Справа № 266/1922/15-а
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/1922/15-а
Провадженя№ 2-а/266/3/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016 м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.

за участі секретаря Жирковой М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, третя особа виконавчий комітет Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності незаконною,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що в квітні 2015 р. звернулася до Відповідача із заявою з відповідними до заяви документами про приватизацію квартири АДРЕСА_1, яка не була останнім прийнята в установлений законом порядок у зв'язку із тим, що вона не надала ордер на квартиру. 24.04.2015 р. нею була отримано відповідь на усне звернення, з якого їй стало відомо, що департаменту не виявляється можливим оформити передачу в приватну власність квартири без отримання ордеру, у зв'язку з поліпшенням житлових умов, або рішення суду про визнання права користування жилим приміщення. Вона не погодилася з роз'ясненням Відповідача та 20.05.2015 р. подала заяву про прийняття документів на приватизацію квартири. Проте Відповідач всупереч вимогам ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передання квартир (будинків) у власність громадян замість мотивованого рішення, надав їй доповнення до листа від 24.04.2015 р. №07-4/1394 та надав лише роз'яснення, з яких їй стало відомо, що Відповідач незгоден з рішенням Приморської районної адміністрації від 20.05.1998 р. №76/1 про закріплення за нею звільненої кімнати, та вважає, що дану квартиру їй повинні були надати в порядку ст.ст. 54,58 ЖК України, а ні в порядку ст. ст. 103,106 ЖК України. Їй належить право користування спірною квартирою, що підтверджується її проживанням в квартирі з 1957 р. та реєстрацією з 1972 р. по основному та єдиному місцю проживання. Крім того рішенням Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 20.05.1998 р. №76/1 «Про переоформлення особових рахунків на квартиру в домах держпідприємств по ремонту та експлуатації житлового фонду», яке має юридичну силу, за нею закріплено звільнену кімнату житловою площею 18,9 кв.м. та відкрито особовий рахунок на її ім'я на всю квартиру. На той час з нею мешкав її повнолітній син ОСОБА_2, 1975 року народження який було визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 25.02.2015 р. На правовідносини, які виникли та існували в 1998 р., не розповсюджуються зміни в законодавстві, які діють сьогодні. Право користування спірною квартирою їй належить на підставі особового рахунка, її реєстрації, та проживанням в квартирі та ніким не оспорюються. Що стосується ордеру, то згідно довідки ЖЕО, він не зберігся, що не є підставою для відмови в приватизації. Також правових підстав, передбачених ЖК України для розірвання з нею договору найма житлового приміщення та її виселення з займаної квартири не існує. За таких підстав вважає, що відповідач в порушення вимог ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передання квартир (будинків) у власність громадянам не виконав свій обов'язок та виніс рішення за її заявою про приватизацію спірної квартири, або з винесенням розпорядження про передання квартири у власність з підписанням обов'язків з погашення вартості додаткової площі, яка не може бути передана безоплатно, або винести рішення про відмову у приватизації, на підставах, передбачених законом. Просила суд визнати бездіяльність відповідача незаконною, зобов'язати відповідача винести рішення, яким передати їй у власність квартиру АДРЕСА_2 відповідно з вимогами діючого законодавства.

Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив його вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг у відкритому судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково зазначила, що позивач правомірно користується спірною квартирою, має особовий рахунок, що підтверджує наявність договірних відносин. Позивач сплачує комунальні послуги. Друга кімната виділена позивачу на підставі рішення колегії Приморської районної адміністрації, перша кімната виділена матері позивача на підставі ордеру, та позивач проживала там з народження. В подальшому надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що на підставі рішення колегії Приморської районної адміністрації від 20.05.1998 р. №76/1на підставі ст.ст. 103,106 за ОСОБА_1 на склад сім'ї 2 людини, закріплена звільнена кімната в комунальній квартирі, житловою площею 18,9 кв. м. Відповідно з нормами діючого законодавства приватизацією державного житлового фонду є відчуження квартир (будинків), кімнат в квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два та більш наймачів, жилих приміщень в гуртожитках, які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно п. 18 Положення «Про порядок передання квартир ( будинків), житлових приміщень в гуртожитках у власність громадян» громадянин в орган приватизації подає окрім інших документів копію ордеру про надання житла. Станом на сьогоднішній день видати ордер на право займання позивачем спірної кімнати в складі сім'ї 1 людина не виявляється можливим. Тому вважає Відповідачем вмотивовано було відмовлено позивачу в переданні у власність квартири шляхом приватизації. Представник відповідача ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні підтримала письмові заперечення надані раніше. Просила в позові відмовити.

Представник третьої особи за довіреністю Іванченко Н.О. у відкритому судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що відповідач правомірно відмови позивачу у приватизації квартири, оскільки чинним законодавством про приватизацію не передбачено приватизацію без наявності ордеру. Що стосується рішення колегії Приморської районної адміністрації від 20.05.1998 р. №76/1 вважає, що воно передвчасне, оскільки у райадміністрації немає повноважень щодо надання у користування спірної квартири. На звільнену кімнату, яка була надана позивачу на підставі рішення колегії, у позивача відсутній ордер, тільки на підставі рішення суду за позивачем може бути закріплено право користування квартирою в цілому. Раніше надана позивачу кімната знаходиться в комунальній власності та не була приватизована позивачем. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Судом встановлено, що 20.05.1998 року, на підставі рішення колегії Приморської районної адміністрації №76/1 про переоформлення особових рахунків на квартири в будинках держпідприємства з ремонту та експлуатації житлового фонду району на підставі ст. ст. 103, 106 ЖК України дозволено закріплення звільненої кімнати житловою площею 18,9 кв.м. в комунальній квартирі АДРЕСА_3 за гр.. ОСОБА_1, яка є наймачем в даній квартирі кімнати житловою площею 15,9 кв. м..Склад сім'ї -2 людини ( син 1975 р.н.) Відкрити на її ім'я особовий рахунок на дві кімнати( а.с. 56).

Вищезазначене рішення було винесено на підставі подання директора підприємства Маріупольського державного виробничого підприємства по ремонту та експлуатації житлового фонду Приморського району, з якого вбачається, що вищезазначене держпідприємство надає заяву ОСОБА_1 ( а.с. 59) та ОСОБА_2 ( а.с. 60) проживаючих за адресою АДРЕСА_1 про приєднання звільненої кімнати житловою площею 18,9 кв. м. та відкриття особового рахунку на ОСОБА_1 ( 57).

Згідно особового рахунку НОМЕР_1 відкритого на ім'я ОСОБА_7 в кімнаті площею 18,9 кв.м. яка розташована в квартирі АДРЕСА_4 з 21.04.1998 р. по день смерті мешкала та була зареєстрована постійно ОСОБА_7 ( а.с. 58).

Згідно особового рахунку НОМЕР_2 відкритого на ім'я ОСОБА_8 в кімнаті площею 15,9 кв.м. яка розташована в квартирі АДРЕСА_4 з 1972 р. зареєстрована постійно ОСОБА_1, а з 1998 р. її син ОСОБА_2 ( а.с. 58).

Згідно викопіювання з поверхового плану квартира АДРЕСА_5 з двох житлових кімнат площею 18,9 кв. м. та 15,9 кв. м.( а.с. 61).

Як вбачається з копії рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 25.02.2015 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано втративши право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_7 ( а.с. 91-92).

Згідно особового рахунку НОМЕР_2 на ім'я квартиронаймача ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_6, яка складається з 2 жилих кімнат, загальною площею 60,0 кв. м. наданої на підставі рішення№76/1 від 20.05.1998 р. виданого 20.04.2015 р. ОСОБА_1 зареєстрована з серпня 1972 р., ОСОБА_2 знято з реєстрації за рішенням суду ( а.с. 93).

Згідно листа директора Департаменту міського майна на ім'я ОСОБА_1 від 24.04.2015 р. №07-4/394 її звернення з питання передання в приватну власність двохкімнатної квартири АДРЕСА_7 та роз'яснено, що ордер на житлове приміщення є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, тому Департаменту не виявляється можливим оформити передання в приватну власність зазначену квартиру без отримання ордеру, у зв'язку з поліпшенням житлових умов, або рішення суду про визнання права користування жилим приміщенням ( а.с. 11-12).

Згідно листа директора Департаменту міського майна на ім'я ОСОБА_1 від 25.05.2015 р. №07-4/1735 в доповнення до вищезазначеного листа ОСОБА_1 роз'яснено , що станом на сьогоднішній день видати ордер на право заняття нею в складі 1 людини кімнати 18,9 кв. м. яка була їй надана на підставі рішення колегії Приморської районної адміністрації від 20.05.1998 р. №76/1 на підставі ст. ст. 103,106 ЖК України не виявляється можливим. За таких підстав, департамент не має передбачених діючим законодавством України підстав для здійснення приватизації квартири АДРЕСА_8 ( а.с. 13).

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона має довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, окрім випадків, встановлених ст..72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок по доведенню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо позивач заперечує проти позову. Суб'єкт владних повноважень зобов'язаний надати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази по справі.

Відносини щодо приватизації державного житлового фонду регулюються Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду"» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об'єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно п.1 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду України» приватизація державного житлового фонду у здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно п.10 ст.8 вказаного Закону органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом. Об'єкти, які не підлягають приватизації визначені ч.2ст.2 Закону, квартира позивача до них не відноситься. Крім того, для здійснення громадянами приватизації квартири не має значення у якому фонді перебуває квартира, яка приватизується.

Дане житло є квартира та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації.

Крім того, право користування квартирою позивачем доведено в судовому засіданні, а саме шляхом надання доказів - документів, які містять інформацію про час вселення та реєстрації в це приміщення, рішення про отримання кімнати в користування, технічна документація на квартиру, квитанція про сплату комунальних послуг, рішення суду, яким встановлено, що ОСОБА_1 як наймач квартири, звернулася до суду за захистом свого права, а саме визнання втративши право користування квартирою сина, який значний час не проживав в спірній квартирі, комунальні платежі не сплачує.

Крім того, рішення Приморської райадміністрації Маріупольської міської ради про передачу квартири АДРЕСА_9 у користування є дійсним, на день розгляду справи не скасовано та є тим, юридичним фактом, який породжує для позивачки певні права щодо приватизації житла, а відповідач третья особа не оспорюють законність зайняття позивачем жилого приміщення, як наймача, право на яке вона не втрачала.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що дії відповідача не відповідають вимогам Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду України» тому, суд приходить до висновку, що позивач має право на подачу документів на приватизацію квартири, в якій вона зареєстрована і мешкає, а відмова відповідача в реалізації її права на приватизацію в цій частині порушує права позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 18, 71, 86, 159-163, КАС України, ст.ст. 1,2, п.11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконною відмову Департаменту міського майна Маріупольської міської ради ОСОБА_1 у приватизації квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати Департамент міського майна Маріупольської міської ради прийняти рішення та провести приватизацію квартири АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів від дня отримання її копії. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами, якщо судом вирішено питання про їх права, свободи інтереси і обов'язки.

Суддя: Курбанова Н. М.