Справа № 308/1721/16-а
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1721/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП рядового поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП рядового поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №727578 від 15.02._., посилаючись на її незаконність, та винесення за відсутності події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, при відсутності доказів вчинення правопорушення, на підставі субєктивної думки інспектора, упереджено. Вказує, що у постанові не вірно вказано місце вчинення порушення, оскільки вулиця Капушанська у місті Ужгороді перейменована на вулицю Перемога.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 заперечили проти адміністративного позову, наголошуючи на законності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, проте письмових заперечень до матеріалів справи не подали.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №727578 від 15 лютого без зазначення року її складання судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до порушника адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. без зазначення виду адміністративного стягнення. Прийняття постанови мотивовано тим, що водій 15 лютого 2016 року о 07.25 у м. Ужгороді на перехресті вул. Легоцького та вул. Капушанська проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів, до яких належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

За положеннями вказаної статті учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Пункт 8.7.3. Правил дорожнього руху регламентує значення сигналів світлофора, підпункт е) якого визначає, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 ст.122 КУпАП, у редакції, яка діяла на момент прийняття спірної постанови, регламентовано адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Водночас, підтвердженням вчинення адміністративного проступку є відповідні докази.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) про розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із подальшими змінами та доповненнями) розяснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст. 70 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову; ч. 3 ст. 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

За вимогами ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, в оспорюваній постанові не зазначено дату складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у розумінні п. 5.11. Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 р. Крім того, при розгляді справи не зафіксовано жодних свідків адміністративного правопорушення, відсутній відеозапис факту проїзду водієм перехрестя на заборонений сигнал світлофора, інших доказів щодо підтвердження правопорушення.

Посадовою особою патрульної поліції в постанові всупереч вимог глави 3 та ст. 283 КУпАП не зазначено вид адміністративного стягнення, а тільки сума у гривневому виразі, хоча санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП визначає застосування до порушника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному процесі, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення та висновку, на яких ґрунтується постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.122 КУпАП, відтак, наявні правові підстави для задоволення позову в частині вимоги щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №№727578 від 15 лютого без зазначення року її складання.

Щодо вимог про визнання дій інспектора роти №3 бат УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП рядового поліції з притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними та про закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 с. 122 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, останні не підлягають до задоволення, оскільки не конкретизовані щодо посадової особи та відповідної справи.

Згідно ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Відповідно до частини 3 ст. 160 КАС України 12 травня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 17 травня 2016 року.

Керуючись Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, ст.ст. 33, 122, 256, 258, 268 287, 288 КУпАП , ст. ст. 9, 11, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП рядового поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №727578 від 15.02.2016 року інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП рядового поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Світлик