Справа № 2-а-183/2010
Суддя: Нагорний А. О.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-183
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2010 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Сафоновій І.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби по обслуговуванню доріг державного значення при УДАІ ГУ МВС України в Харківській області, сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора дорожньо-патрульної служби по обслуговуванню доріг державного значення при УДАІ ГУМВС України в Харківській області, сержанта міліції ОСОБА_2, у якому просить суд скасувати постанову, серії АХ № 304325 від 17.09.2010 р., про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У позові ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно керував автомобілем "Рено Преміум-400", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, але пункт 8.7.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р., не порушував.

Відповідач при розгляді справи не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

ОСОБА_1 стверджує, що в момент переключення сигналу світлофора з зеленого на жовтий він знаходився, приблизно в 10 м від межі (умовної лінії, стоп - лінії) перехрестя і рухався зі швидкістю 60 км/год, дозволеною для населеного пункту. Пунктом 8.11 Правил дорожнього руху, прямо передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Свідки на момент ймовірного правопорушення були відсутні і всі обставини цієї справи бачити не могли. Отже, такі докази не можуть бути належними і прийнятними. Інших доказів, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення не має. Заміри відстані не проводилися, фіксація за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

ОСОБА_1 у позові вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення він категорично відмовився ставити свій підпис, так як в його діях ніякої протиправності і небезпеки для суспільства, що порушує громадський порядок не було.

На думку позивача, ОСОБА_2 при винесенні постанови порушив норми процесуального права, призначення яких полягає в забезпеченні процедур, форм реалізації та захисту норм матеріального права і які завжди мають процедурний характер, так як адресовані насамперед суб'єктам, наділеним державно-владними повноваженнями щодо прийняття та застосування норм матеріального права.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, але на адресу суду надав заяву, у якій зазначив, що позов підтримує, просить суд розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали у справі, але у судове засідання не з'явився. Причину своєї неявки суд не повідомив.

Частиною 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У звязку з неприбуттям відповідача у судове засідання, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, тому суд, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України розглядає справу у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Надання особам права оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення є гарантією забезпечення додержання вимог законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленим цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту даної статті закону вбачається, що законодавець покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Тому відповідач, як суб'єкт владних повноважень повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності.

Позивач не зобов'язаний доводити ці обставини.

Суд звернувся до відповідача з пропозицією доказати правомірність свого рішення, але відповідач у судове засідання не з'явився, заперечення чи погодження щодо позову суду не надав.

ОСОБА_2 презумпцію винуватості не спростував, чим поставив під сумнів законність і достовірність фіксації порушення, а також і як належний доказ вцілому.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У роз'ясненнях, викладених у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" № 9 від 01.11.1996 р. визначено, що згідно зі ст.62 Конституції обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі ст.ст.251, 288-289, 292, 293 КУпАП, ст.17, п.2 ч.1 ст.18, ч.2 ст.19, ст.ст.159, 161, 162, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора дорожньо-патрульної служби по обслуговуванню доріг державного значення при УДАІ ГУ МВС України в Харківській області, сержанта міліції ОСОБА_2, серії АХ № 304325 від 17.09.2010 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Копію постанови направити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Веселівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.О. Нагорний

09.12.2010