Справа № 308/4663/16-а
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4663/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2016 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Світлик О.М.

при секретарі Гайданка Г.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України, затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 прикордонний загін Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з адміністративним позовом про примусове видворення громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, мотивуючи вимоги тим, що 03 травня 2016 року на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб відповідач був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин державного кордону України в Словацьку Республіку в складі групи осіб на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Великий Березний» із посиланням на відсутність документів, що посвідчують його особу.

Позивач зазначає, що 03.05.2016 року начальником ОСОБА_3 прикордонного загону відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі України, однак, відповідач територію України не покинув у звязку з відсутністю у нього документів, що посвідчують його особу, законність перебування на території України та дають право на перетин Державного кордону як України, так і інших країн та достатніх коштів.

Оскільки громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, виконати рішення про примусове повернення не має можливості, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичів на території України не має, позивач звернувся до суду з позовом про його примусове видворення за межі України, його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 прикордонного загону ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у судовому засіданні заперечив проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реалізуючи свої права та свободи, міг у встановленому порядку іммігрувати в Україну або іншу європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально виїхати до Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб, зважаючи, що для досягнення своєї мети він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, він умисно пішов на вчинення правопорушення.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 03 травня 2016 року на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб (запитувана держава на запит Запитуючої держави та без будь-яких інших формальностей, крім тих, що передбачені цією Угодою, приймає на свою територію громадян третіх країн чи осіб без громадянства, які не виконують чинних умов стосовно в'їзду на територію Запитуючої держави або перебування на ній або припинили виконувати такі умови, якщо надано докази відповідно до статті 7 цієї Угоди того, що такі особи: незаконно в'їхали на територію держав-членів безпосередньо з території України або на територію України безпосередньо з території держав-членів) відповідач був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин державного кордону України із України в Словацьку Республіку у складі групи осіб в обхід пункту пропуску на відстані 3000 м від лінії державного кордону в районі 107-108 прикордонних знаків, що підтверджується актом про приймання-передавання особи від 03.05.2016 року та протоколом про адміністративне затримання від 03.05.2016 року.

У судовому засіданні встановлено, що 03.05.2016 року начальником ОСОБА_3 прикордонного загону затверджено рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України, прийняте відносно громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак, відповідач територію України не покинув з огляду на відсутність у нього документів, що посвідчують його особу, законність перебування на території України та дають право на перетин Державного кордону як України, так і інших країн та достатніх коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

За приписами п. 1.6. Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

У відповідності до п. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, виконати рішення про примусове повернення не має можливості, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичів на території України не має.

Також суд констатує, що відповідач не звертався до територіального підрозділу Державної міграційної служби України із заявами про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про що відповідач зазначив у судовому засіданні, відтак останній не відноситься до осіб, яким надано статут біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

За змістом частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Матеріалами справи та встановленими судовому засіданні обставинами підтверджено, що відповідач переслідував мету незаконного перетину державного кордону України в напрямку Західної Європи, без документів та коштів для добровільного повернення на батьківщину. Такі дії відповідача можуть загрожувати національним інтересам безпеки України, охорони громадського порядку та правам і законним інтересам громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що між Україною та ОСОБА_4 відсутній договір про реадмісію, суд приходить до переконання, що вимоги ОСОБА_3 прикордонного загону Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України про примусове видворення громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 3 ст. 160 КАС України 06 травня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 11 травня 2016 року.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 11, 70, 71, 86, 106-163, 183-5, 256 ч. 2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Затримати громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.М. Світлик