Справа № 2а-6654/11/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Київ К/800/1/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Шевчук П.О.,

представника позивача Якименка Ю.В.,

представника відповідача Макаренка С.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2012 у справі №2а-6654/11/2670 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» до Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представників сторін, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2012, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» до Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення від 27.09.2010 №/0, від 15.12.2010 №/1, від 17.02.2011 №/2.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Окружна державна податкова служба - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби 24.12.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 20.02.2013 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2012, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, підпунктів 7.2.1, 7.2.6 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», статей 7, 9, 11, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією у місті Києві по роботі з великими платниками податків проведено планову документальну виїзну перевірки Відкритого акціонерного товариства «Укртранснафта» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2009 по 31.03.2010.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпунктів 7.2.1, 7.2.6 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 01.04.2009 по 31.03.2010 в сумі 5777916,00грн.

За результатами перевірки Спеціалізованою державною податковою інспекцією у місті Києві по роботі з великими платниками податків складено акт від 15.09.2010 №450/41-20/31570412 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.09.2010 №/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 8666874,00грн. (за основним платежем 5777916,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 2888958,00грн.); від 15.12.2010 №/1, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 8467680,00грн. (за основним платежем 5645120,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 2822560,00грн.); від 17.02.2011 №/2, яким позивачу зменшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 8445326,95грн. (за основним платежем 5630219,83грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 2815106,92грн.).

Підставою для визначення податкових зобов'язань слугував висновок податкового органу про відсутність реального здійснення господарських операцій між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СМД-Інвест»; неправомірність формування податкового кредиту за операціями з проведення будівельно-ремонтних робіт нафтопроводу «Жулин-Надвірна»; непроведення позивачем коригування податкового кредиту, сформованого за операціями з купівлі нафти у Приватного підприємства «Укрметпром».

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СМД-Інвест» укладено договір від 27.04.2009 №24-04/09, відповідно до умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю «СМД-Інвест» бере на себе зобов'язання виконати капітальний ремонт анодних контурів заземлення СКАЗ на 119 км., 237 км, 308 км, нафтопроводу Броди-Держкордон.

Реальність спірних господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «СДМ-Інвест» підтверджується належними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства, зокрема, актами виконаних робіт за формою №КБ-2, податковими накладними, довідками про вартість виконаних підрядних робіт за типовою формою №КБ-3, документами на розхід матеріальних ресурсів та на витрати на транспортування і відрядження підрядних працівників

Судом першої та апеляційної інстанції досліджувалось питання щодо добросовісності позивача при вчиненні спірних господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «СДМ-Інвест» та встановлено на час укладення та виконання договору Товариство з обмеженою відповідальністю «СДМ-Інвест» був у встановленому порядку зареєстрованим як юридична особа та платник ПДВ, мав ліцензію на здійснення будівельної діяльності АВ №356784, що видана Міністерством регіонального розвитку та будівництва України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагента для одержання товариством незаконної податкової вигоди, позивач не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу, зокрема, внаслідок несплати податків його контрагентом.

Таким чином, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарської операції, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з Товариством з обмеженою відповідальністю «СДМ-Інвест».

Щодо висновку податкового органу про неправомірність формування податкового кредиту за операціями з проведення будівельно-ремонтних робіт нафтопроводу «Жулин-Надвірна» колегія суддів звертає увагу на наступне.

За висновками відповідача нафтопровід «Жулин-Надвірна» з 01.04.2009 по 31.03.2010 не використовувався у господарській діяльності Філії «МН «Дружба», а відтак позивачем завищено податковий кредит по податку на додану вартість за рахунок включення до його складу сум податку згідно податкових накладних за проведені ремонтні роботи основного засобу - нафтопроводу «Жулин-Надвірна», який не використовувався у господарській діяльності позивача.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Філією «МН «Дружба» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» укладено договір від 11.02.2009 на проведення капітального ремонту повітряного переходу через р. Лимниця нафтопроводу «Жулин-Надвірна». Ремонт проводився згідно плану заходів по ліквідації повені, яка сталося в період 23-28 липня 2008 року. Згідно умов даного договору передбачено монтаж нового трубопроводу, монтаж лінійно-кабельних споруд, підключення новозбудованих ділянок до діючих нафтопроводів. Зазначені операції оформлено первинними документами, які за формою і змістом відповідають вимогам законодавства, розкривають зміст господарської операції, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності.

