Справа № 804/7136/15
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2016 рокусправа № 804/7136/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 дов від 08.02.2016

відповідача: - ОСОБА_2 дов від 18.01.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2015 року

у справі № 804/7136/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ»

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумська паляниця» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.11.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки податкового органу щодо завищення підприємством податкового кредиту є необґрунтованими, оскільки при здійсненні реєстрації податкової накладної № 21 від 26.06.2013 з боку контрагента позивача допущена технічна помилка, у звязку з чим позивачем правомірно включено дану накладну до податкового кредиту по податку на додану вартість товариства за лютий 2014 року із урахуванням наданого пізніше уточнюючого розрахунку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2015 адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що технічна помилка, допущена контрагентом позивача при реєстрації податкової накладної в ЄРПН, за наявності підтвердження реальності господарської операції і правомірності відображення її результатів в податковому обліку та за відсутності нормативного врегулювання питання щодо виправлення такої технічної помилки, не може слугувати підставою для притягнення до відповідальності добросовісного покупця (ТОВ «Сумська паляниця») у вигляді позбавлення права на податковий кредит.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідач зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що законодавець передбачив можливість недобросовісної поведінки деяких суб'єктів господарювання (продавців товарів /виконавців послуг), шляхом порушення прав контрагента (покупця/замовника) у формі відмови надати податкову накладну чи порушення порядку її заповнення та або/реєстрації в ЄРПН, і з метою захисту покупця товарів/замовника послуг закріпив положеннями п.201.10 ст.201 ПК України можливість такого суб'єкта подати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, що в свою чергу є підставою для формування податкового кредиту, проте, позивач такою можливістю не скористався, чим позбавив себе права на податковий кредит.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною, зазначає, що описка, допущена контрагентом позивача при реєстрації податкової накладної № 21 від 26.06.2013 в ЄРПН, не є підставою для висновку про порушення товариством п.198.6 ст.198 та п.201.10 ст.201 ПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Обставини справи в хронології розвитку свідчать про наступне.

25.06.2013 між ТОВ «Сумська паляниця» (Замовник) та КП «Архітектура. Будівництво. Контроль» Сумської міської ради укладений договір № АБК13-131 на виконання підрядних робіт (а с.23-25).

Виконавцем контрагентом позивача КП «Архітектура.Будівництво.Контроль» на вартість підрядних робіт виписано 26.06.2013 податкову накладну № 21 в сумі 65 277,08 грн., у тому числі ПДВ 10879,51 грн. (а. с.26).

Згідно квитанції № 1 КП «Архітектура.Будівництво.Контроль» 04.07.2013 зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 21 від 04.07.2013 (а. с.26).

Як зазначає позивач і не спростовує відповідач, позивачем отримано від КП «Архітектура.Будівництво.Контроль» податкову накладну № 21 від 26.06.2013 лише 01.02.2014.

Листом від 30.06.2014 № 64/0702 КП «Архітектура.Будівництво.Контроль» повідомило позивача, що:

- під час реєстрації в ЄРПН головним бухгалтером Комунального підприємства була допущена технічна описка та замість зазначення дати виписування податкової накладної - 26.06.2013, внесено в електронному вигляді дату виписки податкової накладної 04.07.2013 (це день реєстрації податкової накладної в ЄРПН), що підтверджує факт реєстрації;

- на паперовому носії податкова накладна виписана вірною датою отримання коштів - 26.06.2013;

- дана податкова накладна № 21 від 26.06.2013 (яка зареєстрована 04.07.2013) включена Комунальним підприємством «Архітектура. Будівництво. Контроль» Сумської міської ради до Декларації з ПДВ та реєстру виданих та отриманих накладних за червень 2013 року;

- у зв'язку з тим, що у п.201.10 ст. 201 ПКУ не передбачено механізму виправлення дати виписки до зареєстрованих в ЄРПН, контрагент попросив у позивача вибачення, зазначивши, що виправити помилку в електронному реєстрі податкових накладних не має можливості (а. с.28).

04.07.2014, з огляду на вказані обставини, позивачем подано до ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська Уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість за лютий 2014 року (а. с.40-48).

ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська проведено камеральну перевірку Уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість за лютий 2014 року, поданого ТОВ «Сумська паляниця» 04.07.2014, в частині безпідставного формування податкового кредиту за рахунок накладних, по яких минуло 365 днів з дня виписки, та в частині безпідставного формування податкового кредиту за рахунок накладних не зареєстрованих протягом 15 календарних днів продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт № 966/15-1/36572867 від 20.08.2015 (а. с.9-12).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Сумська паляниця» п.198.6 ст.198 ПК України, суть якого полягає в тому, що товариством сформовано податковий кредит на загальну суму ПДВ 10879,51 грн. за рахунок податкової накладної, незареєстрованої протягом 15 календарних днів продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), та за рахунок податкової накладної червня 2013 року, по якій минуло 365 днів з дня виписки податкової накладної, що призвело до заниження суми податкових зобовязань, заявлених в Уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість за лютий 2014 року на суму 10880 грн.

На підставі даного акту ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська винесено податкове повідомлення-рішення від 19.11.2014 № НОМЕР_1, яким збільшено суму податкового зобов'язання на суму 13 600 грн., у т. ч. за основним платежем - 10880 грн., за штрафними санкціями - 2720 грн. (а. с.21).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків податкового органу.

Спір між сторонами вник з приводу правомірності формування товариством податкового кредиту на загальну суму податку на додану вартість 10879,51 грн. за рахунок податкової накладної, по якій, як зазначає відповідач, минуло 365 днів з дня її виписки і яка не зареєстрована протягом 15 календарних днів продавцем в ЄРПН.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно абз.1-3 п.п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Уразі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Як встановлено вище, податкова накладна № 21 від 26.06.2013 фактично отримана ТОВ «Сумська паляниця» у лютому 2014 року і сума податку на додану вартість, вказана у цій податковій накладній, задекларована шляхом відображення її даних позивачем в Уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість за лютий 2014 року, що свідчить про відсутність спливу 365 днів з дати виписування вказаної податкової накладної.

Щодо посилань відповідача на відсутність реєстрації податкової накладної № 21 від 26.06.2013 протягом 15 календарних днів продавцем в ЄРПН, то відповідно до абз.1-7 п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

З означеної вище квитанції № 1 (а. с.26) вбачається, що податкова накладна № 21 зареєстрована КП «Архітектура.Будівництво.Контроль» 04.07.2013, тобто у межах встановленого в абз.7 п.201.10 ст.201 ПК України п'ятнадцятиденного строку, який обчислюється від дня її фактичного складання 26.06.2013.

Таким чином, доводи податкового органу, які стали підставою для висновку про порушення п.198.6 ст.198 ПК України на суму ПДВ 10 880 грн. і, як наслідок, прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 19.11.2014, є такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Стосовно посилань відповідача на те, що позивач не скористався можливістю подати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на контрагента (КП «Архітектура.Будівництво.Контроль») у відповідності до п.201.10 ст.201 ПК України, що позбавило позивача права на формування податкового кредиту за рахунок даної податкової накладної, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, чинним законодавством не врегульовано питання щодо виправлення помилок, допущених при здійсненні реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Разом з тим, у п.56.21 ст.56 ПК України визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Крім того, колегія суддів зауважує, що, як вбачається з акту перевірки від 20.08.2014, вищенаведені доводи відповідача не були підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Проте, відповідач в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України не довів існування податкової накладної на загальну суму ПДВ 10879,51 грн., виписаної КП «Архітектура.Будівництво.Контроль» на користь позивача, по якій би минуло 365 днів з дня її виписки та яка б не була зареєстрована протягом 15 календарних днів продавцем в ЄРПН.

Також відповідачем не доведено, що вищевказана технічна помилка у даті податкової накладної № 21 при реєстрації в ЄРПН призвела до заниження товариством податкового зобовязання з податку на додану вартість і свідчить про порушення позивачем п.198.6 ст.198 ПК України.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що у податкового органу були відсутні законні підстави для визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 19.11.2014.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову. Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2015.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2016 відстрочено сплату судового збору Державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відповідно до ст.88 КАС України до 19.04.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Приймаючи до уваги, що фактично до вказаної дати судовий збір не сплачено, згідно з вимогами ч.2 ст.88, ст..94 КАС України належить до стягнення з Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у загальному розмірі 2009,70 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2015 року у справі № 804/7136/15 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (, 49027, Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Шаумяна, будинок 5) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, Р/Р 1004 (КБКД 22030101), , банк отримувач ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська, МФО 805012, призначення платежу судовий збір за апеляційною скаргою, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2009,70 грн. (дві тисячі девять гривень сімдесят копійок).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко