Справа № 161/4620/16-а
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4620/16-а
Провадження № 2-а/161/286/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі :

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лозовської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради, про визнання нечинним та скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги мотивує тим, що 15 березня 2016року інспектором департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Поліщуком Сергієм Валентиновичем було складено протокол про адміністративне порушення №17116 про те, що нею було порушено правила благоустрою шляхом розташування об'єкта торгівлі на тротуарі біля будинку АДРЕСА_1, порушено ст.152 КУпАП та п.п.2.5.5.1.20 «Правил благоустрою м. Луцька», прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009р. №44/2. У протоколі про адміністративне правопорушення вона зазначила, що не згідна з ним. Із ст.63 Конституції України її ознайомлено не було. На підставі протоколу про адміністративне порушення №17116 від 15.03.2016р. адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради 29.03.2016р. було прийнято постанову №176, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Вона не згідна з постановою №176 від 29.03.2016р. адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасування з наступних підстав.

Відповідачу було відомо про те, що між фізичною особою-підприємцем (надалі -ФОП) ОСОБА_1 як орендарем та публічним акціонерним товариством «Луцьке виробниче торгівельне швейне підприємство «Волинь» як орендодавцем було укладено договір оренди невідокремленої частини приміщення №16-20 від 01.02.2016 року, відповідно до якого їй як орендарю було надано в користування частину приміщення; що належить на праві власності орендодавцю та знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Відповідно до п.1.5. договору оренди орендар має право використовувати об'єкт оренди для розміщення магазину. У п.10.10 договору передбачено, що для безперешкодного доступу відвідувачів і досягнення мети найму у користування надається земельна ділянка. Земельна ділянка належить орендодавцю на підставі положень ст.796 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України. Крім того, відповідно до ст.42 Земельного кодексу України та інших норм чинного законодавства дана земельна ділянка є прибудинковою територією, тобто територією навколо будинку, визначеною на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташований будинок. Даний договір оренди є чинним, ніким не оспорений та не визнаний нечинним. Таким чином, твердження у постанові №176 від 29.03.2016р. про те, що нею було самовільно розміщено об'єкт торгівлі не відповідають дійсності, оскільки розміщення об'єкта торгівлі було здійснено на підставі правочину, укладеного з власником.

При винесенні постанови №176 від 29.03.2016р. не було враховано і те, що : попередньо постановами Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2010р. по адміністративній справі №3-3065/2010 від 12.03.2010р. по адміністративній справі №3-1832/2010 від 17.09.2009р., по адміністративній справі №3-6187 2009 було встановлено, що торгівлю в даному місці слід вважати такою, що здійснюється на території НВК «Західагроінвест», тобто, попереднього орендодавця та власника приміщення, так само встановлено, що торгівля у даному місці не містить складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати нечинною та скасувати постанову №176 від 29.03.2016р. адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, подавши суду письмове заперечення.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Кодексі України про адміністративні правопорушення (надалі - КупАП) чітко перелічено органи, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема п.1 ст. 213, 215, 218 КУпАП.

Судом встановлено, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради є компетентним органом, утворена відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі рішення міськвиконкому від 20.01.2016 р. № 36-1 «Про новий склад адміністративної комісії».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку адмінкомісія встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Згідно з ст. 252 КУпАП адмінкомісія оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення №171-16 від 15.03.2016 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, під час розгляду адміністративною комісією адміністративної справи, було з'ясовано, що: 15.03.2016 року о 13год.00хв. ФОП ОСОБА_1 самовільно розмістила об'єкт торгівлі , а саме: здійснювала торгівлю косметикою з розкладного лотка на тротуарі біля АДРЕСА_1, що є порушенням, передбаченим п.2.5.5.1.20 «Правил благоустрою м. Луцька», затверджених рішенням Луцької міської ради №44/2 від 29.07.2009 року (на об'єктах благоустрою міста забороняється розташування об'єктів торгівлі на усій території міста, крім спеціально призначених для торгівлі місць (магазини, ринки (кіоски).

Судом встановлено, що адміністративною комісією при розгляді матеріалів вищевказаної адміністративної справи, досліджені докази: протокол, складений інспектором департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Поліщуком Сергієм Валентиновичем на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за порушення ст. 152 КУпАП .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.02.2016року №107-1 «Про уповноваження посадових осіб щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення» - департамент муніципальної поліції Луцької міської ради уповноважено складати протоколи про адміністративне правопорушення за статтями 83, 103-1, 103-2, 106-2, 150, 151, 152-154, 156, 159, 160, 160-2, 175-1, (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням Луцької міської ради від 08.09.2006р. №5/136), 185-1 КУпАП. Отже, протокол про адмінправопорушення складено уповноваженою особою.

Як встановлено судом, зміст протоколу про адміністративне правопорушення №171-16 від 15.03.2016 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Його було винесено на чергове засідання адмінкомісії, яке відбулося 29.03.2016 року. На засіданні була присутня ОСОБА_1.

Відповідно до «Правил благоустрою м. Луцька», затверджених рішенням Луцької міської ради №44/2 від 29.07.2009 року - об'єкт благоустрою - території загального користування - парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам'ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування; прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору, а також інші території в межах міста.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1, як орендарем, та публічним акціонерним товариством «Луцьке виробниче торгівельне швейне підприємство «Волинь», як орендодавцем, було укладено договір оренди невідокремленої частини приміщення № 16-20-від 01.02.2016 р. Проте, в п.п. 10.10 договору передбачено, що розмір земельної ділянки, погоджений для користування на період дії договору встановлюється з розрахунку необхідної площі для безперешкодного доступу відвідувачів до орендованого приміщення і досягнення мети найму даного приміщення.

На думку суду, вказаний договір не дає права ФОП ОСОБА_1 здійснювати торгівлю біля орендованого приміщення.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 02.08.2012 № 528-1 затверджено правила розміщення та функціонування тимчасових споруд. Ці правила визначають механізм розміщення та функціонування тимчасових споруд торговельного, побутового та соціально- культурного призначення для провадження підприємницької діяльності на території міста Луцька, на землях комунальної власності, на власних земельних ділянках або земельних ділянках, наданих в користування.

Відповідно до розділу 2 Правил суб'єкт господарювання, який має намір встановити тимчасову споруду (в т.ч., прилавок, лоток і т.д) повинен звернутися до Луцької міської ради з відповідним переліком документів для отримання дозволу для розміщення тимчасової споруди.

Дозволом є рішення виконавчого комітету, яке готується спільно управлінням розвитку підприємництва та реклами з управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 такого дозволу не отримувала.

Відповідно до ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова від 29.03.2016 року №176 містить всі вимоги, що встановлює КУпАП : найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, підписана головуючим та секретарем комісії.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбачений статтею 152 КУпАП України, адмінкомісія при міськвиконкомі була компетентна розглядати дану справу, вина у вчиненні правопорушення позивачем ОСОБА_1 доведена, законність та обґрунтованість складання протоколу перевірено, докази досліджено, порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності дотримано, особу своєчасно повідомлено про місце та дату розгляду справи, посилання позивача на незаконність оскаржуваної постанови не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 71ч.2, 171-2, 159-163 КАС України, ст.ст. 152, 186, 251, 256, 280, 293 КУпАП, 120 ЗК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради, про визнання нечинним та скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради відмовити.

Постанова суду буде виготовлена в повному обсязі 10.05.2016року та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта