Справа № П/811/472/16
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року Справа № П/811/472/16

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Мирошниченко В.С., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до суддів Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_5, третя особа - Державне казначейство України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулись до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до суддів Кіровського районного суду м.Кіровограда: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_5, третя особа - Державне казначейство України, в якому просить:

1. Керуючись вимогами ч. 1 ст. 117, п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, прийняти рішення адміністративного суду про негайне забезпечення позову, коли: «Суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.», коли на підставі вимог п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України потрібно негайно скасувати або визнати завідомо юридично нікчемним і нечинним рішення відповідача Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, заінтересованої особи Держава Україна, - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень за не існуючим від 01 травня 2015 року виконавчим провадженням від 17.06.2013 року ВП № 38439836 від державного виконавця Москалець Н.А.. яке є завершеним ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» ще від 17 грудня 2013 року через шість місяців від дня його відкриття, та не діє у часі станом на 01 травня 2015 року а тим більше у 2016 році, коли це незаконне, взагалі не існуюче виконавче провадження здійснюється, постійним відрахуванням з пенсії позивача ОСОБА_1 виконавчого збору, та сум, не відомо якого так званого «боргу» і кому (???), на чию користь (???), за які послуги чи то товари(???).

Суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання», у відповідності до вимог існуючого позову у п. 1 на підставі вимог п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України.

Відповідно до вимог ст.118 КАС України: «Клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач або інша особа, яка бере участь у справі, у будь-який час має право заявити клопотання про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або скасування заходів забезпечення адміністративного позову. Таке клопотання розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення позивача та інших осіб, які беруть участь у справі.».

2. Керуючись вимогами ч. 1 ст. 117, п. 1, п. 2, п. 4 ч. 2 ст. 162 КАС України, на підставі вимог п. 2, п. 4 ч. 4 ст. 105 КАС України рішенням адміністративного суду постановити зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень, публічної служби, відповідача Кіровський райсуд міста Кіровограда рішенням суду негайно виконати вимог ч. 3 ст. 11-1 ДПК України, передати справу за позовом від 18 травня 2015 року вх. № 16657, у справі суду № 404/3636/15-ц провадження справи № 2/404/2419/15, ніби то посадової особи суду судді ОСОБА_19, до негайного провадження у суді, та вирішення вимог цього цивільного позову по суті позовних вимог на виконання вимог ст.ст. 383-387 ЦПК України, у відкритому судовому засіданні, з обов'язковою участю у судових засіданнях у справі позивачів і їх представників, на виконання вимог ухвал Апеляційного суду Кіровоградської області від 01 липня 2015 року № 22- ц/781У1633/15, та від 13 липня 2015 року № 22-Ц/781Л686/14, з обов'язковою заміною неповноважної, підставної судді ОСОБА_5, крім того негайно, беззаперечно рішенням суду повернути у повному обсязі всі незаконно утримані суми грошових коштів з пенсії інваліда і пенсіонера, позивача - ОСОБА_1, на особистий пенсійний рахунок позивача - ОСОБА_1, які були завідомо незаконно утримані з його пенсії, як суми грошових коштів, незаконно, безпідставно здертих з його пенсії сум ніби то виконавчого збору від 01 травня 2015 року, та всіх інших сум так званого виконавчого провадження але до не існуючого «боргу», які незаконно, безпідставно здираються з пенсії інваліда ІІ-ї групи, пенсіонера по хворобі і за віком ОСОБА_1 до існуючого часу, що потрібно зробити за офіційним перерахунком Пенсійного Фонду України, відповідно до вимог ст. 56 Конституції України, з урахуванням вимог ст.ст. 230, 231 ЦК України ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до вимог існуючого позову до адміністративного суду, у визначених позивачами сумах відшкодування матеріальної і моральної шкоди:

- коли правові наслідки вчинення правочину під впливом обману ст, 230 ЦК України передбачає.

«Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину», адміністративним судом у частині відшкодування матеріальної і моральної шкоди:

- завдяки старанням посадової особи суду ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11„ ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, на підставі вимог ч, 1 ст. 230 ЦК України збільшити відшкодування на користь позивача ОСОБА_1 та його родини суми матеріальної шкоди, яка була зазначеною у позові від 18 травня 2015 року ст.ст. 383-386 ЦПК України на незаконні дії виконавців, яка на вимогу ч.1 ст. 230 ЦК України подвоюється, яка становить на існуючий час суму не менше:

- матеріальна шкода на користь позивача ОСОБА_1 на сьогодення у сумі: 748 640(сімсот сорок вісім тисяч шістсот сорок) гривень, у повному обсязі, (ч. 1 ст. 230, ч. 1 ст. 231, ст. 1166 ЦК України, ч. 2 ст. 85, ст. 56 Конституції України);

- моральна шкода на користь позивача ОСОБА_1 на сьогодення у сумі: не менше - 24 000 000 (двадцяти чотирьох мільйонів) гривень.

Коли вимогами КАС України, передбаченим є рішення адміністративного суду про стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, заінтересованої особи Держава Україна, Пенсійним Фондом України, відповідних коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

3. Керуючись вимогами ч. 1 ст. 117, п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, на підставі вимог п. 3 ч. 4 ст. 105 КАС України, зобов'язати рішенням адміністративного суду, та постановити зобов'язання для голови Кіровського райсуду міста Кіровограда ОСОБА_14 та його заступника ОСОБА_15 надати суду і позивачам письмове пояснення суду про правові причини не допуску до провадження позову родини ОСОБА_1 в порушення ст.ст. 383 - 388 ЦПК України, про причини невиконання судом першої інстанції вимог ухвал Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.07.2015 р. № 22- ц/78171633/15, та від 13.07.2015 р. № 22-ц/781/1686/14, з обов'язковою заміною неповноважної, підставної судді ОСОБА_5 на підставі вимог ч.3 ст.11-1, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 20, ч. 1, ч. 5 ст. 21 ЦПК України, яка з 24.07.2015 року і до існуючого часу незаконно переховує у себе справу суду № 404/3636/15-ц провадження справи № 2/404/2419/15, ніби то посадової особи суду судді ОСОБА_19 від 22 травня 2015 року, за позовом від 18 травня 2015 року вх № 16657, а головне надати суду і позивачам копії рішень суду по суті позовних вимог з обов'язковою ухвалою суду на підставі вимог ч.1 ст. 387 ЦПК України, прийняту у процесуальні строки визначені вимогами ч. 1 ст. 386 ЦПК України, відповідно до вимог ст. 386 ЦПК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України (ВССУ) з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», ст. 19, ст. 55, ст. 56, ст. 60, ст. 64, ст. 68, ст. 124 Конституції України, якими жодних рішень суду про залишення позову без руху, або без розгляду у Суді України не передбачено та взагалі не існує, як і не може існувати, крім обов'язкової ухвали суду по справі, прийнятої обов'язково у відкритому судовому засіданні, з обов'язковим викликом до суду позивача, з обов'язковою участю позивача у судовому засіданні з обов'язковим фіксуванням цього судового засідання технічними засобами суду ст. 197 ЦПК України, без чого рішень суду не існує, на вимоги заявника, на вирішення питань по суті вимог його позову, коли заочні рішення суду не передбачені взагалі Рішенням адміністративного суду зобов'язати голову Кіровського райсуду міста Кіровограда ОСОБА_14 та його заступника ОСОБА_15 надати суду і позивачам письмове пояснення суду про появу фальсифікату суду першої інстанції при відсутності справи у суді від судді ОСОБА_5, від нібито 17.07.2015 р. у справі, при тому що у цей час справа до 24.07.2015 р. перебувала у суді апеляційної інстанції, а також надати пояснення про причини зникнення зі справи оригіналів документів заяви позивачів від 02.06.2015 р., та апеляційної скарги подану до суду позивачами від 28.07.2015 р. вх. № 25462.

Рішенням адміністративного суду зобов'язати голову Апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_11 та його заступника ОСОБА_12 надати адміністративному суду і позивачам письмове пояснення суду про правові причини не допуску до апеляційного провадження скарг до позову родини ОСОБА_1 від 28.07.2015 р. вх. № 25462, від 23.02.2016 р. вх» № 5735/16, в порушення вимог ст.ст. 383-385 ЦПК України, які не допускаються до апеляційного провадження у апеляційному суді, в порушення вимог ч. З ст. 11-1, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 297, ч. 1 ст. 303-1, ст, 309 ЦПК України, про причини невиконання судом апеляційної інстанції вимог ухвал Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.07.2015 р. № 22-ц/781/1633/15, та від 13.07.2015 р. № 22-ц/781/1686/Н з обов'язковою заміною неповноважної, підставної судді ОСОБА_5 на підставі вимог ч. З ст. 11-1, ч. 1, ч. 5 ст. 21 ЦПК України.

Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Окремою ухвалою адміністративного суду відповідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 162 КАС України поставити питання перед Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, на підставі вимог ст.83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» питання про відповідність займаній посаді, наявність фахової підготовки судді, посадової особи суду, публічної служби, професійної судді Кіровського райсуду міста Кіровограда ОСОБА_5, про порушення нею особисто Присяги Судді України, та звільнення з посади судді.

4. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 КАС України особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів станс згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази.

Вимагаємо від адміністративного суду у провадженні справи за нашим позовом витребувати з Кіровоградського райсуду м. Кіровограда всі матеріали і документи справи № 404/3636/15-ц провадження справи № 2/404/2419/15, нібито посадової особи суду судді ОСОБА_19 від 22.05.2015 р., за позовом від 18.05.2015 р. вх. № 16657, з усіма доповненнями і додатками, коли матеріали цієї справи будуть найкращим доказом порушення у суді Конституційних Прав Громадян України, Фізичних Осіб, Позивачів у справі Суду України, з боку посадових осіб суду, суддів ОСОБА_5, ОСОБА_10, а також інших посадових осіб суду, коли ці матеріали і документи справи № 404/3636/15-ц провадження справи № 2/404/2419/15, нібито посадою особи суду судді ОСОБА_19 від 22 травня 2015 року, за позовом від 18 травня 2015 року вх. № 16657, які необхідно забезпечити; як і обставини розгляду справи у суді, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Судовий збір за витребування доказів адміністративним судом, з іншого суду, як і у справі адміністративного судочинства позивачем ОСОБА_1 не сплачується на підставі вимог Закону України № 3674-У1/2011 від 8.07.2011 року «Про судовий збір», коли від сплати судового збору за позовами адміністративного судочинства також звільняються на підставі вимог ст. 5 цього закону:

6) позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину;

9) інваліди І та П груш законні представники недієздатних інвалідів І та П груп, коли всі Судові витрати пов'язані з розглядом скарги, позовної заяви на підставі вимог ст. 14 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", не передбачені у Суді України, коли відповідачем у справі є Держава Україна, за ст. 56 Конституції України.

Заява про забезпечення доказів подається до суду, який розглядає справу, на території якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів після її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У разі обґрунтованої вимоги особи, яка подала заяву про забезпечення доказів, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом висунуто вимоги, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю особи, яка подала заяву.

Забезпечення доказів здійснюється за загальними правилами вчинення відповідних процесуальних дій.

5.Відповідно до вимог ст.118 КАС України: «Клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач або інша особа, яка бере участь у справі, у будь-який час має право заявити клопотання про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або скасування заходів забезпечення адміністративного позову. Таке клопотання розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення позивача та інших осіб, які беруть участь у справі.»

Розглянув матеріали позовної заяви суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Також, відповідно до п.7 ч.1 ст. 3 КАС України, термін "суб'єкт владних повноважень" вживається в Кодексі адміністративного судочинства України в такому значенні: суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Також, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 №8 „Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №6 „Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів та суддів" у розумінні ч.1 ст. 2, п.п. 1, 7 і 9 ст.3, ст.17, ч.3 ст. 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Суд вважає, що оскаржені позивачами дії суддів не є управлінськими, а процесуальними, вчиненими при виконанні ним своїх обов'язків по здійсненню правосуддя, і тому їх законність може перевірятися лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом. Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Крім того, у відповідності до принципу законності суд перевіряє рішення, дії та бездіяльність суб'єктів владних повноважень на відповідність їх Конституції України, законам, іншим нормативно-правовим актам України та міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Одночасно з цим, суд не уповноважений перебирати на себе компетенцію інших суб'єктів владних повноважень, крім випадків прямо передбачених законодавствам України.

Також, позивачем заявлено позовну вимогу про забезпечення позову, яка має розглядатись в тому самому судочинстві, що й основні вимоги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не являються юрисдикцією адміністративних судів.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст.109 КАС суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 109, 165, 186, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до суддів Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_5, третя особа - Державне казначейство України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачам, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу - ОСОБА_1 разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд, шляхом подання апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, з одночасним направленням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду В.С. Мирошниченко