Справа № 802/697/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

16 травня 2016 р. Справа № 802/697/16-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс Михайло Богданович, перевіривши матеріали позовної заяви:

за позовом: Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

до: відкритого акціонерного товариства "Сулятицьке кар'єроуправління по виробництву вапнякового борошна"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області до відкритого акціонерного товариства "Сулятицьке кар'єроуправління по виробництву вапнякового борошна" про стягнення заборгованості.

Ознайомившись з вказаною позовною заявою і доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України.

Частиною 3 ст. 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI.

01.09.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VII, яким змінено ставки судового збору, в тому числі при зверненні до адміністративного суду, а також коло суб'єктів, які мають пільги щодо його сплати.

В силу положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання адміністративного позову майнового характеру, суб'єктом владних повноважень сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 року визначена у розмірі 1378,00 грн.

Однак, в супереч вимогам Закону позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

Як встановлено із змісту позовної заяви, предметом спору є стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 5859,80 грн. Вказаний адміністративний позов є позовом майнового характеру, що поданий суб'єктом владних повноважень, а тому позивачу належить сплатити судовий збір, у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а саме 1378,00 грн.

Одночасно з поданням адміністративного позову, позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, позивач зазначив, що згідно ч. 1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VI (далі - Закон № 1058-VI) кошти Пенсійного фонду України формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) та використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону № 1058-VI забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Так, згідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній до 01.09.2015 року) Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору, однак бюджетом Пенсійний фонд України кошти на сплату судового збору не передбачені.

З урахуванням наведеного, позивач просив звільнити його від сплати судового збору.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, звертаю увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів видно, що вказана позовна заява належить до об'єктів справляння судового збору відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб'єктів, яким згідно з нормами статті 5 вказаного Закону встановлені пільги щодо його сплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні норми містяться також у ч.1 ст. 88 КАС України.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити особу від сплати судового збору, є її майновий стан. Жодної іншої підстави, для постановлення судом ухвали про звільнення сторони від сплати судового збору, ні Законом України «Про судовий збір», ні Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на цільове призначення коштів Пенсійного фонду України та відсутність асигнувань для сплати судового збору.

Разом з тим, відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.

Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Могилів-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області є бюджетною установою, спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення контролю за своєчасністю та повнотою сплати страхувальниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Отже, наведене дає підстави для висновку про відсутність, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст. 88 КАС України, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, вважаю за необхідне, наголосити на наступному.

22.05.2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (далі - Закон № 484-VIII).

Набрання чинності вищевказаного закону відтерміновано до 01.09.2015, що визначено пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень цього Закону.

Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №484-VІІІ Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Проект Закону № 484-VIII внесений на розгляд Верховної Ради України Кабінетом Міністрів України.

Реалізуючи право законодавчої ініціативи, Кабінет Міністрів України, крім іншого, обґрунтовував необхідність прийняття цього законопроекту тим, що внаслідок численних змін до Закону України "Про судовий збір" коло осіб, звільнених від сплати судового збору, є необґрунтовано широким, в той час як розгляд будь-якої справи судом потребує витрат, незалежно від сплати судового збору. Відповідно, звільнення особи від сплати судового збору зрештою призводить до додаткового навантаження на державний бюджет.

Метою законопроекту було запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності.

Законопроектом передбачалося виключення органів державної влади з числа суб'єктів, що звільняються від сплати судового збору, що, за висновком суб'єкта законодавчої ініціативи, мало дисциплінувати їх у відносинах із судами та унеможливило зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду.

Крім того, у позовній заяві позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що відкрите акціонерне товариство "Сулятицьке кар'єроуправління по виробництву вапнякового борошна" зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі за № .

Зіслався позивач і на те, що у зв'язку з невиконанням відкритим акціонерним товариством "Сулятицьке кар'єроуправління по виробництву вапнякового борошна" норм пенсійного законодавства, за вказаним підприємством за період з березня по квітень 2016 року включно утворилась заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 у сумі 5859,80 грн.

Сплати протягом даного періоду витрат на виплату та доставку пільгових пенсії відповідач не проводив.

Позивач також зазначив, що вказана сума підтверджується Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на 2016 рік, які направлялися підприємству - платнику.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Однак, в порушення вказаних вимог процесуального Закону, Могилів-Подільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області жодних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а також доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, до позовної заяви не долучено.

За правилами визначеними ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків.

Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду належних доказів в підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги, а також підтвердження факту надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім того, Могилів-Подільському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Вінницької області для повного усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду докази сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн. за наступними реквізитами: УДКСУ м. Вінниці, код платежу 22030101, , Банк одержувач: ГУ ДКУ у Вінницькій області, м. Вінниця, МФО 802015, р/р 4002, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

Керуючись ст. 105, 106, 108, 165, 185, 186, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області до відкритого акціонерного товариства "Сулятицьке кар'єроуправління по виробництву вапнякового борошна" про стягнення заборгованості залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу протягом п`яти днів з моменту отримання копії даної ухвали усунути зазначені у ній недоліки позовної заяви.

3. Копію ухвали надіслати позивачу - для відома та виконання.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Богоніс Михайло Богданович