Справа № 2-а-15108/11
Суддя: Медінцева Н. М.
Дата ухвалення: 2012-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2012 Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації про визнання дій відповідча неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із відповідним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є інвалідом 2 групи, у нього встановлено звязок захворювання з ліквідацією наслідків на ЧАЕС. Група інвалідності встановлено з 12 травня 2011 року, до цього він мав 3 групу інвалідності. Вважав, що має право на компенсацію за шкоду, завдану здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до вимог ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиодноразова компенсація виплачується інвалідам 2 групи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Тобто, вважав, що йому відповідачем повинно було виплачено різницю одноразової компенсації в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, тобто 14400 грн.

Оскільки зазначена компенсація не була йому сплачена він звертався до відповідача з письмовою заявою, але відповідач йому відмовив.

Просив визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації в частині відмови у виплаті йому компенсації в розмірі 45 мінімальних зарплат неправомірними. Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення нарахувати та виплатити йому різницю одноразової компенсації учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі 15 мінімальних зарплат, згідно до ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 14400 гривень.

До початку судового засідання позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представником відповідача подано письмові заперечення проти позову, а також зазначено на розгляд справи за відсутності їх представника, просили у позові відмовити.

Суд ухвалив провести розгляд справи в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач у справі має статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесений до категорії 1, що підтверджується відповідним посвідченням А № 409188 від 28.11.2002 року, а також вкладкою що діє безстроково.

Згідно до ст.1 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофивизначено, що державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується в тому числі й на принципі соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

Відповідно до вимог ст.48 зазначеного Закону визначені розміри одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою. А саме, інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат.

Також зазначено, що у разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.

Позивачу відповідно до довідки МСЕК 12.05.2011 року було встановлено 2 групу інвалідності. Йому була виплачена одноразова компенсація в сумі 94 гривні 80 копійок.

Тобто, позивачу було встановлено 3 групу інвалідності, а з 12.05.2011 року встановлено 2 групу інвалідності, внаслідок зазначеного підлягало виплаті компенсація у розмірі різниці 15 мінімальних заробітних плат.

Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Позивач звертався до відповідача щодо виплати компенсації відповідно до закону у звязку із встановленням 2 групи інвалідності, але позивачу було відмовлено.

Відповідно до ст.62 Закону Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофизазначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Постанова Кабінету Міністрів України від 26.07.96 N 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не передбачає умови, розміри та порядок виплат одноразової компенсації інвалідам. Крім того, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу і тому суд при вирішенні позовних вимог керується саме вимогами статті 48 вказаного Закону, який передбачає право позивача на одноразову компенсацію в розмірі 15 мінімальних заробітних плат. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в подальшому будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням розміру мінімальної плати на момент виплати.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що дії відповідача повязані з недорахуванням та неоплатою позивачу одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при встановленні 2 групи інвалідності, передбаченою ч.1 ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофиє неправомірними.

Згідно положень ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд визнати такі дії незаконними та зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, але прийняти рішення щодо стягнення конкретних сум суд не має повноважень.

Враховуючи, що позивач при зверненні до суду звільнений від сплати державного мита, як громадянин, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", сума державного мита підлягає віднесенню на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 3, 6-12, 71, 86, 94, 158-163 КАС України, Законом України Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації про визнання дій відповідча неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації, повязані з недорахуванням та неоплатою йому одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при встановленні 2 групи інвалідності, передбаченою ч.1 ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотриману одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при встановленні 2 групи інвалідності виходячи із положень ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофищодо виплати різниці у компенсаціях у вигляді 15 мінімальних заробітних плат.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Н. М.Медінцева