Справа № 807/64/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

10 травня 2016 рокум. Ужгород№ 807/64/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судового засідання Симканич Ю.В.

з участю сторін

позивач не зявився,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 Тарік до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про оскарження рішення органу влади про відмову в оформленні документів про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 Тарік звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про оскарження рішення органу влади про відмову в оформленні документів про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Позивач в судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності суду не направляли, про причини своєї неявки суд не повідомляли, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином за адресами, що вказана у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про залишення даного адміністративного позову без розгляду, з підстав передбачених п.4 ч.1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, як встановлено судом та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи в судове засідання призначене на 18.02.2016 року позивач не з'явився, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причини свої неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується корінцями повідомлення про вручення судової повістки, які отримані позивачем особисто 16.02.2016 року. Крім цього, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи оскільки уповноважений представник відповідача перебував в щорічній основній відпустці.

В силу вимог п.2 ч.1 ст. 128 КАС України судом було відкладено розгляд справи на 22.03.2016 року.

В судове засідання призначене на 22 березня 2016 року позивач повторно не зявився, явку свого представника не забезпечив повторно і про причини неприбуття до суду, суд не повідомив, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується корінцями повідомлення про вручення судової повістки, які отримані позивачем 03.03.2016 року особисто, які містяться в матеріалах справи.

В силу вимог п.2 ч.1 ст. 128 КАС України судом було відкладено розгляд справи на 13.04.2016 року.

Судове засідання, призначене на 13 квітня 2016 року не відбулося у звязку із зайнятістю судді Луцович М.М., по іншій адміністративній справі за №807/2391/15, та у звязку з чим розгляд даної адміністративної справи було відкладено на 10.05.2016 року.

В судове засідання призначене на 10 травня 2016 року позивач повторно не зявився, явку свого представника не забезпечив повторно і про причини неприбуття до суду, суд не повідомив, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується корінцями повідомлення про вручення судової повістки, які отримані позивачем 22.04.2016 року особисто, які містяться в матеріалах справи.

В силу вимог п.4 ч.1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач в судові засідання призначені на 18.02.2016 року, 22.03.2016 та 10.05.2016 року не зявився повторно, про причини своєї неявки суд не повідомляв, хоча належним чином повідомлялися судом про дату, час та місце судового розгляду справи, тому суд приходить до переконання, що позовну заяву ОСОБА_2 Тарік до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про оскарження рішення органу влади про відмову в оформленні документів про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в силу вимог п.4 ч.1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України - слід залишити без розгляду.

Крім того суд акцентує увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Одночасно, суд також вважає за необхідне зазначити, що аналогічної позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 26.05.2011 року у справі № К/9991/15646/11 зазначає, що "повторне неприбуття" як підстава для залишення позовної заяви без розгляду означає нез'явлення у судове засідання два чи більше рази без поважних причин протягом усього розгляду справи (а не обов'язково двічі підряд).

Про відкриття провадження у справі, про дату, час та місце проведення судових засідань позивач повідомлявся належним чином за адресою вказаною ним у позовній заяві, в судові засідання не з'явився без повідомлення про причини не прибуття (тобто, без поважних причин), також позивачем не надавалась суду заява про розгляд справи за його відсутності, в матеріалах справи наявні докази щодо направлення позивачеві на його адресу судової кореспонденції з повідомленнями про дату, час та місце судових засідань, однак, в судові засідання 18.02.2016 року, 22.03.2016 та 10.05.2016 року не з'явився без повідомлення про причини не прибуття (тобто, без поважних причин), що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 156 КАС України - є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що можливість звернутися до адміністративного суду в загальному порядку у будь-який інший більш зручний для нього час не втрачена, оскільки згідно ч.3 ст. 155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку. Тому права позивача на судовий захист, гарантовані Конституцією України, при залишенні судом позовної заяви без розгляду жодним чином не порушуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.2, 8, 49, 121,155, 158-160, 165, 167 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 Тарік до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про оскарження рішення органу влади про відмову в оформленні документів про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту залишити без розгляду.

Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні, або згідно з частиною 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_4