Справа № 757/47223/15-а
Суддя: Писанець В. А.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Писанець В.А.,

при секретарі Міщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання неправомірними дій щодо відмови в проведення перерахунку раніше призначеної пенсії , зобов'язання здійснити перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України у Печерському районі міста Києва і з 09.03.2004 позивач отримує пенсію згідно із Законом України «Про державну службу», розрахунок якої проводився на підставі довідки Конституційного Суду України від 06.03.2004 № 163-163-20/108. Однак при визначенні розміру призначуваної пенсії до розрахунку заробітної плати не були включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, яка виплачувалась при наданні щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. У зв'язку з чим, позивач 30.11.2015 звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 № 5-1 та наданої довідки Конституційного Суду України від 06.03.2004 № 163-163-20/108 з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Однак, листом від 03.12.2015 №20177/09 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що надана останньою довідка без дати № 4-6-16/2836 не є підставою для здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії. Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернулась за захистом до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в ньому.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважність своєї неявки суду не повідомив, а відтак на підставі ч.2 ст. 128 КАС України, суд прийняв рішення про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача направив до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, згідно письмових заперечень, представник відповідача зазначив, що розмір пенсії позивачу було обчислено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та згідно довідки Секретаріату Конституційного суду України від 06.03.2004 № 163-163-20/108, на підставі якої позивачу включені всі складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років 25%, за стаж державної служби, надбавка за виконання особливо важкої роботи, премія щомісячна, премія до державних та ювелірних дат. Інші виплати не передбачені ст.33 Закону №3723. Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених законом України «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Таким чином, Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва діяло відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач з 09.03.2004 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993, яка призначена позивачу у розмірі 87 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії, що не заперечується представником відповідача.

30.11.2015 позивач звернулась до відповідача Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва із заявою про зобов'язання провести їй перерахунок призначеної пенсії відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 № 5-1 та наданої довідки Конституційного Суду України від 06.03.2004 № 163-163-20/108 з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.(а.с.10) Листом від 03.12.2015 №20177/09 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії, оскільки відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених законом України «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, а тому вищевказана довідка не є підставою для здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії відповідно до Закону. (а.с. 8-9)

Проте, з такою відмовою відповідача суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

За ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 41 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Отже, чинне законодавство, як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Для вирішення спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії зокрема, стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11).

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 14.05.2013 року № 21-125а13 та від 28.05.2013 року № 21-97а13.

При цьому посилання УПФУ на приписи п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є необґрунтованими. Оскільки зазначені положення стосуються виключно призначення пенсії і не можуть застосовуватись при здійсненні перерахунку вже призначених.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності відмови позивачу у перерахунку пенсії з 14.02.2011, з урахуванням всіх складових заробітної плати згідно з Довідкою Секретаріату Конституційного суду України від 06.03.2004 № 163-163-20/108, а тому приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 7, 10, 17, 19, 49, 50, 72, 76, 104, 158, 160, 161, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м.Києва про визнання неправомірними дій щодо відмови в проведення перерахунку раніше призначеної пенсії , зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити .

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м.Києва щодо відмови в проведенні перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням включення до заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, починаючи з 14 лютого 2011 року, призначеної довічно із розрахунку 87 відсотків заробітної плати відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» з урахуванням» інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які зазначені в довідках від 06.03.2004 року №163-163-20/108, які містяться в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 та №4-6-16/2836 «про складові заробітної плати» ( надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підрід перед зверненням за пенсією»), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» Згідно постанови Правління Пенсійного фонду України «про виконання рішення окружного адміністративного суду м. Києва по справі №2-а-4753/09/2670 від 14.02.2011 р. №5-1

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва. протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу , а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Суддя В.А. Писанець