Справа № 464/2991/16-а
Суддя: Теслюк Д. Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2991/16-а
пр.№ 2-а/464/155/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2016 року

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гевко О.-В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 патрульної поліції у м.Львові, інспектора роти №5 батальйону №1 ОСОБА_4 патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_4 патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови серії ПС2 № 710585 від 14 березня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, ОСОБА_3 14.03.2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Львові по вул. Княгині Ольги, 120, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.7.1. «Вїзд на дорогу з одностороннім рухом» та здійснив вїзд на дорогу з одностороннім рухом в забороненому напрямку, чим порушив Правила дорожнього руху України. Вказану постанову вважає неправомірною, оскільки чітко виконував вказівки дорожніх знаків та Правил дорожнього руху України не порушував. При складанні оскаржуваної постанови було грубо порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та не враховано при накладенні стягнення ст. 33 КУпАП. Жодних доказів того, що він порушив правила дорожнього руху інспектор УПП не надав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, що наведені у адміністративному позові, просить такий задовольнити. Додатково пояснила, що позивача не було повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим порушено ст. 277-2 КУпАП, було позбавлено останнього знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та користуватись юридичною допомогою, а також постанова винесена з порушеннями, а саме у відсутності позивача, що суперечить ч. 1 ст. 268 КУпАП. Крім того, оскаржувану постанову складено на місці події, чим порушено вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 276 КУпАП.

Від представника відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції м. Львова надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просить відмовити в задоволенні позову, покликаючись на те, що оскаржувана постанова винесена згідно вимог ст. ст. 222, 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому немає підстав для її скасування. В судовому засіданні представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Інспектора роти №5 батальйону №1 ОСОБА_4 патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_5 в судове засідання не зявився.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 10 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із постанови серії ПС2 № 710585 від 14 березня 2016 року вбачається, що позивача ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно із даною постановою, ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що 14.03.2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Львові по вул. Княгині Ольги, 120, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.7.1. «Вїзд на дорогу з одностороннім рухом» та здійснив вїзд на дорогу з одностороннім рухом в забороненому напрямку, чим порушив Правила дорожнього руху України (а.с.4).

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Той факт, що ОСОБА_3 14.03.2016 р. вчинив вказане адміністративне правопорушення стверджується відеозаписом, що був наданий представником відповідача. Із вказаного відеозапису вбачається, що транспортний засіб позивача був зупинений патрульними на дорозі з одностороннім рухом в забороненому напрямку. А також видно, що оскаржувана постанова була винесеною у присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст. 122 КУпАП передбачає покарання у виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із оскаржуваної постанови вбачається, що наОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки в ході розгляду справи встановлено та доведено факт вчинення позивачем ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 160-163,167 КАС України,

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Львові, інспектора роти №5 батальйону №1 ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Теслюк Д.Ю.