13-4 є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, однак, позивач не звертався до вказаного органу із заявою щодо поновлення нарахування та виплати пенсії.
Надання інформації про відкриття рахунка в банку, розташованому за межами тимчасово окупованої території, повинна надаватися Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відтак, позивачем не доведено обставини в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо Пенсійного фонду України.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовано обставини справи, та винесено законне рішення, тому відсутні підстави для зміни чи скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.03.2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, компенсації матеріальних збитків залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.03.2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: О. І. Шурко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлений 20.05.2016 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Шурко О.І.

Степанюк А.Г.