Справа № 650/344/16-а
Суддя: Сікора О. О.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 650/344/16-а
провадження № 2-а/650/4/16
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2016 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді - Сікора О.О.,

за участю секретаря Ялаєвої Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Олександрівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Великоолександрівської районної державної адміністрації про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та стягнення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій, після уточнень, просить визнати незаконними дії управління соціального захисту населення Великоолександрівської районної державної адміністрації по відмові у виплаті соціальної допомоги малозабезпеченій сімї, стягнути з відповідача на користь позивача виплату соціальної допомоги малозабезпеченій сімї за період з 28.12.2015 року по 12.03.2016 року в розмірі згідно чинних нормативно-правових актів.

В обґрунтування позову позивач вказала на те, що 28.12.2015 року нею було здано пакет документів в Управління соціального захисту населення Великоолександрівської районної державної адміністрації для призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї. Пославшись на пункт 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, затвердженого Постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250, зазначила, що її сімя має статус багатодітної родини так як у неї троє дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. ЇЇ чоловік ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 на момент подання документів не мав статусу (не працював, на обліку в РЦЗ не перебував), а вона будучи скороченою 01.09.2015 року з посади заступника начальника Управління агропромислового розвитку Великоолександрівської районної державної адміністрації в зв'язку з реорганізацією останнього стала на облік в Районний центр зайнятості. Її син ОСОБА_2 курсант ІІ курсу Херсонської державної морської академії навчається на денній формі навчання та отримує стипендію.

Відповідно до п. 6 Постанови КМУ № 250 від 24.02.2003 року позивачка заповнила декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та в розділі ІІ. Доходи членів сімї або зареєстрованих у житловому будинку осіб, членам сімї, що проживають окремо за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 років розділі Вид та розмір доходу вказала вид та розмір доходу усіх працездатних членів її сімї. Так як чоловік не має статусу, в декларації вона написала не працює, доходів не має.

Пославшись на п.8 Постанови КМУ № 250 від 24.02.2003 року вказала на те, що відповідальна особа Управління, яка приймала у неї документи та зареєструвала справу на № 4740 не повідомила її про те, що їй буде відмовлено в призначенні соціальної допомоги, тому що її чоловік не має статусу (не працює та не перебуває на обліку в РЦЗ), тим самим порушивши її право на отримання соціальної допомоги.

Відповідно до пункту 9 Постанови рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів, а саме до 07 лютого 2016 року, що зроблено не було .

У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім'ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення, що знову було порушено, тому що відмову в наданні соціальної допомоги підготували 09 березня 2016 року, а вручили пізніше.

Мотивуючи незаконність дій відповідача позивачка зазначила про те, що утверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини 2 статті 6, частини 2 статті 19, частини 1 статті 68 Конституції України вони є загальнообовязковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобовязань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що фактично уповноважена особа Управління, яка здійснювала прийняття заяви та документів, не повідомила їй про необхідність надання довідки про статус чоловіка. Стверджувала, що на уповноважену особу Управління покладено обовязок розяснювати питання повязані із наданням соціальної допомоги малозабезпеченій сімї особі яка звертається, в тому числі повідомляти про те, що за поданими документами їй буде відмовлено. Крім того, вказала, що питання про призначення її сімї допомоги неправомірно без її відома було винесено на розгляд комісії, що також свідчить про неправомірність відмови.

В судовому засіданні ОСОБА_6 проти позовних вимог заперечила, просила у їх задоволенні відмовити. Пояснила, що уповноважена особа, яка приймала від ОСОБА_1 документи діяла у відповідності до вимог законодавства та не повинна була повідомляти позивачку про відмову у наданні допомоги, оскільки попереднє прийняття рішення не відноситься до її компетенції. Прийняття рішення про відмову у наданні соціальної допомоги було здійснено у встановлені законом строки. Також зазначила, що відсутність у чоловіка заявниці статусу є підставою, за визначених законодавством умов, для винесення питання про призначення соціальної допомоги саме на вирішення спеціально створеної комісії, яка проводить засідання один раз на місяць і діє відповідно до затвердженого Положення.

Отже, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що предметом даного адміністративного позову є право особи на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Вислухавши думку сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус малозабезпеченої сім'ї, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01.06.2000 № 1768-ІІІ (далі Закону), а умови їх призначення та виплати врегульовані Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого Постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250 (далі Порядок).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.1 Закону державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї, а малозабезпечена сім'я це сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які постійно проживають на території України, що закріплено ст.3 Закону.

Статтею 4 даного Закону врегульовано порядок отримання державної соціальної допомоги, зокрема заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до органу праці та соціального захисту населення за місцем його проживання або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім'ї; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім'ї аліменти); довідка про наявність та розмір земельної частки (паю). Форми заяви, довідки про склад сім'ї, декларації про доходи та майно встановлюються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. Органи праці та соціального захисту населення для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів державної податкової адміністрації. Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз'яснення порядку його оскарження.

Відповідно до п.1 Порядку державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї.

Статтею 7 Закону та п. 10 Порядку визначено перелік підстав, за яких соціальна допомога не призначається, зокрема, у випадку, коли працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку).

За наявності обставин, передбачених у п. 10 Порядку, державна соціальна допомога може бути призначена органом соціального захисту населення на підставі рішень районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій у разі, коли, якщо у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно - технічних, вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років).

В судовому засіданні встановлено, що 28.12.2015 року до Управління соціального захисту населення Великоолександрівської районної державної адміністрації (далі Управління) звернулася позивачка із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

При прийнятті вказаної заяви та документів позивачці було повідомлено про необхідність надання впродовж місяця до 28.01.2016 року також довідки про заробітну плату та довідки про пільги за період з 01.06.2015 року по 01.12.2015 року.

Протягом вказаного місяця зазначені довідки позивачкою були надані та 03.02.2016 року за місцем проживання позивачки було проведено обстеження матеріально-побутових умов сімї державним соціальним інспектором, про що складено відповідний ОСОБА_6 за № 82.

Згідно витягу з протоколу № 2 засідання комісії з питань призначення державних соціальних допомог малозабезпеченим сімям, субсидій та пільг від 19.02.2016 року та наданих представником відповідача пояснень позивачці відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї відповідно до пункту 10 Порядку з тієї причини, що чоловік заявниці не мав статусу (ніде не працював, на обліку в РЦЗ не перебував).

Таке рішення комісії прийнято у порядку та в межах компетенції, що визначено Положенням про комісію з розгляду питань призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, житлових субсидій та пільг, затвердженого Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 26.01.2016 року № 17 (далі Положення).

Так, завданням комісії є прийняття рішень щодо призначення (не призначення), зокрема, державних соціальних допомог малозабезпеченим сімям п.5 Положення.

Згідно п.5.2 Положення до компетенції комісії належить вирішення питання про надання допомоги у випадках визначених ст. 7 Закону, зокрема, у випадках, якщо працездатні члени малозабезпеченої сімї не працюють та у такій сімї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років.

Рішення комісії приймається простою більшістю від присутніх її членів відкритим голосуванням (п.6 Положення), а заяви про призначення допомоги комісія розглядає без присутності заявника (п.8 Положення).

Щодо кожної розглянутої справи комісія приймає рішення про призначення (не призначення) допомоги, зміст якої стисло викладається в протоколі засідання комісії (п.10 Положення).

Рішення комісії оформляється протоколом, який складає секретар комісії та підписується головуючим, секретарем та членами комісії присутніми на засіданні (п.11 Положення).

Витяг з протоколу рішення комісії щодо призначення (не призначення) допомоги завіряється підписом секретаря комісії та зберігається в особовій справі (п.12. Положення).

Згідно пунктів 15 та 17 Положення засідання комісії проводиться один раз на місяць або винятково в разі необхідності, а розяснення щодо застосування положень діючого законодавства, на підставі яких приймається рішення про призначення (не призначення) допомоги, надає управління соціального захисту населення Великоолександрівської районної державної адміністрації.

На підставі такого рішення Управління 09.03.2016 року було оформлено Повідомлення про відмову соціальної допомоги, відомості про надіслання та отримання позивачкою якої у матеріалах особової справи, що була досліджена у судовому засіданні, відсутні. Сторони у судовому засіданні визнали, що Повідомлення вчасно надіслано не було і позивачка отримала його через декілька місяців звернувшись до Управління особисто.

Отже, в зв'язку з тим, що чоловік позивачки не працював протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням допомоги та не був зареєстрований у службі зайнятості як такий, що шукає роботу, у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє дітей віком до 18 років, питання про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям вирішувалося комісією з розгляду питань, призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, житлових субсидій та пільг, яка прийняла рішення про відмову у призначенні допомоги. Рішення комісії обов'язкове для виконання.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідач у справі - Управління соціального захисту населення Великоолександрівської районної державної адміністрації за відсутності підстав для призначення соціальної допомоги ОСОБА_1 на загальних підставах, діяло правомірно, у межах наданих йому чинним законодавством повноважень, подавши її заяву на розгляд районної комісії з розгляду питань, призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, житлових субсидій та пільг Великоолександрівської РДА та за результатами прийняття комісією рішення про відмову у наданні позивачу соціальної допомоги, правомірно відмовило у її виплаті, про що й було повідомлено позивача.

Отже, в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт прийняття відповідачем необґрунтованого та протиправного рішення щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, а тому її позов до задоволення з підстав, наведених у позовній заяві, не підлягає.

Посилання позивачки на те, що особо, яка приймала від неї заяву та документи не попередила про те, що їй буде відмовлено в призначенні соціальної допомоги тому що її чоловік не має статусу та не вказала про необхідність додаткового надання довідки про статус чоловіка суд не може прийти до уваги, оскільки такого обовязку на відповідальних осіб Управління чинним законодавством не покладено, а вказаної довідки законодавством не передбачено.

Законодавець лише покладає обовязок на орган соціального захисту населення повідомити уповноваженого представника сімї про необхідність надання додаткових документів. Про надання попереднього висновку щодо результатів розгляду відповідної заяви або надання порад з метою сприяти особі в отриманні соціальної допомоги у п.8 Порядку не йдеться.

При цьому, вирішуючи дане питання суд приймає до уваги, що відсутність на момент подання заяви про призначення соціальної допомоги у чоловіка заявниці статусу є не недоліком який має і може бути усунутий для настання можливості розглянути заяву, а є власним волевиявленням особи. Більш того, набуття чоловіком статусу після прийняття заяви про надання соціальної допомоги Управлінням не матиме юридичного значення для вирішення питання оскільки такий статус має існувати до подання заяви про призначення соціальної допоги.

Твердження позивачки про відсутність у відповідача підстав для винесення питання про призначення соціальної допомоги на розгляд комісії також не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки при судовому розгляді встановлено правомірність дій Управління та комісії при прийнятті зазначеного рішення.

Несвоєчасне повідомлення позивачки про відмову у наданні соціальної допомоги хоча і свідчить про недотримання відповідачем вимог п.9 Порядку, однак не може слугувати про неправомірність на цій підставі дій Управління по відмові у виплаті соціальної допомоги малозабезпеченій сімї.

Позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача на користь позивача виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сімї за період з 28.12.2015 року по 12.03.2016 року в розмірі чинних нормативно-правових актів також задоволенню не підлягають, як такі, що є похідними від основної вимоги у задоволенні якої судом відмовлено.

На підставі ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 7-10 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», п.п. 3, 6 - 10 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги, керуючись ст. ст. 4, 6, 8-12, 14,71, 128, 158, 163, 167 КАС України,-

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Великоолександрівської районної державної адміністрації про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та стягнення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд, який виніс постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ______________ О.О. Сікора