Справа № 712/1745/2012
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 травня 2016 року м. Київ К/800/12053/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області № 58 від 30 березня 2007 року, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 26 червня 2007 року Лютянською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 2 квітня 2014 року позов задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року, постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 2 квітня 2014 року скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрито.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Суд апеляційної інстанції, який переглядав постанову суду першої інстанції, із зазначеними висновками Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області не погодився, скасував його рішення та закрив провадження у справі.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт сьомий частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається із касаційної скарги та оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, позивач просив скасувати рішення виконавчого комітету Лютянської сільської ради № 58 від 30 березня 2007 року про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1 визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно - будинок НОМЕР_1 видане 26 червня 2007 року Лютянською сільською радою власником якого зазначено ОСОБА_2

Отже, позивач звернувся до суду з позовом з приводу порушеного та оспорюваного права, що виникає із цивільних правовідносин, а відтак даний спір не є публічно-правовим.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи те, що фактично між сторонами існує спір про право, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені вимоги повинні бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, яке відповідає усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, а також практиці Верховного суду України, такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає обставинам справи та положенням КАС України.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Смокович