Справа № 821/3852/15-а
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3852/15-а
16 год. 07 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Багненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, третя особа - Північна виправна колонія Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (№ 90) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення коштів,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що з 1995 по 2015 роки ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ і Державній пенітенціарної службі України.

24.11.2015 року ОСОБА_1 було подано рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням. Бажаною датою звільнення ОСОБА_1 зазначено 01.12.2015.

Наказом Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 25.11.2015 № 57 о/с ОСОБА_1 був звільнений з Державної кримінально-виконавчої служби України у запас Збройних сил України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМУ від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення).

Вважає, що зазначений наказ в частині звільнення позивача є протиправним та підлягає скасуванню з наступних підстав.

ОСОБА_1 мав бути звільнений або 24.02.2016, тобто через три місяці після подання рапорту про звільнення відповідно до п. 68 Положення, або 01.12.2015, як він просив у рапорті, у разі згоди відповідача звільнити його раніше настання трьохмісячного строку.

Звільнивши ОСОБА_1 на наступний день після подання рапорту про звільнення, відповідач позбавив його права відкликати свій рапорт, про що прямо зазначено у постановах Верховного Суду України по аналогічним справам. Також відповідачем не була встановлена наявність поважності причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків позивачем.

Просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 25.11.2015 № 57 о/с в частині звільнення з Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_1;

поновити ОСОБА_1 на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України на посаді начальника оперативного відділу Північної виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (№ 90);

стягнути з Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

стягнути з Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 5000,00 грн. витрат на правову допомогу;

допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України на посаді начальника оперативного відділу Північної виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (№ 90);

допустити до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.

У судовому засіданні представники позивача наполягали на позовних вимогах, просили суд задовольнити позов.

Представники відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи у судовому засіданні по суті позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та Державній кримінально-виконавчій службі України з 1995 по 2015 рік. В Північній виправній колонії УДПСУ в Херсонській області (№ 90) ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника оперативного відділу установи, мав спеціальне звання підполковник внутрішньої служби.

24.11.2015 року ОСОБА_1 було подано рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням. Бажаною датою звільнення ОСОБА_1 зазначено 01.12.2015.

Наказом Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 25.11.2015 № 57 о/с ОСОБА_1 був звільнений з Державної кримінально-виконавчої служби України у запас Збройних сил України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служба рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 10 Положення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Відповідно до п.68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМУ від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення) особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за власним бажанням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Згідно пп. «ж» п. 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.

Суд вважає, що такі дії відповідача, суперечать вимогам пункту 68 Положення, оскільки за змістом цього пункту Положення до закінчення трьохмісячного строку попередження згадані особи мають право відкликати поданий рапорт, якщо сторони не домовилися про звільнення у більш короткий строк.

Відповідно до пункту 24 Положення у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

Таким чином, дії Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі щодо звільнення позивача зі служби за власним бажанням є неправомірними.

Такий висновок суду збігається з висновками Верховного Суду України у постанові від 05.12.2011 по справі № 21-236а11 та у постанові від 29.05.2012 по справі № 21-122а12.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 24 Положення у разі незаконного звільнення особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

Зі змісту абзацу 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Так, згідно з п. 8 вказаного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з довідки Північної виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (№ 90) від 04.04.2016 № 29/18-2232 середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.09.2015р. по 31.10.2015р. становить 131 ( сто тридцять одна ) грн. 94 коп.

Кількість робочих днів у листопаді 2015 року становить (залишок) 3 дні, у

грудні 2015 року - 23 дн.

січні 2016 року - 19 дн.

лютому 2016 року - 21 дн.

березні 2016 року - 22 дн.

квітні 2016 року - 21 дн.

травні 2016 року - 10 дн., всього 119 днів.

Заробітна плата за час вимушеного прогулу складає 119 х 131,94 - 7268.15=8432,71 грн. (де: 7268.15 грн. - є зарплата ОСОБА_1 у Державній екологічній інспекції), без утримання єдиного соціального внеску.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, про те що позовні вимоги, щодо виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, мають бути адресовані Північній виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (№ 90). Виплата грошового забезпечення за час вимушеного прогулу присуджується з тієї особи, яка допустила незаконне звільнення працівника.

Що стосується вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Вимога про стягнення витрат на оплату правової допомоги задоволенню не підлягає, оскільки як вбачається з матеріалів справи, звіту про надання правової допомоги представниками позивача до суду не надано, як і розрахунків, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" та ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Наявна у справі копія квитанції № 004954 від 21.12.2015 р. не є звітом чи розрахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 25.11.2015 № 57 о/с в частині звільнення з Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України на посаді начальника оперативного відділу Північної виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (№ 90).

Стягнути з Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 8432 (вісім тисяч чотириста тридцять дві) грн. 71 коп..

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України на посаді начальника оперативного відділу Північної виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (№ 90).

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 травня 2016 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 12.3