Справа № 229/275/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гонтар А.Л.
Суддя-доповідач - Сіваченко Ігор Вікторович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року справа №229/275/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Геращенка І.В., Міронової Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 03 березня 2016 року у справі №229/275/16-а за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій незаконними і стягнення недоотриманих сум допомоги на дитину як одинокій матері,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради (далі - Управління) про визнання дій незаконними і стягнення недоотриманих сум допомоги на дитину як одинокій матері.

В обґрунтування позову зазначає, що за рішенням Дружківського міського суду від 12 липня 2005 року вона вдочерила дівчину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Їй передбачена щомісячна грошова допомога, як одинокій матері. 23 лютого 2015 року стосовно неї до ЄРДР за № 0000002 внесене повідомлення про скоєння нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України), а пізніше пред'явлена підозра в тому, що вона тривалий час отримувала пенсію по втраті годувальника на утримання доньки. Разом з тим, відповідач з квітня місяця припинив надання їй допомоги як одинокій матері.

Зважаючи на це, 30 листопада 2015 року вона звернулась до Управління з відповідною заявою.

23 грудня 2015 року ОСОБА_3 отримала відповідь, згідно з якою відповідач відмовив їй поновити передбачені чинним законодавством виплати безпідставно.

Вважає, дану відмову незаконною та просить відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав з квітня 2015 року, визнати неправомірними дії Управління щодо відмови в нарахуванні та виплат їй допомоги на дитину, як одинокій матері; зобов'язати Управління нарахувати на її користь та виплатити їй щомісячну державну соціальну допомогу на дитину, як одинокій матері, починаючи з квітня 2015 року.

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 03 березня 2016 року позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано дії Управління щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 допомоги на дитину як одинокій матері незаконними та зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача щомісячну державну соціальну допомогу на дитину, як одинокій матері, починаючи з травня 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов до такого висновку, що відповідно до ст. 18-4 Закону України від 21 листопада 1992 року N 2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон N 2811-XII) або пунктом 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок) умови припинення або призупинення нарахування та виплати соціальної допомоги, та будь-яких зловживань або подання документів із свідомо неправдивими відомостями про зміну складу сім'ї, приховання обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо, позивачем не допущено. Тобто, судом першої інстанції не встановлено, підстав для припинення виплат позивачці.

Не погодившись з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 03 березня 2016 року, Управління подало апеляційну скаргу. Вважає постанову необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального права, судом при прийнятті постанови у справі неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, оскільки зловживання та приховання обставин, що вплинули на виплату державної допомоги, наявні та допущенні ОСОБА_3

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами встановлено, що відповідно до актового запису, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області 03 березня 2004 року за № 8, ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Відповідно до витягу з ДРАЦСГ про реєстрацію народження ОСОБА_4, відомості про батька дитини записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного Кодексу України (а.с.17).

28 лютого 2006 року ОСОБА_4 звернулась до Управління з заявою про призначення допомоги на дитину одинокій матері.

Рішенням Управління від 17 березня 2006 року № 9736 ОСОБА_3 допомогу було призначено на підставі поданого пакету документів, як одинокій матері на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 26 жовтня 2010 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Дружківці у Донецькій області їй була призначена пенсія по втраті годувальника.

Згідно ст. 21 Закону N 2811-XII органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги сім'ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність відповідних документів, поданих для призначення допомоги.

Тому, Управлінням були зроблені відповідні запити.

Листом за № 1324/03 від 17 лютого 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці у Донецькій області повідомило Управління про отримання ОСОБА_3 пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Згідно ст. 18-1 Закону N 2811-XII право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію.

Як зазначає відповідач у своїх запереченнях, що при поданні заяви до Управління для призначення допомоги на дітей одиноким матерям заявницю було проінформовано щодо необхідності повідомити Управління у разі будь яких змін що можуть вплинути на розмір чи наявність права на отримання цього виду допомоги.

Проте, ОСОБА_3 продовжувала отримувати пенсію у зв'язку із втратою годувальника та допомогу на дітей одиноким матерям в Управлінні, не маючи на неї права з моменту призначення пенсії.

Відповідно до вищевикладеного, відкрито кримінальне провадження №0000002 за складом злочину, передбаченого ст. 190 КК України та 12 березня 2015 року Ухвалою Дружківського міського суду було вилучено особову справу ОСОБА_3 на час проведення слідства.

З 01 квітня 2015 року виплати позивачці були припинені на підставі розпорядження Управління від 16.03.2015 б/н.

30 листопада 2015 року позивач подала заяву відповідачу про поновлення виплат допомоги як одинокій матері (а.с.7).

Листом Управління від 17 грудня 2015 року за №Г-497-17 позивачці було відмовлено у поновлені виплат у зв'язку із відсутністю особовій справи, яка витребувана на підставі ухвали Дружківського міського суду на час проведення слідства (ас.8).

Згідно з пунктом 36 Порядку допомога на дітей одинокім матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах 1 -IV рівня акредитації - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше аніж до досягнення ними 23 років) включно.

Виплата допомоги в розмірі, що перевищує мінімальний, здійснюється протягом шести календарних місяців. Якщо особа, якій призначена допомога, після закінчення зазначеного строку не підтвердила право на призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, допомога виплачується у мінімальному розмірі.

Відповідно до вимог статті 18-4 Закону N 2811-XII виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги.

Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється у разі: тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового працевлаштування дитини. У разі припинення дії обставин, передбачених частиною другою цієї статті, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин. Припинення або призупинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Виплата допомоги припиняється або зупиняється на підставі поданих обґрунтованих пропозицій органу опіки та піклування за поданням центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді до органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Суд першої інстанції зробив висновки, що в даному випадку відсутні, передбачені статтею 18-4 Закону N 2811-XII або пунктом 36 Порядку, умови припинення або призупинення нарахування та виплати соціальної допомоги, та будь-яких зловживань або подання документів із свідомо неправдивими відомостями про зміну складу сім'ї, приховання обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо, позивачем не допущено.

Але колегія суддів апеляційної інстанції з таким висновком погодитись не може, з огляду на наступне.

Управління є головним розпорядником бюджетних коштів, тому відповідно до чинного законодавства повинно перевіряти інформацію зазначену отримувачами допомог та субсидій, це визначено у п. 48 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми».

Тому, після отримання інформації від Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області, що в період з листопада 2010 по квітень 2015 ОСОБА_3 отримувала і допомогу в Управлінні, і пенсію у зв'язку із втратою годувальника в органі Пенсійного Фонду України, не повідомивши про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, Управлінням було прийнято рішення про припинення виплати допомоги.

Вирішуючи спір, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 18-1 Закону N 2811-XII право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію.

Тобто, якщо позивач отримувала на дитину пенсію в разі втрати годувальника, вона не мала права на допомогу на дитину одиноким матерям.

Відповідно до ст. 22 Закону N 2811-XII та п. 49 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», «одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.».

Таким чином, системний аналіз положень Закону N 2811-XII дозволяє апеляційному суду дійти висновку, що перелік для припинення виплати означеної допомоги, визначений статтею 18-4 цього Закону або пунктом 36 Порядку не є вичерпним. Втрату права на одержання цієї допомоги також слід розцінювати як підставу для її припинення.

Отже, на підставі аналізу норм законодавства та оцінки фактичних обставин справи колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не допущено будь-яких зловживань або подання документів із свідомо неправдивими відомостями про зміну складу сім'ї, приховання обставин, що впливають на виплату державної допомоги.

Відтак очевидно, що Управління діяло в межах чинного законодавства, при прийнятті рішення припинення виплат.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позов.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до приписів ст. 94 КАС України понесені відповідачем судові витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 606,30 грн. підлягають відшкодуванню позивачем.

Керуючись статтями 9, 11, 95, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради - задовольнити.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 03 березня 2016 року у справі №229/275/16-а - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій незаконними і стягнення недоотриманих сум допомоги на дитину як одинокій матері - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 606 (шістсот шість) гривень 30 копійок на користь Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради (вул. Машинобудівельників, буд. 64, м. Дружківка, Донецька область).

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В.Сіваченко

Судді: І.В.Геращенко

Г.М.Міронова