Справа № 2-а-447/10
Суддя: Бандура А. П.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а-447/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку скороченого провадження)

14 грудня 2010 року смт. Млинів, Рівненської області

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області Бандура А.П.

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненській області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень у відмові виплати добавки до пенсії як соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся в Млинівський районний суд Рівненської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень у відмові виплати добавки до пенсії як соціальної допомоги дітям війни, посилаючись на те, що відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має соціальний статус дитини війни. Статтею 6 цього закону передбачено його право отримувати щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідач порушуючи зазначене право, вказаних виплат йому не проводить. У позовній заяві просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому недоплачену до пенсії, як дитині війни державну соціальну допомогу за період з 01 січня 2007 року по даний час.

Ухвалою судді Млинівського районного суду Рівненської області відкрито скорочене провадження у даній справі.

Крім того, судом винесена ухвала про поновлення строку звернення до суду.

У встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України строк відповідач подав суду письмові заперечення проти позову ОСОБА_1, в яких позов не визнав. Посилаючись на безпідставність викладених у позовній заяві вимог та пропуск позивачем строків звернення до суду, просить у позові відмовити.

Наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи в порядку скороченого провадження та ухвалення постанови відповідно до ч.6 ст. 183-2 КАС України.

Спір підлягає вирішенню на підставі ч.2 ст.19, ч.3 ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, згідно з якими, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі коли закон, який був чинний до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії "дітям війни", встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в редакції від 19 грудня 2006 року, "дітям війни пенсії…, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком".

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

На думку суду, стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік, відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 за №6-рп/2007 року, щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", яким зупинено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України, є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України Управління Пенсійного Фонду України в Млинівському районі Рівненської області повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 09 липня 2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України Рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09 липня 2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з 09 липня 2007 року.

Що ж стосується вимог позивача за 2008 рік, то відповідно до п.п.41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції:

"дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів."

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України " і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу І, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що з 22 травня 2008 року Управління Пенсійного Фонду України в Млинівському районі Рівненської області повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, в розмірі передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 01 січня 2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп.41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

З 22 травня 2008 року, відповідач мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та ст. 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у 2009 році складає: з 1 січня - 498 гривень, з 1 листопада - 573 гривень.

Згідно із ст. 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у 2010 році складає: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Конституційний Суд Україні 9 вересня 2010 року у справі 1-40/2010 за конституційним поданням Верховного Суду України, визнав неконституційними положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року № 1691-VI та при цьому визначив, що такі справи, в тому числі за позовами до органів Пенсійного фонду, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналіз наведеного закону і обставин справи, дають суду підстави для висновку, що соціальні права ОСОБА_1 на отримання доплати до пенсії як особи, що має статус "дитини війни" на 30 відсотків, порушені, а тому підлягають захисту в судовому порядку шляхом часткового задоволення його позову.

Таким чином, суд вважає за доведені обставини, на які посилається позивач.

На підставі ч.2 ст.3, ст.8, ч.2 ст.19, ст.46, ст.152 Конституції України, ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини, ст.ст.1, 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ч.2 ст.8, ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року, абз.1 п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», п.2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, керуючись ст.ст. 11, 71, 159, 183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 Григоровича до Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненській області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень у відмові виплати добавки до пенсії як соціальної допомоги дітям війни задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області, що полягають у відмові провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року; з 1 січня 2009 року по 14 грудня 2010 року протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області здійснити ОСОБА_1, як дитині війни, нарахування та виплату надбавки до пенсії в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року; з 1 січня 2009 року по 14 грудня 2010 року, з врахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами, а також іншими особами, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, в апеляційному порядку.

Апеляція на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Млинівський районний суд Рівненської області, протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною і виконується негайно.

Суддя А.П. Бандура