Справа № 320/1262/16-а
Суддя: Пономаренко Л. Е.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 10.05.2016
Справа № 320/1262/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Пономаренко Л.Е.,

при секретарі: Воробйовій В.В.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить: визнати неправомірним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжі про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію у зв'язку з втратою годувальника № 7839 від 22.09.2015 року; зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжі призначити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 06.05.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 квітня 2015 року помер її чоловік, ОСОБА_2. Вона з померлим чоловіком ще за його життя проживали та перебували на реєстраційному обліку у м. Луганськ по вул. Гостра Могила буд. 149 кв. 41.Після смерті чоловіка, в травні 2015 року вона через загостренням обстановки в Луганській області та проведення на цій території антитерористичної операції переїхала з тимчасово окупованої території з міста Луганськ до м. Мелітополь. Доданою до позову копією довідки № НОМЕР_1 від 06.05.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції підтверджується те, що вона перемістилася з тимчасово окупованої території в м. Мелітополь і мешкає АДРЕСА_1. За життя її померлий чоловік ОСОБА_2 отримав статус Ветерана військової служби та отримував відповідне пенсійне забезпечення, на яке і утримував їхню сімю. Факт втрати нею працездатності та призначення пенсії за віком підтверджується доданою до позову копією пенсійного посвідчення № 129700. Згідно цього пенсійного посвідчення пенсія за віком їй була призначена з 06 жовтня 191 року. Однак через те, що розмір суми пенсії, яку отримував її померлий чоловік була значно вище за її пенсію, вона фактично знаходилася на його утриманні. У вересні 2015 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області щодо призначення пенсії у звязку з втратою годувальника. До звернення вона додала довідку від 25.07.2015 року № 644 видану міським комунальним підприємством «Центрожилком» про те, що ОСОБА_2 мешкав і перебував на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_2. На її звернення вона отримала відмову в призначенні пенсії передбаченої ст.37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Їй було відмовлено в призначені пенсії у звязку з втратою годувальника з огляду на те, що відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Луганської області визначена тимчасово окупованою територією і на ній встановлено особливий правовий режим. Будь-які органи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними. Документи (акти, рішення ), які видані такими органами є недійсними і не створюють правових наслідків. Таким чином, довідка про сумісне проживання, яка видана органом місцевого самоврядування м. Луганськ, є недійсною і не створює правових наслідків на території України, тобто не є підставою для призначення пенсії у звязку з втратою годувальника згідно із Законом. Відмова Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області в призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника через невідповідність та, на їх думку, не підтвердженість відомостей про перебування на утриманні позбавляє її передбаченого ст. 37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідного пенсійного забезпечення за втратою годувальника. Як зазначено на обороті довідки № НОМЕР_1 від 06.05.2015 року її місце перебування зареєстровано за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, але на теперішній час я фактично мешкаю за адресою АДРЕСА_3. Таким чином, вона має право на звернення з цією заявою до Мелітопольського міськрайонного суду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягав.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на те, що надана позивачкою довідка про сумісне проживання, яка була видана органом місцевого самоврядування м. Луганська 25.07.2005 №644, є недійсною, оскільки видана органом тимчасово окупованої території. Будь-які органи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними. Документи, видані такими органами є недійсними та не створюють правових наслідків. Таким чином, позивачка не має права на призначення пенсії в разі втрати годувальника, оскільки не надано відповідний пакет документів для такого призначення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

20 квітня 2015 року помер ОСОБА_2, що підтверджується доданою до позову копією свідоцтва про смерть від 05.05.2015, виданого відділом державної РАЦС по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №772

ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 15.10.1958, актовий запис №478.

ОСОБА_1 зі своїм померлим чоловіком ОСОБА_2 ще за його життя проживали та перебували на реєстраційному обліку у АДРЕСА_4, що підтверджується доданою до заяви довідкою № 644 від 25.07.2015 року виданою міським комунальним підприємством «Центрожилком» філія № 4.

Після смерті чоловіка - ОСОБА_2, в травні 2015 року ОСОБА_1 через загостренням обстановки в Луганській області та проведення на цій території антитерористичної операції переїхала з тимчасово окупованої території з міста Луганськ до м. Мелітополь.

Доданою до позову копією довідки № НОМЕР_1 від 06.05.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції підтверджується те, що ОСОБА_1 перемістилася з тимчасово окупованої території в м. Мелітополь і мешкає АДРЕСА_1

За життя ОСОБА_2 отримав статус Ветерана військової служби та отримував відповідне пенсійне забезпечення, що підтверджується доданою до позову копією посвідчення Ветерана військової служби.

Факт втрати ОСОБА_1 працездатності та призначення пенсії за віком підтверджується доданою до позову копією пенсійного посвідчення № 129700. Згідно цього пенсійного посвідчення пенсія за віком їй була призначена з 06 жовтня 1991 року.

Розмір суми пенсії, яку отримував ОСОБА_2 була значно вище за пенсію ОСОБА_1, а тому вона знаходилася на його утриманні.

Вищевказане підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області щодо призначення пенсії у звязку з втратою годувальника. До звернення нею додано довідку від 25.07.2015 року № 644 видану міським комунальним підприємством «Центрожилком» про те, що ОСОБА_2 мешкав і перебував на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_1 було відмовлено в призначені пенсії у звязку з втратою годувальника з огляду на те, що відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Луганської області визначена тимчасово окупованою територією і на ній встановлено особливий правовий режим. Будь-які органи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними. Документи (акти, рішення), які видані такими органами є недійсними і не створюють правових наслідків. Таким чином, довідка про сумісне проживання, яка видана органом місцевого самоврядування м. Луганськ, є недійсною і не створює правових наслідків на території України, тобто не є підставою для призначення пенсії у звязку з втратою годувальника згідно із Законом.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

За правилами частин другої та третьої цієї ж статті непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Посилаючись на відсутність належної довідки про сумісне проживання, так як надана довідка є недійсною, оскільки була видана органом місцевого самоврядування м. Луганська 25.07.2005 №644, яка є тимчасово окупованою територією і не створює правових наслідків, як підставу для відмови в призначенні пенсії, Управління ПФ не стверджує про наявність інших перешкод для цього. Таким чином, спір зводиться до можливості отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника особою, яка перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі, проживала з ним однією сім'єю та перебувала на його утриманні.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є членом сім`ї померлого ОСОБА_2 та знаходилась на його утриманні, а тому як непрацездатна особа має право на продовження утримання, але вже з боку держави.

Посилання відповідача на неприйняття довідки житлово-експлуатаційної організації з місця проживання (реєстрації) на підставі ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом суд не приймає до уваги з наступних підстав. По-перше, довідка з місця проживання видана Комунальним підприємством «Центрожилком», а не органом державної влади чи місцевого самоврядування, розташованого на тимчасово окупованій території. По-друге, є неприпустимим для формування своєї позиції використовувати лише частину речення норми права, не враховуючи що в зазначеній статті є посилання на обовязкове створення, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, міське комунальне підприємство «Центрожилком» має код 31719318, розташовано: 91031, Луганська обл., місто Луганськ, квартал Дімітрова, будинок 30, було створено 31.10.2001, не ліквідовано та не перебуває в процесі припинення, а, отже, відсутні будь-які обєктивні дані створення цього підприємства в порядку, не передбаченому законом.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159,163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжі про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію у зв'язку з втратою годувальника № 7839 від 22.09.2015 року.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжі призначити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 06.05.2015 року.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови або з дня складання її у повному обсязі.

.

СУДДЯ: Л. Е. Пономаренко