Справа № 210/1319/16-а
Суддя: Костенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1319/16-а
Провадження № 2-а/210/46/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

"11" квітня 2016 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області складі:

Головуючого судді Костенко В.В.

При секретарі Севанян М.Б..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій субєкта владних повноважень незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись із вищеназваним адміністративним позовом, позивачка ОСОБА_2 просила суд визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (надалі управління ПФУ) щодо відмови у врахуванні матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, в розмірі 80 % від суми заробітної плати з дати отримання пенсії держслужбовця, а саме: з 28.03.2014 року.

З 28.03.2014 року позивачка перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та отримувала пенсію згідно з Законом України «Про державну службу». Однак при призначенні пенсії відповідачем не було враховано матеріальну допомогу, надану позивачці для вирішення соціально-побутових питань, на оздоровлення та індексацію. За зверненням позивачки ОСОБА_2 відповідачем також було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки вважає, що вищезазначені види допомоги не входять до фонду оплати праці державного службовця.

Позивачка ОСОБА_2 не погоджується із відмовою відповідача, так як, посилаючись на вимоги чинного законодавства України, стверджує, що суми виплат належать до фонду додаткової заробітної плати і з них сплачується єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, тому вони повинні бути враховані при обчисленні пенсії.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що відповідно ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» визначено, що пенсія нараховується виходячи із заробітної плати, з якої сплачено обовязкові державні внески, і склад якої визначено вищезазначеним законом. Матеріальна допомога та індексація , на думку відповідача, є одноразовими виплатоми та не включається до складу заробітної плати, тому не підлягають врахуванню при нарахуванні пенсії.

У зв»язку із заявою позивача та неявкою відповідача фіксація процесу за допомогою технічних засобів на підставі ст. 41 КАС України не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

18.02.2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними дії управління ПФУ та зобов'язати здійснити їй перерахунок пенсії як державному службовцю з моменту її призначення на виконання вимог статті 37 Закону України «Про державну службу» і додатково включити до заробітку для обчислення її пенсії суми матеріальної допомоги та індексації.

На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, є складовою заробітної плати державного службовця. Така допомога має систематичний характер, в обов'язковому порядку виплачується не рідше одного разу на рік, з неї утримано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (до 01.01.2011), єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (з 01.01.2011).

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вигляді, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до структури заробітної праці державного службовця.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці».

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така ж правова позиція була висловлена у судових рішеннях Вищого адміністративного суду України від 18 травня та 20 грудня 2012 року (справи №№ К-10879/09, К/9991/59887/12 відповідно) та Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно).

В обґрунтування тих обставин, що матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, та індексація заробітної плати були враховані в загальний заробіток позивачки ОСОБА_2 , з якого було сплачено збір на обовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нею було надано довідку про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01.03.2012 року по 28.02.2014 рік (а.с. 17-18 ). У вказаній довідці зазначено, що до інших виплат віднесено: оклад, ранг, вислугу, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати. Крім того вказано, що на всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем були надані докази, які б оспорювали факт сплати з заробітної плати позивачки страхових внесків або зборів.

Враховуючи зазначене, оскільки із заробітку позивачки ОСОБА_2 , до якого увійшли матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відносно відмови у врахуванні матеріальних допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії ОСОБА_2 .

Між тим суд вважає, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача щодо покладення зобов"язання на відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 28.03.2014 році, оскільки, ст.99 КАС України передбачений 6-ти місячний строк звернення до суду за захистом порушеного права. Позивач звернулася до суду 18.02.2016 року, таким чином має право вимоги з 18.09.2015 року і в цій частині її вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії підлягають задоволенню, а щодо перерахунку та виплати їй пенсії , починаючи з 28.03.2014 року року задоволенню не підлягають, т.я. 17.02.2016 року була надана довідка про складові заробітної плати ОСОБА_2

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Таким чином, позивачці підлягає поверненню з Державного бюджету України сплачений нею судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 11, 17, 94, 157, 159, 163 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови у врахуванні матеріальних допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії ОСОБА_2 .

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії ОСОБА_2 в розмірі 80 % від суми заробітної плати з 18 вересня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивачки ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в сумі 551 , 20 грн. (пятсот пятдесят одну грн. 20 коп.).

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні постанови у той же строк із дня отримання її копії.

Суддя: В. В. Костенко