Справа № П/811/3314/15
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/3314/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

"11" травня 2016 р.

Дніпропетровськ

справа № П/811/3314/15

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Мартиненко О.В., розглянувши апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року у справі №П/811/3314/15 за позовом Приватного акціонерного товариства "Металит" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металит" задоволено частково..

29 лютого 2016 року відповідач , не погодившись з рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою у даній справі.

Враховуючи, що первинна апеляційна скарга, яка подана відповідачем 11.12.2015р., була повернута відповідачу 10.02.2016р. у зв'язку з невиконанням недоліків (відсутність документу про сплату судового збору), до повторної апеляційної скарги пред'являлися вимоги ст.186,187 КАС України, як до нової апеляційної скарги, та встановлено, що вона подана з порушенням строку її подання, встановленого ст.186 КАС України та без додержання вимог, встановлених ч.6 ст.187 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2016 року апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишено без руху, та надано тридцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку.. Підставою залишення апеляційної скарги без руху стало те, що відповідачем пропущено десятиденний строк подання апеляційної скарги на постанову, і підстави вказані заявником в клопотанні про поновлення строку визнані неповажними..

На виконання вищевказаної ухвали, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області, 29 квітня 2016 року надала суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та звільнення від сплати судового збору. Клопотання обґрунтовано тим, що порушення строку виникло у зв'язку з відсутністю кошторисних призначень та неможливістю сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Такі підстави для поновлення строку є неповажними з огляду на те, що, по-перше, законодавством встановлено десятиденний термін для подання апеляційної скарги, який вираховується з моменту отримання копії постанови суду першої інстанції, а не з моменту затвердження кошторису та виділення коштів на сплату судового збору, а по-друге, при поданні повторної апеляційної скарги відповідачем так і не було до неї додано документ про сплату судового збору (ненадання якого і було підставою для повернення первинної апеляційної скарги).

Щодо клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору, слід зазначити наступне.

Клопотання обґрунтовано відсутністю коштів на сплату судового збору. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у даному клопотанні, відповідачем не надано. Службова записка від 12.01.2016р. не свідчить про наявність чи відсутність коштів саме для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 88 КАС України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону України “Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, майновий стан сторони не є тотожним відсутності кошторисних призначень суб'єкта владних повноважень, адже держава в особі Кабінета Міністрів України взяла на себе обов’язок забезпечити фінансування державних органів, яких позбавили пільг щодо сплати судового збору. Тобто, обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 05.02.2016 року №2 "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"

Таким чином, клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Про відсутність підстав для задоволення такого клопотання свідчить також і ст.129 Конституції України та ст.7 КАС України, відповідно до яких однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин (у тому числі органами державної влади) своїх прав та обов’язків, передбачених законами України, у зв’язку з чим звільнення від його сплати окремих державних органів може негативно позначитися на стані виконання належних їм за законом повноважень.

Позивачем при зверненні до суду з позовом, судовий збір було сплачено, а тому звільнення відповідача від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, буде розцінено як надання йому певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу — юридичними та фізичними особами, які зобов’язані сплачувати відповідний збір саме при подачі позову, що на практиці означатиме звуження їхнього права на звернення до суду. Тобто, звільнивши відповідача від сплати судового збору, принцип рівності сторін буде нівельовано, що є неприпустимим.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 19 червня 2001 року у справі “Креуз проти Польщі” він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Більше того, Суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Таким чином вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Посилання відповідача на ухвали Верховного Суду України від 30.11.2015р. у справах №1170/2а-578/12, №804/6861/13-а, від 04.12.2015 року у справі 1170/2а-1511/12 є безпідставними, оскільки такі рішення, з огляду на ч.1 ст.244 КАС України, не є обов'язковими, зокрема, для суду апеляційної інстанції, оскільки ухвалені не за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху було отримано заявником 31 березня 2016 року, а отже, тридцятиденний строк з дня отримання даної ухвали сплинув 04 травня 2016 року.

Таким чином, станом на 11 травня 2016 року, підстави для поновлення строку апеляційного оскарження відсутні, оскільки відсутність коштів на сплату судового збору при поданні первинної апеляційної скарги та його несплата при подачі повторної апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску відповідачем десятиденного строку подання апеляційної скарги з моменту отримання копії постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.189 КАС України, якщо вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 165, ч. 4 ст.189 КАС України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити Кіровоградській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Визнати неповажними причини пропуску строку, які вказані в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року у справі №П/811/3314/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Суддя О.В. Мартиненко