Справа № 344/17420/14-а
Суддя: Волков О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Волкова О.Ф.,
суддів:Гриціва М.І., Коротких О.А., Кривенди О.В., Маринченка В.Л., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б., Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (далі - управління ПФУ) про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління ПФУ, в якому просив: визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати його зарахувати в пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців періоди роботи з 21 липня 1981 року по 3 січня 1990 року та з 24 січня по 12 березня 1991 року в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі; зобов'язати управління ПФУ зробити перерахунок та виплатити пенсію з урахуванням пільгового стажу починаючи з 22 серпня 2011 року (з моменту призначення пенсії).

На обґрунтування позову зазначив, що працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт слюсарем вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі з 21 липня 1981 року по 3 січня 1990 року та з 24 січня по 12 березня 1991 року, а відповідно до законодавства один рік зазначеної роботи необхідно зарахувати до стажу роботи за один рік і шість місяців.

Суди встановили, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком з жовтня 2011 року. В періоди з 21 липня 1981 року по 3 січня 1990 року та з 24 січня по 12 березня 1991 року працював слюсарем КВПіА вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру. Спеціальний стаж роботи позивача підтверджується відповідними записами в трудовій книжці з посиланням на дати та номери наказів про прийняття та звільнення з роботи та довідкою Прикарпатського управління бурових робіт публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 21 жовтня 2014 року № 10-1589.

ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до управління ПФУ щодо зарахування в пільговому обчисленні періодів його роботи з 21 липня 1981 року по 3 січня 1990 року та з 24 січня по 12 березня 1991 року в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та проведення у зв'язку з цим перерахунку пенсії. Однак управління ПФУ листом від 4 листопада 2014 року № 323/Д-8 відмовлило ОСОБА_1 в такому перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів про його роботу в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області постановою від 18 лютого 2015 року позов задовольнив: визнав неправомірними дії управління ПФУ щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи з 21 липня 1981 року по 3 січня 1990 року та з 24 січня по 12 березня 1991 року в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі; зобов'язав управління ПФУ здійснити перерахунок часу роботи позивача в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 22 серпня 2011 року з урахуванням вказаного стажу, отриманого безпосередньо в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з урахуванням фактично отриманих ним сум.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 28 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2015 року, скасував постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року та прийняв нову, якою адміністративний позов задовольнив частково: у частині позовних вимог за період 22 серпня 2011 року по 16 травня 2014 року включно залишив без розгляду; визнав неправомірною відмову управління ПФУ в перерахунку пенсії ОСОБА_1 в пільговому обчисленні періодів роботи позивача в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі; зобов'язав управління ПФУ зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 21 липня 1981 року по 3 січня 1990 року та з 24 січня по 12 березня 1991 року як трудовий стаж в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчислені з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців; зобов'язав управління ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу з 17 травня 2014 року.

Апеляційний суд виходив із того, що пільгове обчислення стажу передбачено законодавством колишнього Союзу РСР, а період роботи в зазначені періоди підтверджується трудовою книжкою та довідками, а отже, управління ПФУ неправомірно не врахувало стаж роботи у пільговому обчислені з посиланням на те, що не були надані строкові трудові договори, оскільки це суперечить приписам пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1058-ІV).

Не погоджуючись із рішенням Вищого адміністративного суду України, управління ПФУ звернулось із заявою про його перегляд з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій просить: скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2015 року та направити справу за касаційною скаргою управління ПФУ на новий касаційний розгляд; витрати, понесенні управлінням ПФУ на сплату судового збору, стягнути з Державного бюджету України.

На обґрунтування заяви додало постанову Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2015 року (К/800/64740/14), в якій касаційний суд дійшов висновку, що робота позивача до 1 січня 1991 року вахтовим методом по 15 днів на місяць у районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за трудовим договором з підприємством, що не було розташоване у цих районах, не дає йому права на пільги з кратного обчислення трудового стажу (один рік за один рік і шість місяців).

Перевіривши наведені заявником доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вважає, що заява про перегляд оскаржуваної ухвали Вищого адміністративного суду України підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 26 вересня 1967 року).

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів Союзу РСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод організації робіт, затвердженого постановою Державного комітету Союзу РСР з праці і соціальних питань, Президії ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я Союзу РСР від 31 грудня 1987 року № 794/33-82, встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

З огляду на викладене колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5 зазначеного Указу, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 27 жовтня 2015 року (справа № 21-3324а15).

Керуючись статтями 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську задовольнити частково.

Постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року, Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про перерахунок пенсії відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.Ф. Волков Судді: М.І. Гриців О.А. Коротких О.В. Кривенда В.Л. Маринченко П.В. Панталієнко О.Б. Прокопенко І.Л. Самсін О.О. Терлецький