Справа № 526/550/16-а
Суддя: Заколодяжна О. А.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/550/16-а
Провадження № 2-а/526/6/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Заколодяжної О.А.

при секретарі Шульзі Н.М.

з участю прокурора Снісаренко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч адміністративний позов заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до Гадяцької спеціалізованої школи-інтернат І-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради, третя особа: Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації про стягнення одноразової грошової допомоги,-

в с т а н о в и в:

Заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що вивченням стану законності з питань дотримання законодавства про охорону дитинства в регіоні встановлено, що розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації від 10.05.2006 року за № 323, дитині ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

ОСОБА_1 з 11.02.2013 року по 25.08.2015 року навчалась і виховувалась у Гадяцькій спеціалізованій школі-інтернат І-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради, де перебувала на повному державному утриманні. 03.08.2015 року наказом директора школи-інтернату № 81-аг ОСОБА_1 відраховано зі складу вихованців та направлено на навчання до Державного навчального закладу « Гадяцьке вище професійне аграрне училище» . Відповідно до вимог ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ОСОБА_1 як випускниця навчального закладу, будучи особою із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, набула право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, який згідно до ст. 7 Закону України « про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року становив 1286 грн.. Тому неповнолітня ОСОБА_1 повинна була отримати одноразову грошову допомогу в сумі 7 716 грн.. Адміністрація школи-інтернату при складанні кошторису для виплати грошової допомоги ОСОБА_1 керувалась п. п. 1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» від 05.04.1994 року № 226, яким передбачено виплату грошової допомоги в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та виплатила неповнолітній ОСОБА_1 2000 грн. вказаної одноразової грошової допомоги. Фактично ОСОБА_1 недоотримала 5 716 грн. В зв'язку з цим прокурор просив суд зобов'язати Гадяцьку спеціалізовану школу-інтернат І-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради донарахувати одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5 716 грн., стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_1 в розмірі 5 716 грн. , також стягнути з відповідача на користь прокуратури Полтавської області понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн..

Прокурор Снісаренко Н.В. в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги прокурора підтримала, проти задовлення адміністративного позову не заперечувала, просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача Гадяцької спеціалізованої школи-інтернат І-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради Беседа О.Г. заперечила проти задоволення позову, посилаючись на правомірність нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, відповідність її розміру вимогам Постанови КМУ від 05.04.1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування».

Представник третьої особи Департаменту освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації до суду не з'явився, надали заяву, в якій просили справу розглянути без участі їх представника.

Заслухавши доводи прокурора, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що вивченням стану законності з питань дотримання законодавства про охорону дитинства в регіоні, прокуратурою встановлено порушення права особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на отримання нею у встановленому законом розмірі одноразової грошової допомоги при випуску з навчального закладу.

Розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації від 10.05.2006 року за № 323, дитині ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Згідно наказу директора Гадяцької спеціалізованої школи-інтернату від 11.02.2013 року ОСОБА_1, як дитину позбавлену батьківського піклування, зараховано до числа учнів 7 класу даної школи-інтернат з 08.02.2013 року.

ОСОБА_1, відповідно до ст. 1 Закону України « Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» є особою із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки до виповнення їй 18 років має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

03.08.2015 року наказом директора школи-інтернату № 81-аг ОСОБА_1 відраховано зі складу вихованців та направлено на навчання до Державного навчального закладу « Гадяцьке вище професійне аграрне училище ».

ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», як випускниця навчального закладу, будучі особою із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, набула право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік », прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року становив 1286 грн. Отже, ОСОБА_1 при випуску із вказаного вище навчального закладу повинна була отримати одноразову грошову допомогу у розмірі 7 716 грн..

Відповідно до платіжного доручення № 681 від 19.08.2015 року Гадяцька спеціалізована школа-інтернат виплатила ОСОБА_1 2000 гривень, що на 5 716 грн. менш ніж встановлено законом.

На даний час ОСОБА_1 навчається в Державному навчальному закладі

« Гадяцьке вище професійне аграрне училище » перебуває на повному державному утриманні, є особою з числа дітей, позбавлених батьківського піклування та відповідно до ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», як дитина , яка залишилася без батьківського піклування, має право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Таким чином, зменшення відповідачем розміру одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, як випускниці Гадяцької спеціалізованої школи-інтернату », порушує її майнові права, а тому є підстави вважати бездіяльність відповідача щодо виплати ОСОБА_1 у встановленому законом розмірі одноразової грошової допомоги неправомірною.

При наданні правової оцінки доводам сторін суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, у тому числі право на забезпечення у випадках, передбачених законом.

Статтями 3 та 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що основними засадами державної політики щодо соціального захисту осіб з числа дітей, позбавлених батьківського піклування є, зокрема захист їх майнових, житлових та інших прав та інтересів, належне матеріально - технічне забезпечення незалежно від форми влаштування та утримання такої категорії дітей на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку. Заходи соціального захисту осіб з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою. Державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються, зокрема, до мінімального стандарту разової державної фінансової допомоги при закінченні такими дітьми виховного, навчального закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 року № 2342-IV держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Частиною 7 цієї статті визначено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Відповідно до п.п. 1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» від 05.04.1994 року № 226 дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом.

Аналіз наведених норм показав, що держава здійснює повне забезпечення, зокрема, дітей, позбавлених батьківського піклування. Випускники загальноосвітніх навчальних закладів із числа цих дітей та за рахунок навчального закладу забезпечуються одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Разом з цим, розмір одноразової грошової допомоги, який підлягає виплаті при випуску з навчального закладу, на забезпеченні якого перебували, зокрема, діти, позбавлені батьківського піклування, та визначений Законом, не узгоджується з розміром такої одноразової грошової допомоги за Постановою КМУ.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Враховуючи зазначене, оскільки норми Постанови КМУ від 05.04.1994 року № 226 прийняті до набрання чинності Законом та не приведені у його відповідність, суд вважає , що при вирішенні спірного питання підлягають застосуванню норми Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», а саме одноразова грошова допомога підлягає виплаті у розмірі, визначеному цим Законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що одноразова грошова допомога була виплачена ОСОБА_1 у заниженому розмірі та не відповідала вимогам закону.

Доводи відповідача про відповідність їх дій вимогам постанови КМУ від 05.04.1994 року № 226 є безпідставними, оскільки за своїм правовим значенням вказаний вище Закон має більшу юридичну силу, а також прийнятий пізніше у часі, тому підлягав обов'язковому застосуванню у спірних правовідносинах.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду відповідачем не подано доказів правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, при цьому доводи позовної заяви підтверджуються наявними у справі належними і допустимими доказами, тому суд вважає, що всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України відповідач не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Оскільки наявні у матеріалах справи докази вказують на порушення прав дитини, позбавленої батьківського піклування, позов слід визнати обґрунтованим, тому він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтею 22 Конституції України, статтями 2, 4, 7-12, 17, 71, 86, 94, 157, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зобов'язати Гадяцьку спеціалізовану школу-інтернат І-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради донарахувати одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5 716

( п'ять тисяч сімсот шістнадцять) грн..

Стягнути з Гадяцької спеціалізованої школи-інтернат І-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_1 в розмірі 5 716 ( п'ять тисяч сімсот шістнадцять) грн..

Стягнути з Гадяцької спеціалізованої школи-інтернат І-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради ( вул. Шевченка,19, м. Гадяч, 6, р/р 1229 в ГУ ДКСУ Полтавська область, МФО 831019) на користь прокуратури Полтавської області ( м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави,7, р/р 6160 банк ДКСУ м. Київ МФО 820172 ЗКПО 02910060, код класифікації видатків бюджету - 2800) понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Гадяцький районний суд на протязі 10 днів з дня її проголошення. А в разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча: О. А. Заколодяжна