Справа № 705/2513/16-а
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2513/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Державної пенітенціарної служби України про оскарження рішення Державної пенітенціарної служби України щодо встановлення розмірів та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально - виконавчої служби України, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 року позивач звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Державної пенітенціарної служби України про оскарження рішення Державної пенітенціарної служби України щодо встановлення розмірів та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально - виконавчої служби України. В позові просить визнати неправомірними дії центрального апарату Державної пенітенціарної служби України щодо встановлення розмірів та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України; скасувати рішення Комісії Державної пенітенціарної служби України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України від 24.11.2015 року № 10-15; зобов'язати Державну пенітенціарну службу України здійснити виплату на його користь одноразову грошову допомогу передбачену ст. 23 Закону України «Про міліцію» в редакції Законів № 328-V (328-16) від 03.11.2006, № 208-VIIІ (208-19) від 13.02.2015, Постанови КМУ від 21.10.2015 р. за № 850 у розмірі 275 600 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при вирішенні питання про встановлення розміру одноразової грошової допомоги при настанні інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України відповідачами безпідставно не застосовано вимоги Закону України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" від 13.02.2015. Водночас звертає увагу на те, що дія постанови Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007 "Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції", яку застосували відповідачі обмежується в часі періодом від травня 2007 року по лютий 2015 року, що підтверджується ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

Представником відповідача позовні вимоги не визнав, з підстав, викладених у письмових запереченнях. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства. У задоволені позову просив відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Позивач з 23 вересня 2005 року по 23 серпня 2015 рік проходив службу в управлінні Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області. Згідно наказу № 143о/с, 03.08.2015 був звільнений зі служби за п.64 пп. "б" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

За результатами визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, згідно довідки серія 10 ААА № 005238, на підставі акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 193317 від 05.10.2015, 02.09.2015 позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності 75%.

Згідно довідки до вищезазначеного акта огляду, серія 12 ААА № 193317 від 05.10.2015, позивачу з 02.09.2015 встановлено другу групу інвалідності, з причин захворювання пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

В свою чергу, за результатами розгляду матеріалів, які надійшли для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, комісія Державної пенітенціарної служби України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України вирішила призначити та виплатити грошову допомогу за рахунок коштів, виділених за КПКВ 3606020 КЕКВ 2730: особам, інвалідність та відсоток втрати працездатності яким встановлені до 31.10.2015 - відповідно до "Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007: по управлінню Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області, позивачу, інваліду другої групи, в сумі 34875,00 грн., що зафіксовано протоколом №10-15 від 24.11.2015.

На звернення позивача від 29.12.2015 щодо проведення перерахунку коштів для виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, управлінням Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області повідомлено його, що Управління вважає, що підготовка матеріалів щодо встановлення ОГВ була проведена у відповідності до вимог чинного законодавства. Встановлення розміру вказаної виплати не є компетенцією Управління та необхідно звертатися до органу, що призначає виплату.

З приводу наведеного, 03.02.2016 Державною пенітенціарною службою України на адресу позивача надіслано листа за №4/3-803-16/В-75 від 03.02.2016, за яким одноразова грошова допомога призначена йому на час встановлення групи інвалідності відповідно до "Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007, який, як зазначено, діяв на той час.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, за яким Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Так, дія нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.5 ст.23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.

Зокрема, Закон України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" набрав чинності 12.03.2015. Вказаний нормативний акт 07.11.2015 втратив чинність на підставі Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015.

У відповідності до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції", Кабінету Міністрів України, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади у тримісячний строк після набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" постановою Кабінету Міністрів України №850 21.10.2015 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, та установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" від 13.02.2015, зокрема до 12.03.2015, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707.

Таким чином, при визначенні розміру грошової допомоги позивачу є безпідставним застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707. При цьому, станом на момент встановлення позивачу другої групи інвалідності була чинною та підлягала застосуванню стаття 23 Закону України «Про міліцію».

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

В свою чергу пп.2 п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Отже, днем виникнення права позивача на отримання вказаної грошової допомоги є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. При цьому, як станом на момент дати встановлення втрати працездатності (згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААА № 193317, від 05.10.2015, позивачу з 02.09.2015 встановлено другу групу інвалідності), так і на момент прийняття рішення відповідачем про виплату грошової допомоги в розмірі 34875,00 грн. були чинним норми законів, які встановлювали розмір такої допомоги - 200-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставним незастосування відповідачами вказаних норм до спірних правовідносин та протиправним визначення розміру грошової допомоги не в повному розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Підсумовуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що комісія Державної пенітенціарної служби України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України за результатами розгляду матеріалів, які надійшли для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідачу, повинна була керуватися законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, а саме Законом України "Про внесення змін до ст. 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" та, приведеною у відповідність із цим Законом, і чинною на момент прийняття рішення, постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що внаслідок помилкового застосування норм законодавства, відповідачами порушено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному цим законодавством, тому рішення Державної пенітенціарної служби України є протиправним, а порушене право, в свою чергу підлягає захисту.

Згідно частини 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Водночас, слід зазначити, що позивачем заявлено вимоги про визнання протиправними дій відповідача, однак під час розгляду справи встановлено, що відповідачем фактично прийнято рішення, яке оформлене протоколом №10-15 від 24.11.2015. Враховуючи встановлені судом обставини, вказане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Також суд зазначає, що у відповідності до п. 11 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

За таких обставин, слід зобов'язати відповідача - управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області, вчинити дії з нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності з урахуванням вимог Закону України "Про внесення змін до ст. 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" та постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, з урахуванням виплачених сум.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 11, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної пенітенціарної служби України (протокол №10-15 від 124.11.2015) в частині визначення суми одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в розмірі 34875,00 грн.

Зобов'язати Управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності з урахуванням вимог Закону України "Про внесення змін до ст. 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" та постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня її проголошення або з моменту отримання копії постанови, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд.

Головуюча Л.С. Годік