Справа № 2-а/1519/6647/11
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а/1519/6647/11
Провадження №6-а/521/4/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про визнання здійсненого відповідачем нарахування таким, що не відповідає припису виконавчого листа з виконання судового рішення від 26 грудня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходилась на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС.

Постановами Малиновського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2011 року та 05 березня 2013 року вимоги ОСОБА_1 задоволенні. Як вбачається з матеріалів справи, судові рішення набрали законної сили у встановленому законом порядку.

Згідно ухвал Малиновського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2013 року, 18 лютого 2014 року та 21 жовтня 2015 року було замінено боржника у виконавчому провадженні з виконання вказаних постанов з Управління соціального захисту населення в Малиновському районі міста Одеси на Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 17 червня 2014 року було поновлено ОСОБА_1 строк для предявлення виконавчих листів до виконання.

На підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 10 червня 2015 року було змінено спосіб та порядок виконання постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2011 року по даній справі з урахуванням ухвал Малиновського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2013 року та 18 лютого 2014 року про заміну боржника у виконавчому провадженні з зобовязання Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси провести нарахування та виплату невиплаченої суми на оздоровлення за 2009 рік виходячи з пяти мінімальних заробітних плат на час їх виплат за відповідний період, на стягнення з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради невиплаченої суми на оздоровлення за 2009 рік в розмірі 5990,00 гривень.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2015 року ухвала Малиновського районного суду міста Одеси від 10 червня 2015 року скасована та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Проте заявник свідчить, що постанови суду належним чином не виконуються, у звязку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання здійсненого відповідачем нарахування таким, що не відповідає припису виконавчого листа при виконання постанови суду від 26 грудня 2011 року.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 посилається на ті обставини, що згідно виконавчого документу, виданого на підставі постанови суду від 26 грудня 2011 року, судом зазначено про зобовязання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради провести нарахування та виплату заявнику невиплаченої суми на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з пяти мінімальних заробітних плат на час їх виплат за відповідний період. Але відповідачем начебто помилково здійснено розрахунок належних до виплати сум, що заявник і просив визнати таким, що не відповідає припису виконавчого листа.

Питання, повязані із примусовим виконанням судових рішення в адміністративних справах регулюються зокрема положеннями розділу V КАС України та Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Однак із правовою позицією заявника суд погодитись не може. Звертаючись до суду, заявником не враховано, що визнання здійсненого субєктом владних повноважень виконання таким, що не відповідає виконавчому документу не відповідає можливим способам забезпечення належного і повного виконання судових рішень.

Таким чином суд приходить до висновку про необґрунтованість посилань заявника, у звязку із чим відмовляє у задоволенні даної заяви.

Але при цьому ураховуючи сутність вимог ОСОБА_1, суд вбачає доцільним розяснити, що у випадку виявлення порушень закону в діях органів виконавчої служби при примусовому виконанні судового рішення, стягувач вправі звернутись до суду із адміністративним позовом з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця в порядку, визначеному КАС України. Разом з тим, у випадку виникнення перешкод у примусовому виконанні судового рішення через його незрозумілість, стягувач вправі звернутись до суду із заявою про розяснення судового рішення в порядку, визначеному КАС України.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 159, 160, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання здійсненого відповідачем нарахування таким, що не відповідає припису виконавчого листа з виконання судового рішення від 26 грудня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: