Справа № 826/1961/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

щодо вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду

26 квітня 2016 року м. Київ № 826/1961/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді Шулежка В.П., суддів Іщука І.О., Погрібніченка І.М.,

за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О.,

представників сторін:

представник позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - Махинич Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_3 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зобов'язання вчинити дії.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням строку звернення позивача до суду, мотивоване тим, що з 2011 року позивач був обізнаний про порушення своїх прав з підстав вчинення відповідачем оскаржуваних дій, в той час як з даним позовом звернувся до суду лише 09.02.2016р.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечував та зазначив, що строк звернення до суду не пропущений та просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Статтею 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення позивача до суду є відмова у наданні позивачу статусу учасника бойових дій з підстави встановлення учасника бойових дій виключно особам рядового та начальницького складу ДСНС України.

Так, позивачем 25.10.2015 подано до канцелярії відповідача заяву про розгляд документів для встановлення статусу учасника (ветерана) війни, на яку 09.11.2015 надано відповідь № 02-16309/284 про повернення наданих позивачем матеріалів.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що позивач був обізнаний про порушення відповідачем прав, свобод та інтересів в межах заявлених позовних вимог не раніше 09.11.2015, та просить вчинити дії саме на розгляд заяви від 28.10.2015

В свою чергу відповідач у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду зазначає, що питання щодо надання ОСОБА_3 статусу учасника бойових дій вже розглядалося у 2010 році, на підтвердження чого надано витяг з протоколу засідання комісії з питань, пов'язаних з установленням статусу ветерана війни особам рядового і начальницького складу МНС України № 22 від 16.07.2010.

Вдруге в 2011 році згідно витягу з протоколу Комісії № 28 від 20.06.2011 питання щодо ОСОБА_3 було розглянуто повторно та відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій.

Проте, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обізнаності позивача щодо розгляду питання про надання йому статусу учасника бойових дій у вказані періоди.

Колегія суддів зазначає, що Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 5 Конституції України).

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Враховуючи, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

У демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 Конвенції не відповідало б меті та призначенню цього положення. Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (ст. 42, п. 36 рішення у справі «Беллет проти Франції»).

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, основною складовою права на справедливе судочинство є право доступу до такого судочинства, в розумінні забезпечення особі можливості звернення до суду для вирішення спору.

Право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що згідно штампу вхідної кореспонденції, проставленого на адміністративному позові, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду 09.02.2016, тобто в межах передбаченого положеннями ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку з моменту, коли позивач дізнався про порушення його прав.

Відповідачем, в свою чергу, не надано належних та допустимих доказів повідомлення позивача про відмову у наданні статусу учасника бойових дій у 2010 та 2011 році, а дії відповідача оскаржує щодо невирішення заяви від 28.10.2015 року.

Таким чином, розглянувши заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, враховуючи те, що позов поданий з дотриманням строків звернення до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Державної служби України з надзвичайних ситуацій про залишення позовної заяви без розгляду в частині - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати особам, що беруть участь у справі.

3.Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту постановлення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 28.04.2016 р.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя І.О. Іщук

Суддя І.М. Погрібніченко