Справа № 714/204/16-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 714/204/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Костишин Н.Я.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

10 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 Ємілії Марчелівни до Управління праці та соціального захисту населення Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити виплату допомоги,

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2016 року ОСОБА_2 Ємілія Марчелівна звернулась до Герцаївського районного суду Чернівецької області із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити виплату допомоги.

Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду.

Позивач не погодився із вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2016 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з таких підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 Ємілії Марчелівни, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний позов подано після закінчення строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною 2 статті 99 КАС України, і належних підстав для його поновлення не вбачається. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на тому, що про рішення Управління праці та соціального захисту населення Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області про відмову в призначенні державної соціальної допомоги від 02.03.2015р. позивач дізналась у березні 2015 року отримавши відповідний лист Управління, а тому з цього часу обчислюється шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи і є помилковими.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлених цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, згідно положень вказаної статті - початок перебігу строку звернення до суду безпосередньо пов'язане з часом коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом першої інстанції не було враховано, що позивачем не оскаржується рішення Управління праці та соціального захисту населення Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області про відмову в призначенні державної соціальної допомоги від 02.03.2015р. Більш того, вказане рішення відсутнє в матеріалах справи, а судом першої інстанції не встановлено факт існування такого рішення. Водночас, згідно п.9 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. №250, рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів. У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім'ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення.

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.03.2016р., просить суд визнати протиправною бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області щодо відмови в призначенні їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області призначити вказану допомогу за період з 24.12.2014р. по вересень 2015 року.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач 24.12.2014р. подала до відповідача необхідний пакет документів для призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, однак будь якої відповіді не отримала.

В березні 2015 року позивач повторно звернулась до відповідача з метою призначення та виплати вказаної допомоги, на що отримала відмову.

У жовтні 2015 року, позивач втретє подала до відповідача необхідний пакет документів для призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям і її сім'ї було призначено таку допомогу.

Слід зауважити, що позивач отримала в лютому 2016 року державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року.

Отже, про невиплату їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за період з 24.12.2014р. по вересень 2015 року позивач фактично дізналась в лютому 2016 року.

Також слід зазначити, що хоча законодавець і надав суду право приймати рішення щодо поважності пропуску строку звернення до суду (вирішувати питання про залишення адміністративного позову без розгляду) як на стадії відкритті провадження так і після, на протязі всього судового розгляду справи. Однак, поряд з тим закріпив в п. 2 ч. 1 ст. 109 КАС України правило за яким наявність у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав такої, що набрала законної сили ухвали про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (крім випадків, коли така ухвала винесена до відкриття провадження в адміністративній справі), є підставою для відмови у відкритті провадження при повторному зверненні. Тобто в разі прийняття рішення про залишення адміністративного позову без розгляду після відкриття провадження в справі позивач не вправі повторно звернутися з таким позовом.

Таким чином суд приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду в зв'язку з пропущенням строку звернення до суду після відкриття провадження, повинен особливо ретельно встановлювати обставини які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та "добросовісність" заявника. Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне ігнорування особою яка звертається до суду правил щодо строків такого звернення в т.ч. і звернення із значним пропуском строку, звернення до суду з пропуском строку з метою отримання "незаконної вигоди", уникнення відповідальності, тощо.

Із змісту наведених норм слідує, що суд самостійно повинен перевірити чи пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску. Саме такий висновок, повинен міститися в мотивувальній частині ухвали з питання залишення без розгляду. Натомість суд першої інстанції в супереч вимогам ч. 4 ч. 102 КАС України дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду.

При цьому слід згадати про правову позицію Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Правила строку звернення до суду закріплені в нормах КАС України є свого роду "фільтром", який сприяє формуванню законного і справедливого правосуддя, унеможливлюючи зловживання правом на звернення та стабілізуючи суспільні відносини. Однак неправильно застосовувати його, як перешкоду в зверненні до суду для захисту порушених прав та інтересів особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, так як прийняте з порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 Ємілії Марчелівни до Управління праці та соціального захисту населення Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити виплату допомоги скасувати.

Адміністративну справу направити до Герцаївського районного суду Чернівецької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4