Справа № 826/23395/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

19 травня 2016 року м. Київ№ 826/23395/15
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу та додані до неї матеріали:

за позовомОСОБА_1,
до відповідача-1 відповідача-2 відповідача-3Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА),
провизнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до відповідачів Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2015 р. суддею Добрянською Я.І. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Уповноваженим представником Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) через канцелярію суду від 24.11.2015 р. подане клопотання про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва вд 08.12.2015 р. залучено до участі у справі у якості відповідача-3 Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Позивач у судове засідання 18.02.2016 р. не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, однак через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності позивача.

Представником Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) через канцелярію суду подане клопотання про відкладення розгляду справи, однак на обґрунтування відкладення розгляду справи не долучено документів та пояснень необхідності зазначеного відкладення.

За результатами судового засідання 18.02.2016 р. судом, зважаючи на неявку представників сторін, вирішено у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, інвалід ІІ групи, у зв'язку із захворюванням пов'язаним іх роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 25.02.1998 року, перебуває на квартирному обліку на позачергове забезпечення жилою площею в Деснянському районі м. Києва, як особа, що належить до 1 категорії учасників ліквідації аварії на ЧАЕС.

В 1998 році позивач подав документи на розширення житлової площі у кварт відділ Деснянського району м. Києва по 2 категорії "Учасника ліквідації аварії на ЧАЕС", в 1998 році позивачу присвоїли 1 категорію "Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС", також позивач отримав 2 групу інвалідності, після чого позивача перевели в іншу чергу 1 категорії та поставили на облік в кінець черги.

Проте, на переконання позивача, сам факт знаходження учасника ліквідації 1 категорії в черзі на отримання житла, суперечить вимогам п. 10 ст. 20 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобільської катастрофи".

Відповідно до безстрокового медичного висновку № 4/3862 від 12.11.2002 року поліклініки № 2 Деснянського району, ОСОБА_1 має залишкові явища гострих порушень мозкового кровообігу.

Також в листі начальника Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві за № 46/Д3376 від 12.08.2015 р. зазначено, що квартира за адресою м. Київ, вул. Володимирська, буд. 42, де мешкає позивач, є двокімнатною квартирою в якій на даний час проживає вже 3 родини, що є несумісним для проживання осіб, що постраждали на психічні розлади.

Вважаючи протиправною відмову Департамента будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації та Деснянської районної державної адміністрації в місті Києві щодо позачергового забезпечення житловою площею відповідно до ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобільської катастрофи" та задля гарантування права ОСОБА_1 шляхом зобовя'язання уповноваженого органу забезпечити позивача жилою площею, згідно із вищезазначеним законом, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно з статтею 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у даній справі звернувся до суду з позовом з метою захисту своїх житлових прав, тобто з позовом, який повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Компетенція адміністративних судів, встановлена статтею 17 КАС України, на даний спір не поширюється.

Так, як було зазначено вище, приписи пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Так, приписи п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави суду для висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у цій справі підлягає закриттю.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 4 червня 2014 року (справа № 6-50цс14).

А також така правова позиція узгоджується з висновком колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, висловленим у постанові цього суду від 2 грудня 2014 року (справа № 21-530а14), а також з висновком колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду викладеним в ухвалі від 16.06.2015 р. (справа № 699/1029/13-а).

Отже, вирішення спірних правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем у даній справі, не належить до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, Окружний адміністративний суд міста Києва роз'яснює позивачу, що пред'явлені вимоги мають розглядатись відповідним районним у місті Києві судом загальної юрисдикції, в порядку, передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом України.

Керуючись частиною першою статті 157, статті 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у адміністративній справі №826/23395/15 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.І. Добрянська