Також між позивачем та Відкритим акціонерним товариством «Нафтохімік Прикарпаття» (продавець) укладено договір купівлі-продажу від 10.03.2003 №207/1 відповідно до умов якого продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти та оплатити товар - трубу електрозварну прямошовну, кількість та асортимент якої вказано в специфікації, що міститься в Додатку №1, який є невід'ємною частиною договору. Розрахунки здійснюються покупцем після здачі нафтопроводу Жулин-Надвірна в експлуатацію та по закінченню першого місяця з моменту початку надання покупцем продавцю послуг з перекачки нафти.

Фактично нафтопровід (як основний засіб 1 групи) не може проводити господарську діяльність з метою отримання доходу без нафтопереробного заводу Відкритого акціонерного товариства «Нафтохімік Прикарпаття» та залежить від його поставок. Протягом періоду з 3 кварталу 2005 року (період введення нафтопроводу в експлуатацію) по 1 квартал 2010 року, нафтопровід «Жулин-Надвірна» знаходився в режимі утримання в безпечному стані.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що під час експлуатації лінійної частини МН в режимі утримання в безпечному стані фактично необхідно виконувати комплекс робіт з технічного о обслуговування вказаних об'єктів згідно з вимогами чинних нормативних документів в обсягах, як і при експлуатації лінійної частини МН і НПС в режимі транспортування.

Таким чином, враховуючи, що нафтопровід «Жулин-Надвірна» є складовою системою діючих магістральних нафтопроводів України, та під час експлуатації лінійної частини МН в режимі утримання в безпечному стані необхідно виконувати комплекс робіт з технічного о обслуговування вказаних об'єктів згідно в обсягах як і при експлуатації лінійної частини МН і НПС в режимі транспортування, висновок відповідача про завищення податкового кредиту за рахунок включення до його складу сум податку згідно податкових накладних, отриманих від Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» за проведені ремонтні роботи нафтопроводу «Жулин-Надвірна», є необґрунтованим.

Щодо висновку про неправомірність включення позивачем до податкового кредиту 5553801,00грн. за операціями з Приватним підприємством «Укрметпром» колегія суддів звертає увагу на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та Приватним підприємством «Укрметпром» укладено договір від 04.10.2007 №0410-07Н на поставку сирої нафти. На виконання умов договору позивачем протягом 4 кварталу 2007 року було перераховано на рахунки контрагента авансові платежі у сумі 597767650,00грн., у зв'язку з чим Приватним підприємством «Укрметпром» виписано податкові накладі. Вказані податкові накладні включено до реєстру отриманих накладних та суми ПДВ до податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за грудень 2007 року.

Приватним підприємством «Укрметпром» у листопаді 2007 року здійснено поставку сирої нафти в обсязі 118763 тони на загальну суму 445670500,00грн.

За період з грудня 2007 по травень 2008 року Приватним підприємством «Укрметпром» частково повернено раніше перераховані у вигляді авансів за сиру нафту грошові кошти на рахунки позивача у сумі 118774345,01грн. Станом на 30.05.2008 борг контрагента складав 33322804,99грн., в тому числі податок на додану вартість 5553800,83грн. За висновками відповідача позивач зобов'язаний самостійно зменшити податковий кредит на відповідну суму заборгованості контрагента у зв'язку із ліквідацією Приватного підприємства «Укрметпром».

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), дата виписування відповідного рахунка (товарного чека) - у разі розрахунків із використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Таким чином, у разі перерахування попередньої (авансової) оплати товарів/послуг постачальнику (отримання товарів/послуг від постачальника) покупець має право реалізувати своє право на отримання податкового кредиту за умови дотримання вищезазначених вимог.

В той же час, Закон України «Про податок на додану вартість» не передбачає обов'язок платника, який сформував податковий кредит за правилом першої події, коригувати показники звітності на суму заборгованості контрагента у зв'язку з його ліквідацією.

За таких обставин, висновок податкового органу про неправомірність включення позивачем до податкового кредиту 5553801,00грн. за операціями з Приватним підприємством «Укрметпром» є безпідставним.

Враховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, та частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2012 у справі №2а-6654/11/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв