Справа № 2а/0370/3040/11
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/0370/3040/11
Провадження № 2-а/161/308/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 р. Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши в м. Луцьку в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

07.11.2011 року Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця» звернулося до суду з адміністративним позовом, на обґрунтування вказавши , що постановою Луцького ПЗ Північного РУ ДПС України від 20 жовтня 2011 року № 711096 на нього було накладено штраф за правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень. Так, 09.10.2011 р. о 06.15 під час здійснення прикордонного контролю проїзду № 48 сполученням «Львів-Санкт-Петербург» в вагоні № 7 працівниками відповідача було виявлено громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, які в супроводі батьків прямував через державний кордон України в Республіку Білорусь по свідоцтву про народження, - документу, що не дає право на перетинання державного кордону України в Республіку Білорусь.. Внаслідок цього працівниками Луцького прикордонного загону було складено протокол № 711096 від 11.10.2011 року про правопорушення, пов»язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідно до п.п. 2.5 та 2.6 «Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон для залізничного сполучення», затвердженої спільним наказом Державної прикордонної служби України Державної митної служби України та Міністерства транспорту і зв'язку України від 06 жовтня 2009 року №745/926/1032 (далі - Технології), провідник пасажирського вагону не виконує функції прикордонного контролю, а лише попереджає пасажирів про необхідність мати документи, необхідні для перетину кордону. Оскільки у громадянин України ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проїжджали у супроводі батьків, були проїзні документи на проїзд у залізничному транспорті, провідник не створював їм перешкоди. Перевізник не несе відповідальності у випадку відсутності у пасажирів документів, необхідних для виїзду за межі України. Відповідна вина в діях працівника залізниці відсутня. Просить суд скасувати постанову Луцького ПЗ Північного РУ ДПС України від 20 жовтня 2011 року № 711096.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, у задоволені позову просив відмовити з підстав, зазначених у письмових запереченнях, що містяться у матеріалах справи.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17 травня 2016 року ухвалено судовий розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження у відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20.10.2011 року о 06.15 в пункті пропуску залізничного сполучення «Удрицьк» Луцького прикордонного загону в вагоні № 7 потягу № 48 сполученням «Львів - Санкт-Петербург» прикордонним нарядом Луцького прикордонного загону було виявлено пасажирів громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 які слідували в супроводі батьків.

При проведенні працівниками відповідача прикордонного контролю було встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, намагалися перетнути державний кордон України, з напрямком руху до Республіки Білорусь, за свідоцтвом про народження.

Відповідно до п. 1 та п .2 «Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Білорусь про безвізові поїздки громадян» від 12.06.2009, дата затвердження Україною 23.09.2009 року, громадяни держави однієї Сторони незалежно від місця проживання в'їжджають, виїжджають, прямують транзитом і знаходяться на території держави іншої Сторони без віз на підставі дійсних документів, зазначених у Додатку до цієї Угоди. Поїздки неповнолітніх громадян держав Сторін здійснюються відповідно до пункту 1 цієї статті або, якщо це передбачено національним законодавством, на підставі дійсних документів для виїзду за кордон батьків (законних представників), які їх супроводжують, з унесенням до цих документів відомостей про дітей.

Згідно з додатком до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Білорусь про безвізові поїздки громадян, дійсними документами для в'їзду-виїзду, прямування транзитом і знаходження на території держави іншої Сторони відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Білорусь про безвізові поїздки для громадян України є: паспорт громадянина України (тільки для перетинання державного кордону між Україною та Республікою Білорусь і знаходження на території Республіки Білорусь); паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка (за наявності суднової ролі або витягу з неї); посвідчення члена екіпажу повітряного судна (за наявності запису в польотному завданні); посвідчення особи на повернення до України (для повернення до України або транзитного проїзду через територію Республіки Білорусь з метою повернення до України).

Указом Президента України №503/94 від 07.09.1994 року затверджено Положення про проїзний документ дитини, згідно з яким проїзний документ дитини дає право на виїзд з України і в»їзд в Україну та посвідчує особу неповнолітнього громадянина України під час перебування за її межами.

Зразок проїзного документа дитини затверджується Кабінетом Міністрів України.

На момент здійснення перевірки належні документи на поїздку у ОСОБА_1 та ОСОБА_2були відсутні.

11.10.2011 року Луцьким прикордонним загоном був складений протокол № 711096 та винесена постанова № 711096 від 20.10.2011 року, якою за порушення ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» та ст. 22-1 Закону України «Про залізничний транспорт» до перевізника - Державного територіально-галузевого об»єднання «Львівська залізниця» застосовані штрафні санкції в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 34000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про прикордонний контроль» визначено, що паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з'ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4 статті 22-1 Закону України «Про залізничний транспорт» під час перевезення у міжнародному залізничному сполученні пасажир зобов'язаний мати належним чином оформлені документи, необхідні для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та пред'явити їх перевізникові на його вимогу.

Перевізник при перевезенні пасажира у міжнародному залізничному сполученні, крім обов'язків, передбачених статтею 22 вищевказаного Закону, зобов'язаний до початку такого перевезення перевірити наявність у пасажира паспортного документа, що посвідчує особу пред'явника, або документа, що його замінює, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи.

За невиконання обов'язку перевірити перед початком перевезення пасажира у міжнародному залізничному сполученні наявність у нього документів, зазначених у частині другій цієї статті, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, перевізник несе відповідальність, передбачену законом.

Із змісту наведених норм слідує, що обов'язок перевірити наявність документів у пасажира перед початком поїздки покладено на перевізника, який у випадку його невиконання несе відповідальність, передбачену частиною 1 статті 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Відповідно до пункту 2.11 Інструкції провідника пасажирських вагонів № ЦЛ 0038, затвердженої наказом Укрзалізниці від 01 вересня 2003 року № 234-Ц, під час посадки пасажирів у поїзд провідник зобов'язаний перевіряти у пасажирів наявність правильно оформлених проїзних документів.

Отже, перевірку, вказаних у частині 2 статті 22-1 Зкону України «Про залізничний транспорт» документів, перевізник здійснює через провідника пасажирського вагону.

Згідно ст.3 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» посадовою особою відповідного органу охорони державного кордону України, яка виконує функції із здійснення прикордонного контролю, про вчинення правопорушення складається протокол. У протоколі зазначаються: дата і місце його складення; прізвище, ім'я, по батькові, посада особи, яка склала протокол; назва перевізника, його юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце реєстрації; прізвище, ім'я, по батькові особи, яка керує транспортним засобом, або представника перевізника, у присутності якого складено протокол; прізвище, ім'я, по батькові свідків (за наявності); дата і місце вчинення правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка керує транспортним засобом, або представником перевізника, у присутності якого складено протокол про правопорушення, а за наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, або представника перевізника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка керує транспортним засобом, або представник перевізника має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання.

Предствником позивача не надано належних та припустимих доказів на підтвердження його доводів щодо порушення працівниками відповідача вимог законодавства при складанні 11.10.2011 року протоколу про порушення, пов»язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень та при винесення оскаржуваної постанови від 20.10.2011 року.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності суд вважає, що факт вчинення вказаного порушення позивачем підтверджується наявними у справі доказами, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил міжнародних пасажирських перевезень відсутні.

За таких обставин у задоволенні позову Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 122, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова в повному обсязі складена 17 травня 2016 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська