Справа № 334/2019/16-а
Суддя: Мусієнко Н. М.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.04.2016
Справа № 334/2019/16-а
Провадження № 2-а/334/133/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016р. Ленінський райсуд м. Запоріжжя у складі: головуючого

судді Мусієнко Н.М.;

при секретарі Петракей Р.С.;

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФУ Ленінського району м. Запоріжжя з вимогою про визнання незаконними дії УПФУ щодо відмови в поновленні виплати йому пенсії за віком та зобов'язання вчинити дії щодо поновлення виплати пенсії за віком, відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

зазначивши в позові, що після досягнення ним пенсійного віку він отримував пенсію в УПФУ Ленінського району м. Запоріжжя, влітку 2015р. позивач виїхав на постійне місце проживання у Ізраїль, у зв'язку з чим з 01.06.2015р. виплата йому пенсії була припинена.

Для поновлення виплати призначеної пенсії, позивач 26.02.2016р. звернувся до УПФУ Ленінського району м. Запоріжжя з письмовою заявою.

Листом №53/Р-1 від 10.03.2016р., позивачу було відмовлено у поновленні виплати пенсії за віком з посиланням на п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. №22-1 та ст. 47 п. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з тим, що заява повинна подаватись особисто. Особа повинна пред'являти паспорт що затверджує місце проживання (реєстрації).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 11.06.2015р., позов підтримала, вважає дії відповідача незаконними та просить суд зобов'язати УПФУ поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.11.2015р., відповідно до вимог чинного законодавства, а саме: відповідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009р. визнано не конституційним положення п. 2 частини 1 ст.49, другого речення ст.. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та втратили силу з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення.

Крім того, відповідно п.2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Тобто, відповідач неправомірно відмовив у поновленні виплати пенсії за віком позивачу. Тому, представник позивача просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов'язати УПФУ вчинити дії щодо поновлення виплати пенсії за віком починаючи з 01.11.2915р., враховуючи вимоги законодавства.

Представник відповідача, в письмових запереченнях та в поясненнях, наданих в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечує, вважаючи доводи представника позивача безпідставними, а дії УПФУ Ленінського району м. Запоріжжя, щодо відмови позивачу в поновленні виплати йому пенсії за віком, законними.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно вимог ст.2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується його, належним чином завіреним, закордонним паспортом, який постійно мешкає в державі Ізраїль.

26.02.2016р. позивач звернувся письмово до УПФ у Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії та перерахунку її розміру відповідно до чинного законодавства України.

Листом № 53/Р-1 від 10.03.2016р. УПФ йому було відмовлено у поновленні виплати пенсії з посиланням на те, що заява про поновлення виплати пенсії подасться пенсіонером особисто. Особа повинна пред'явити паспорт, що засвідчує місце проживання (реєстрації).

Відповідно ст. 46 Конституції України, Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно ст.147 Конституції України - Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і діє офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009р. визнано не конституційним положення п. 2 частини 1 ст.49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та втратили силу з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення.

За своїм змістом рішення Конституційного Суду України надає висновок щодо неконституційності положень Закону щодо осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Відповідно ст. 152 Конституції України - Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, після ухвалення рішення Конституційним Судом України у пенсіонера відновилось право на отримання раніш нарахованої та призначеної пенсії, а в Управління Пенсійного фонду відновився обов'язок поновити виплату пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера.

Верховний Суд України в постанові від 12.05.2015р. по справі №21-180а15 при вирішенні питання щодо періоду, з якого має бути поновлена виплата пенсії, зазначив: «...колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що з дня набрання чинності рішенням №25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону №1058-ІУ виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу Управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.»

Відповідно п. 2 ч. 1 ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (1788-12).

Відповідно ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ст. 46 цього Закону.

Відповідно ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Відповідно п. 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Відповідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 3 статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь - яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно ч. 2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставами для їх обмеження. Відповідно до ст.5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Тому, доводи представника відповідача суд вважає безпідставними, а вимоги позивача - законними та обґрунтованими, оскільки вони знайшли своє підтвердження наданими у справі доказами, тобто, посилання представника відповідача на те що позивач повинен був особисто подати документи до УПФ у Ленінському районі, є неправомірним.

Керуючись ст.2,70-71,159-163,167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1) з 01.11.2015р. у розмірах відповідно до чинного законодавства.

На постанову суду протягом 10 днів може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Мусієнко Н. М.