Справа № 204/7172/15-а
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2016 рокусправа № 204/7172/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2016 року

у адміністративній справі № 204/7172/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2016 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська щодо відмови в нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 (десяти) місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за період з 01.09.1988р. по 31.05.1994р. на посаді викладача, що складає 05 років 8 місяців 30 днів, а також нарахувати та виплатити грошову допомогу в розмірі 10 (десяти) місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку позивачкою по справі з підстав її необґрунтованості та неправильного застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заявлених у цій справі вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачка вказує на визначене постановою Кабінету Міністрів України від 3.04.1993 р. № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» право робітників, спеціалістів і службовців державних підприємств, установ і організацій працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору, а згідно п.«е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено право працівників освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення на пенсію за вислугу років незалежно від віку при наявності спеціального трудового стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

За вказаних обставин та посилаючись на положення п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивачка акцентуючи увагу на своєму праві отримати грошову допомогу за рахунок коштів Державного бюджету України, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, обчислення та виплата якої повинна бути проведена в порядку визначеному відповідними постановами Кабінету Міністрів України, просить скасувати рішення суду першої інстанції, яким не було взяти до уваги зазначених положень та того, що положень Закону «Про пенсійне забезпечення» не містить жодних застережень щодо неврахування стажу роботи у випадку роботи у закладах освіти за сумісництвом.

Заслухавши пояснення сторін по справі, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що з 05.05.2015 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, а у нарахуванні та виплаті згідно з п.7-1 ч.1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги за заявою позивачки від 27.07.2015р. (а.с.20), УПФУ в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська було відмовлено листом від 05.08.2015 року з тих підстав, що стаж роботи ОСОБА_1 за вислугу років становить 29 років 4 місяці 8 днів, тому вона не має права на виплату грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій (а.с.6).

Відмовляючи у задоволені вимог позивачки у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 в період з 01.09.1988 р. по 31.05.1994 р. перебувала на основній посаді голови профкому в Дніпропетровському педагогічному училищі, а її робота по посаді викладача в Дніпропетровському педагогічному училищі за сумісництвом на 0,5 тарифної ставки в зазначений період вважається роботою за сумісництвом, тому виходячи з положень ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, адміністративний позов ОСОБА_1 є необгрунтованим, оскільки чинним законодаством, яким врегульовано спірні правовідносини визначено, що умовою для виплати грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій працівнику освіти є наявність спеціального стажу, який у позивача відсутній.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції, виходячи з нижченаведеного

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 працювала: з 01.06.1977 р. по 31.08.1977 р. на посаді профкому в Дніпропетровському педагогічному училищі вихователя у дитячому яслі-садочку № 198; з 15.08.1980 р. по 30.08.1988 р. на посаді викладача у Дніпропетровському педагогічному училищі; з 01.09.1988 р. по 31.05.1994 р. на виборній посаді голови профкому в Дніпропетровському педагогічному училищі, з 01.06.1994 р. по 27.11.2000 р. на посаді викладача у Дніпропетровському педагогічному училищі; з 28.11.2000 р. по 12.11.2002 р. на посаді завідуючого закладом дитячого закладу № 308, та з 13.08.2002 р. по теперішній час на посаді завідуючого закладом дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 92

Одночасно, в період з 01.09.1988 р. по 31.05.1994 р. позивачка працювала за сумісництвом на посаді викладача методики на 0,5 тарифної ставки в Дніпропетровському національному университеті ім.Олеся Гончара, та мала визначене відповідними наказами педагогічне навантаження, що підтверджується довідкою Дніпропетровського національного університету ім.О.Гончаря № 24 від 19.06.2015 року (а.с.10)

Згідно із пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу законів про працю України працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному "або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 р. № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час.

Відповідно до Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства фінансів України та Міністерства юстиції України №43 від 28.06.1993 року, сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина за наймом. Для роботи за сумісництвом згода власника або уповноваженого ним органу за місцем основної роботи не потрібна. В трудову книжку внесення відомостей про роботу за сумісництвом провадиться лише за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом за місцем основної роботи. Усі працівники, крім основної роботи та роботи за сумісництвом, мають право виконувати такі роботи, які відповідно до чинного законодавства, не є сумісництвом, зокрема, педагогічна робота з погодинною оплатою праці в обсязі не більш як 240 годин на рік.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка працювала за сумісництвом на посаді викладача методики в Дніпропетровському національному університеті ім.Олеся Гончара у період з 01.09.1988 р. по 31.05.1994 р. з обсягом роботи не менше ніж 0, 5 посадового окладу.

За правилами ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсія за вислугу років відноситься до трудових пенсій.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів (далі іменуються - підприємства та організації, якщо не обумовлено інше), - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Так, згідно зі ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, у зазначених нормативно-правових актах відсутнє застереження щодо призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти виключно з урахуванням стажу за основним місцем роботи, таке право надається і гарантується особі за виконання специфічної роботи, що в даному випадку підтверджується записами трудової книжки позивачки.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та механізм виплати цієї допомоги встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати»

Відповідно до п. 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку

Згідно п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» яким передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"- ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком - виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України, та на Постанову Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років»затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. До таких посад віднесено посади викладачів.

На підставі аналізу вищенаведених положень, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги позивачки стосовно того, що чинне законодавство не містить жодних застережень щодо неврахування стажу роботи у випадку роботи у закладах освіти за сумісництвом, а єдиною умовою для зарахування до спеціального стажу роботи (страхового стажу) періодів роботи працівників освіти, що дає право на призначення грошової допомоги, є наявність факту роботи у ці періоди на відповідних посадах та у закладах, віднесених до Переліку № 909, та робота за сумісництвом на посаді вчителя (викладача) у вищевказаний період.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія визнає висновки суду першої інстанції у цій справі помилковими та такими, що суперечать положенням законодавства про пенсійне забезпечення, що є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанов про задоволення вимог позивачки в повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2016 року - скасувати, та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2016 року - скасувати, та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 (десяти) місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за період з 01.09.1988 р. по 31.05.1994 р. на посаді викладача, що складає 05 років 8 місяців 30 днів, а також нарахувати та виплатити грошову допомогу в розмірі 10 (десяти) місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

ПостановаДніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Помічник судді Т.Л. Близнюк