Справа № 643/1692/16-а
Суддя: Малихін О. Р.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/1692/16-а
Провадження № 2-а/643/99/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Малихіна О.Р.

при секретарі: Воловод К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1 до поліцейського роти 2 батальйону 1 УПП у м. Харкові рядовому поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач просить визнати дії відповідача щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення незаконними, скасувати постанову серії ПС2 №741726 від 08.02.2016р., винесену відповідачем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Вказує, що даною постановою він притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 08.02.2016 р. о 16.50 год. він, керуючи автомобілем, на перехресті вул. Артема та вул. Маяковського у м. Харкові здійснив зупинку менш ніж за 10 метрів від дорожнього знаку 5.35 (пішохідний перехід), чим порушив п. 15.9.г ПДР України та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив пункт 2.1.г ПДР України.

Цей висновок не відповідає дійсності, оскільки ПДР України він не порушував, на вищевказаному перехресті здійснив зупинку більше ніж за 10 метрів від дорожнього знаку 5.35 (пішохідний перехід), а поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів знаходився в салоні автомобіля, але він його не зміг знайти, оскільки керував вказаним автомобілем перший день, про що він вказав у своїх поясненнях на окремому аркуші, які додані до оскаржуваної постанови.

Відповідно до Розділу 33 Дорожні знаки (Додаток 1) Правил дорожнього руху України, інформаційно-вказівні знаки (5) не містять у своєму переліку дорожнього таку 5.35 (пішохідний перехід), на який посилається в мотивувальній частині постанови відповідач, а є дорожні знаки "Пішохідний перехід" 5.35.1 та 5.35.2, які встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу та ліворуч від дороги на дальній межі переходу.

Вважає, що відповідач незаконно та необґрунтовано вказав на порушення ним вимог пункту 15.9.Г ГІДР України, посилаючись на дорожній знак, який взагалі відсутній в ПДР України.

Також вважає посилання відповідача на те, що він не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, також не відповідає дійсності, оскільки зазначений поліс № АР9324947 строком дії з 12.00 год. 08.02.2016р. знаходився у салоні автомобіля за сонцезахисним козирком і він не зміг його знайти, щоб надати його поліцейському для огляду. Він не зміг знайти поліс тому, що автомобіль, кім він керував, йому передав на керування його батько, який зранку оформив на його ім'я поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів замість попереднього страхового полісу. Передавши йому ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного він забув його повідомити, куди поклав страховий поліс, а він не зміг його знайти та надати для перевірки поліцейському. Таким чином він виконав вимоги п. 2.1.ґ ПДР України і мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників транспортних засобів, а тому він незаконно притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Кваліфікувавши його дії за двома статтями КУпАП України, відповідач наклав на нього адміністративне стягнення лише за однією статтею, а саме, за ч. 1 ст. 126 КУпАП в сумі 425,00 грив., що також свідчить про незаконність та необґрунтованість винесеної ним постанови. В порушення вимог ст. 289 КУпАП відповідач зазначив в оскаржуваній постанові, що вона набирає чинності 18.02.2016р.. хоча 10-денний строк на подачу скарги спливає саме о 24.00 годин 18.02.2016р..

В постанові не вказані докази на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилається він при складенні постанови.

В порушення вимог ст. 280 КУпАП відповідач не з'ясував, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний він в його вчиненні, не встановив, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність, не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП. докази, що встановлюють наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також його винності у їх скоєнні, у оскаржуваній постанові відсутні.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що позивач керуючи транспортним засобом автомобілем в порушення ПДР України здійснював стояну між двома знаками «Пішохідний перехід», що було підставою для перевірки особи водія і наявних у нього документів. Але, водій на його законні вимоги надав лише посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів він при собі не мав і для перевірки його не надав.

В судовому засіданні встановлене наступне.

08.02.2016 року позивач керував автомобілем НОМЕР_1. Керуючи даним автомобілем в 16-50 год. він зупинився на перехресті вул. Артема і вул. Маяковського в м. Харкові і здійснив стояну в зоні дії дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід», чим порушив п. 15.9 п. г ПДР України.

Це стало підставою для перевірки у нього документів поліцейським роти 2 батальйону 1 УПП у м. Харкові рядовим поліції ОСОБА_2.

Той факт, що позивач порушив вказаний пункт ПДР України підтверджується відеозаписом, якій був здійснений нагрудним відео реєстратором поліцейського, яка була переглянута судом в судовому засіданні.

Так з відеозапису вбачається, що позивач знаходячись в автомобілі, якім він керував, зупинив автомобіль і здійснював стоянку на перехресті вулиць в зоні дії знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід», тобто здійснив зупинку ближче чім на 10 метрів до вказаного знаку, а само на пішохідному переході. В ході розмови з поліцейським водій визнав, що він порушив вимоги ПДР України і зупинився в зоні дії вказаного знаку тому, що чекав на свою колегу.

Також вказаним відеозаписом підтверджується, що водій не надав поліцейському поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Суд вважає даний доказ, а саме відеозапис, який зроблений нагрудним відеореєстратором поліцейського, належним і допустимим. Твердженні позивача про те, що даний доказ є неналежним тому, що поліцейський не попередив його про те, що всі події фіксуються відеозаписом, не ґрунтується на діючому законодавстві.

Ч. 34 ст. 283 КУпАП стосується постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване в автоматичному режимі. Але дані правопорушення зі сторони позивача було зафіксовані безпосередньо поліцейським, а відеозапис лише підтверджує, що поліцейський дійсно безпосередньо виявив правопорушення і на законних підставах вимагав від позивача надати йому встановлені п. 2.1.ґ ПДР України, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Твердження позивача про те, що поліцейський не мав права вимагати від нього надання полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, також не ґрунтується на діючому законодавстві.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський мав права вимагати від водія, який скоїв правопорушення, документи передбачені п. 2.1. ПДР України, в тому числі і поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності

В той же день, 08.02.2016р., поліцейським роти 2 батальйону 1 УПП у м. Харкові рядовим поліції ОСОБА_2 була складена постанова серії ПС2 №741726, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грив. за те, що керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Артема та вул. Маяковського у м. Харкові здійснив зупинку менш ніж за 10 метрів від дорожнього знаку 5.35 (пішохідний перехід), що є порушенням п. 15.9.г ПДР України, та за те, що не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що є порушенням пункт 2.1.ґ ПДР України.

Дану постанову суд вважає законною, оскільки факт правопорушення підтверджений.

Не вказівка в постанові саме до якого дорожнього знаку 5.35.1. або 5.35.2. (Пішохідний перехід) здійснив зупинку водій не є підставою для визнання дій поліцейського незаконними і скасування постанови, оскільки п. 15.9. ПДР України не конкретизує само знаки, а забороняє зупинку транспортного засобу на пішохідних переходах і ближче 10м від них з обох боків.

Той факт, що автомобіль стояв в зоні дії дорожнього знаку, який позначував пішохідний перехід, підтверджується вказаними доказами і не спростовується самим позивачем.

Також не є підставою для скасування даної постанови і неправильна вказана дата набрання постановою чинності, оскільки це не спростовую факт скоєних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Твердження позивача про те, що відповідач притягнув його лише за одне правопорушення протирічить діючому законодавству.

Аналізуючи викладене суд вважає дії поліцейського законними і в задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 161 -163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії повної постанови, шляхом подачі апеляційної скарги, з направленням її копії до апеляційного суду.

Суддя: