Справа № 2-а-1288/10
Суддя: Охріменко Н. І.
Дата ухвалення: 2010-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Чорнобаївський районний суд Черкаської області
Справа 2-а-1288/2010/2322
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд в складі:головуючого - судді Охріменко Н.І.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії,як дитині війни,-

встановив:

15 листопада 2010 року , позивачка ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька с.Комінтерн Чорнобаївського району, звернулася в суд з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі щодо відмови у нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у редакції від 18 листопада 2004 року та зобовязання здійснити такий перерахунок за період з 19 травня 2010 року по 19 листопада 2010 року.

В обгрунтування позову позивачка вказувала ,що йому призначено та вона отримує пенсію за віком. Крім того,відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни, вона має статус дитини війни (народилася 21 серпня 1943 р.)

Частиною першою ст.6 цього Закону дітям війни встановлено підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак відповідач не виконує вимог вказаного Закону та її письмове звернення про таке підвищення пенсії залишено без задоволення. Вважаючи таку бездіяльність протиправною,позивач просив зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй пенсію з урахуванням підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 19 травня 2010 року до 19 листопада 2010 року.

Позивач та представник відповідача заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.І п.10 ст.З, ч.4 ст.122 КАС України розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться в порядку письмового провадження.

В своїй заяві позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Відповідач в своїх запереченнях позов не визнав,просив в позові відмовити посилаючись на те, що управління ПФУ в Чорнобаївському районі будь яких порушень законодавства не допускало,поскільки нормативного акту на виконання вказаних вимог Закону не прийнято, не визначено хто повинен виплачувати підвищення пенсії,за рахунок яких коштів і джерел,в якому порядку і яким чином обчислювати вказаний розмір доплат.

Суд, дослідивши докази по справі встановив такі обставини справи.

Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ встановлено, що з 01 січня 2006 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п.17 статті 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік.

Відповідно до Закону України від 19 січня 2006 року №33 67-IV «По внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» внесено зміни, згідно з якими виключено п.17 ст.77 цього Закону, а новою редакцією статті 110 Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог статті 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймались. Отже, пільги для дітей війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році запроваджені не були.

Згідно з п.12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено і встановлено, що підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків розміру надбавки , встановленої для учасників війни.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6- рп/2007 зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Пунктом 41 Розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року № 107- VI внесено зміни до Закону № 2195, відповідно до яких текст ст. 6 викладено в такій редакції: Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законом.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10- рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу 11 Закону України від 28 грудня 2007 року №107-1У, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими ,що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Частиною 2 пункту 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни визначеного державні соціальні гарантії дітям війни,встановлені цим законом,не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином позивач має право на перерахунок підвищення пенсії за період вказаний в позовній заяві.

Проте, відповідно до ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права встановлюється 6 місячний строк,який обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

Позивач дізнався про порушення права на отримання підвищення до пенсії з часу подачі до суду позову, тобто 19 листопада 2010 року.

Тому, відповідно до ст.99 КАС України, позивач має право на захист свого порушеного права лише за 6 місяців, тобто за період з 19 травня 2010 року по 19 листопада 2010 року.

Відповідно до ст.100 КАС України, адміністративний позов поданий після закінчення строку звернення до суду, залишається без розгляду.

Законами України «Про Державний бюджет на 2009 рік» та Про Державний бюджет на 2010 рік Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно з Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Посилання відповідача,що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій,передбачених Законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету і що кошти до Пенсійного фонду України з державного бюджету не надходили, суд не бере до уваги з таких підстав.

Ст. 7 Закону № 2195 передбачає, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 24 жовтня 2007 року № 1261 .

Відповідно до пункту 15 Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку його територіальні управління.

Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають в його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пункт 9 Положення передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають.

Тому відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії та відсутність конкретного механізму фінансування витрат не є підставою для невиконання Пенсійним фондом Укораїни своїх зобовязань, встановлених ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Викладені обставини свідчать про порушення пенсійних прав позивача,передбачені Конституцією України та Законом України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року.

Порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання дій відповідача протиправними та зобовязання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 19 травня 2010 року по 19 листопада 2010 року, за виключенням коштів одержаних позивачем у вказаний період згідно постанови КМ України №530 від 28 травня 2008 року.

Керуючись ст.стЗ,.6,9,12,99,100,104,105,122,162,163 КАС України , сті,6 Закону України Про соціальний захист дітей війни,суд-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі протиправними і зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у редакції від 18 листопада 2004 року за період з 19 травня 2010 року по 19 листопада 2010 року з врахуванням виплат проведених відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 28 травня 2008 року №530 та виходячи з розміру мінімальної пенсії,передбаченої ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через райсуд шляхом подачі апеляційної скарги в 10- денний строк з дня отримання даної постанови .

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова невідкладно направляється сторонам.

Відповідно до ч.2 ст.167 КАС України повідомити відповідача про можливість отримання копії даної постанови безпосередньо в суді.

Постанова суду про присудження виплат підлягає до негайного виконання.

Оскарження постанови не перешкоджає її негайному виконанню.

Повний текст постанови виготовлений 22 листопада 2010 року.

Суддя Чорнобаївського Н.І.Охріменко