Справа № 802/625/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення позову

16 травня 2016 р. м. Вінниця Справа № 802/625/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

позивача: Белінської Н.О.

у відсутність відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у справі

за позовом : Арбітражного керуючого (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) Белінської Наталії Олександрівни

до: Головного територіального управління юстиції у Київській області

про: оскарження акту позапланової невиїзної перевірки

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Арбітражного керуючого (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) Белінської Наталії Олександрівни до Головного територіального управління юстиції у Київській області про оскарження акту позапланової невиїзної перевірки.

Позивачем подано через канцелярію суду заяву про забезпечення позову (вх.№9181 від 11.05.16р.), шляхом зупинення дії оскаржуваного акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 25 квітня 2016 року №23/16, виданого Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області в частині подання до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни дисциплінарних стягнень.

Заява мотивована, зокрема, тим, що у разі внесення Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до позивача дисциплінарних стягнень, такі можуть бути застосовані. А відтак, навіть у разі задоволення позову, позивачу необхідно буде понести додаткові витрати та витратити значні зусилля для відновлення своїх прав .

Позивач в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених у ній.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин . Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення тексту повістки електронною поштою на адресу електронної пошти, яка міститься в Єдиній базі даних електронних адрес суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 38 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду і приєднується секретарем судового засідання до справи. Таке підтвердження є достатнім доказом належності повідомлення суб'єкта владних повноважень про дату, час і місце судового розгляду. Якщо протягом двох робочих днів з дня направлення тексту повістки підтвердження від суб'єкта владних повноважень не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і є достатнім доказом належності повідомлення суб'єкта владних повноважень про дату, час і місце судового розгляду.

За наведених вище обставин, враховуючи направлення судової коренспонденції відповідачу на електронну пошту, що відповідає приписам частини першої статті 38 КАС України, суд вважає, що останній належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 118 КАС України питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Враховуючи належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе розглянути питання про забезпечення позову за відсутності останнього у відкритому судовому засіданні.

Суд, розглянувши подану заяву, вислухавши думку сторони у справі, дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, виходячи з наступних міркувань.

Забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ'я сторін.

Так, відповідно до частини першої статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Із процитованої норми видно, що законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 р., надано роз'яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, у випадку звернення сторони із клопотанням/заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такими.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оцінюючи пояснення позивача, які полягають у можливості застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), та, відповідно, позбавлення її права на працю, суд зазначає, що дані твердження грунтуються на припущеннях.

Так, суд акцентує увагу, що відповідно до п. 7.4. Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013р. № 1284/5 дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Отже, до позивача можуть бути застосовані дисциплінарні стягнення не лише у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, як стверджує позивач, а і попередження, яке не тягне за собою наслідок позбавлення особи права на працю.

Крім того, суд зазначає про відсутність підстав вважати, що захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а також про утрудження виконання рішення у цій справи, предметом оскарження в якій є акт перевірки.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відмову у її задоволені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 165, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна