Справа № 823/37/16
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/37/16 Головуючий у 1-й інстанції: Бабич А.М. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Вівдиченко Т.Р.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: Черкаське міське управління юстиції про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: Черкаське міське управління юстиції про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги даного позову.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25 вересня 2015 року ОСОБА_2 призначено на посаду начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Черкаського міського управління юстиції.

Відповідно до даних табелів робочого часу позивач у грудні 2015 року був відсутній на робочому місці у період з 21 грудня 2015 року до 31 грудня 2015 року включно. Ці обставини підтверджується також відповідними актами про відсутність на роботі протягом повного робочого часу за підписами начальника Черкаського МУЮ Свіренюка О.О., його заступника Кулешова О.О. та провідного спеціаліста Черкаського МУЮ Качанової М.А.

Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області наказом від 21 грудня 2015 року №58/09 створено комісію для з'ясування обставин відсутності позивача на роботі у складі: начальника Черкаського МУЮ Свіренюка О.О., його заступника Кулешова О.О. та провідного спеціаліста Черкаського МУЮ Качанової М.А., якій доручено здійснити перевірку наявності позивача на своєму робочому місці, а у разі його відсутності здійснити виїзд за місцем його проживання та направити запити до державних органів з метою підтвердження перебування позивача на лікуванні чи обстеженні.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11 січня 2015 року №32/К позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни та звільнено з займаної посади з 11 січня 2016 року за прогул без поважних причин на підставі ч.4 ст.40 Кодексу законів про працю України, а також проведено розрахунок.

Вищевказаний наказ було прийнято на підставі подання начальника Черкаського міського управління юстиції Свіренюка О.О. від 04 січня 2016 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, доповідних записок заступника начальника Черкаського міського управління юстиції Кулешова О.О. від 21 грудня 2015 року та від 28 грудня 2015 року, актів відсутності працівника на робочому місці від 21 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року, пояснень позивача щодо відсутності його на робочому місці та листа Департаменту охорони здоров'я Черкаської обласної державної адміністрації від 05 січня 2016 року. Вказаними актами підтверджується відсутність позивача на роботі протягом робочих годин у періоді з 21 грудня 2015 року до 31 грудня 2015 року.

Як доказ поважності причин відсутності з 21 грудня 2015 року до 31 грудня 2015 року на робочому місці позивач надавав відповідачу письмове пояснення, в якому повідомив, що його відсутність на робочому місці була викликана захворюванням: у зазначений період він знаходився на амбулаторному обстеженні та лікуванні у лікаря-терапевта з хворобою трахеїт. На підтвердження цього надав довідку від 25 грудня 2015 б/н лікаря-терапевта КП «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Свєтлової Л.А. та листок непрацездатності, однак відповідач визнав поважною відсутність позивача на робочому місці виключно у період, за який було надано листок непрацездатності, довідку від 25 грудня 2015 року відповідач не врахував, вважаючи, що нею не підтверджується неможливість перебування позивача на роботі.

Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку, що відповідачем було дотримано вимоги трудового законодавства при звільненні позивача з займаної посади.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Сумлінне виконання своїх службових обов'язків відповідно до абз.8 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну службу» є одним із основних обов'язків державних службовців.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про державну службу», за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює, до державного службовця застосовуються дисциплінарні стягнення. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу, як попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Згідно ч.1 ст.139 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП України) працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно ст.51 КЗпП України однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» закріплено, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з самовільним використанням без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

З аналізу вищенаведеного випливає, що прогулом вважається саме неявка на роботу без поважних причин протягом усього робочого дня, а також відсутність працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Прогул є порушенням трудової дисципліни, за яке власник має право звільнити працівника або оголосити йому догану.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11 січня 2015 року №32/К позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни та звільнено з займаної посади з 11 січня 2016 року за прогул без поважних причин на підставі ч.4 ст.40 Кодексу законів про працю України. Наказано провести остаточний розрахунок, виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 29 серпня 2014 року по 28 серпня 2015 року за 30 календарних днів, утримати кошти за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 29 серпня 2015 року по 20 грудня 2015 року та з 26 грудня 2015 року по 11 січня 2016 року за 04 календарних днів, а всього виплатити грошову компенсацію за невикористану ним щорічну основну відпустку за 26 календарних днів.

Зі змісту вищевказаного наказу також вбачається, що до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 04 січня 2015 року надійшло подання начальника Черкаського міського управління юстиції Свіренюка О.О. про притягнення до дисциплінарної відповідальності, в якому міститься інформація про те, що начальник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці з 21 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року без поважних причин.

21 грудня 2015 року до Черкаського міського управління юстиції надійшла доповідна записка від заступника начальника Черкаського міського управління юстиції Кулешова О.О. про відсутність на роботі начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2.

Наказом начальника Черкаського міського управління юстиції №58/09 від 21 грудня 2015 року було створено комісію для з'ясування обставин відсутності на роботі ОСОБА_2

Комісією 21 грудня 2015 року протягом дня було вжито заходів по встановленню місцезнаходження ОСОБА_2 шляхом телефонування на його мобільний телефон, та перевірки за місцезнаходженням відділу, який він очолює, зокрема в кабінетах №405, 407 за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка 205, та у Центрі надання адміністративних послуг за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна 170. Начальник Черкаського міського управління юстиції неодноразово намагався зв'язатися з ОСОБА_2 по телефону, проте його телефон був вимкнений. Вжиті заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 виявились безрезультатними.

Комісією протягом 21 грудня 2015 року та 22 грудня 2015 року було зафіксовано відсутність ОСОБА_2 на роботі, про що складено відповідні акти.

На виконання наказу Черкаського міського управління юстиції №58/09 від 21 грудня 2015 року та з метою забезпечення дотримання трудових прав ОСОБА_2 на його адресу (м. Черкаси, вул. Мечнікова, 25/15), зазначену ним в особовій картці, як місце проживання, 22 грудня 2015 року було здійснено виїзд комісії для з'ясування причин його відсутності на роботі. Під час виїзду встановлено відсутність ОСОБА_2 за вказаною адресою, про що складено відповідний акт.

23 грудня 2015 року ОСОБА_2 також був відсутній на роботі. При цьому, заступник начальника Черкаського міського управління юстиції Кулешов О.О. повідомив, що йому вдалося додзвонитися до ОСОБА_2, який в свою чергу повідомив, що з 21 грудня 2015 року перебуває на лікарняному, про що надасть відповідний листок непрацездатності після завершення лікування.

Крім того, 23 грудня 2015 року з метою з'ясування місцезнаходження ОСОБА_2 було направлено запит до департаменту охорони здоров'я Черкаської обласної державної адміністрації на встановлення факту перебування позивача на лікуванні.

Станом на 21 - 25 грудня 2015 року до Черкаського міського управління юстиції та до Головного територіального правління юстиції у Черкаській області пояснення про відсутність на робочому місці та документи, які б засвідчували перебування на листку непрацездатності від ОСОБА_2, не надходили.

28 грудня 2015 року надійшла доповідна записка від заступника начальника Черкаського міського управління юстиції Кулешова О.О. про те, що ОСОБА_2 з'явився на роботі о 8.00 ранку, однак відразу ж залишив робоче місце. Після неодноразових телефонних дзвінків щодо надання пояснень про відсутність на робочому місці, ОСОБА_2 повідомив Кулешова О.О. про те, що знову перебуває на лікарняному.

04 січня 2016 року ОСОБА_2 з'явився на роботі. При цьому, він надав довідку б/н від 25 грудня 2015 року, видану КП «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (с. Червона Слобода, вул. Пирогова 3), про перебування його в період з 21 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року на амбулаторному обстеженні у лікаря-терапевта Свєтлової Л.А. Крім того, ним було надано листок непрацездатності серії АГХ № 469122, виданий КЗ «Третя черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», відповідно до якого ОСОБА_2 в період з 28 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі.

Згідно п.п.1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року №455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених відповідними пунктами Інструкції.

Відповідно до п.п.1.9, 1.10 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року №455, листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору особою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу.

Так, за даними довідки від 25 грудня 2015 б/н лікаря-терапевта КП «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Свєтлової Л.А., ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року №455, листок непрацездатності у разі захворювання чи травми видається на весь період тимчасової непрацездатності, до її відновлення або до встановлення групи інвалідності медико-соціальною експертною комісією (МСЕК). При втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів. Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі - ЛКК, яка призначається керівником лікувально-профілактичного закладу, після комісійного огляду хворого, з періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що єдиним документом, який засвідчує факт тимчасової непрацездатності, є саме листок непрацездатності, підстави та порядок видачі якого має визначені строки та чітку процедуру, а тяжкість захворювання та тривалість лікування потребують додаткового оформлення, яке проводиться не тільки лікуючим лікарем самостійно, а й спільно із завідувачем відділення.

Відповідно до п.2.18. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року №455, довідка довільної форми, засвідчена підписом завідувача відділення та печаткою лікувально-профілактичного закладу, видається особам, які проходять діагностичне обстеження в закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності, за відсутності ознак тимчасової непрацездатності.

Відповідно до п.2.19 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року №455, особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідчена печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обов'язковим зазначенням часу проведеної консультації.

Працюючим дорослим у випадку захворювання (травми) закладами охорони здоров'я видається листок непрацездатності, затверджений наказом МОЗ України, Міністерством праці та соціальної політики України, Фондом соціального страхування з тимчасовою втрати непрацездатності та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 листопада 2004 року №532/274/136-ос за №1454/10053 «Про затвердження зразка, технічного опису листка непрацездатності та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності».

З вищезазначеного вбачається, що надана довідка б/н від 25 грудня 2015 підтверджує лише амбулаторний огляд, за відсутності ознак тимчасової непрацездатності, що не надає підстав для звільнення від роботи у відповідності до вимог чинного законодавства. Єдиним документом, що надає звільнення від роботи та підтверджує факт перебування на лікуванні є встановленої форми листок непрацездатності.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що 21 грудня 2015 позивач мав поважні причини не перебувати на робочому місці, адже мав погане самопочуття, що викликало необхідність звернення до медичних закладів та проходження обстеження. Однак в інші дні позивач не був тимчасово непрацездатним, обстежень і безпосереднього в медичному закладі лікування не проходив.

Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що в період з 22 грудня 2015 року до 25 грудня 2015 року мав таке захворювання, яке було перешкодою для виходу на роботу. Крім того, письмовими поясненнями лікаря-терапевта КП «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Свєтлової Л.А. від 04 лютого 2015 року, наданими на адвокатський запит №16 від 02 лютого 2016 року, підтверджується та обставина, що станом на 25 грудня 2015 року позивач був працездатним, захворювань не мав. Цей день був робочим для позивача, у зв'язку з чим останній мав знаходитися на своєму робочому місці.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем було вчинено прогул (відсутність на робочому місці) понад 3 години без поважних причин, тому оскаржуваний наказ Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11 січня 2016 оку №32/к «Про звільнення ОСОБА_2.» відповідачем було винесено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк Т.Р. Вівдиченко

Повний текст ухвали виготовлено - 22.04.16р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Вівдиченко Т.Р.