Справа № 813/6770/13-а
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року Справа № 876/13240/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Міндоходів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року у справі за позовом Львівського міського центру зайнятості до Львівської митниці Міндоходів про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Львівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Міндоходів, яким просив стягнути суму виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 24 730,54 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з Львівської митниці Міністерства доходів і зборів на користь Львівського міського центру зайнятості кошти в сумі 24 730 (двадцять чотири тисячі сімсот тридцять тисяч) грн. 54 коп. Постанова мотивована тим, що на момент розгляду справи Львівська митниця Міндоходів у встановлений строк не виконала обов'язку щодо відшкодування Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття суми матеріального забезпечення, виплаченого безробітному ОСОБА_1, у зв'язку із визнанням незаконним його звільнення з роботи та поновленням його на роботі за рішенням суду, що має наслідком стягнення таких коштів в судовому порядку.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, просить постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не взяв до уваги факт умисного невиконання застрахованою особою ОСОБА_1 своїх обов'язків щодо інформування центру зайнятості про поновлення на роботі на підставі рішення суду та продовжував отримувати допомогу по безробіттю.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд виходив з того, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції. Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно ч. 4 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено обов»язок роботодавця під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем даних, зазначених у пункті 2 цієї частини, надавати посадовим особам органів Фонду необхідні

документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки; подавати виконавчій дирекції Фонду в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про: прийняття на роботу працівників; розмір заробітної плати, використання робочого часу

працівників, у тому числі прийнятих за направленням державної служби зайнятості з наданням роботодавцю дотації за рахунок коштів Фонду на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних; виплату застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю; використання коштів Фонду за іншими визначеними цим Законом

напрямами.

Згідно ч. 3 цієї статті достовірність зазначених у документах даних перевіряється

виконавчою дирекцією Фонду. У разі подання недостовірних відомостей, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.

Згідно ч. 4 цієї статті із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду; незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі

неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Львівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Львівської митниці Міндоходів на його користь виплачену допомогу по безробіттю ОСОБА_1 за період з 26.09.2011 року по 19.09.2012 року в сумі 24 730, 54 грн.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 на час звернення до центру зайнятості подав достовірні дані щодо дати його звільнення - 29.08.2011 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 року у справі № 142894/11/9104 визнано протиправним та скасовано наказ державної митної служби України по особовому складу Львівської митниці № 1821-к від 29.08.2011 року в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України головного інспектора оперативно відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інспектора оперативно відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці. Стягнуто з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 26.08.2011 року по 21.03.2013 року в розмірі 37 028, 88 грн. за виключенням обов'язкових платежів.

На виконання вказаної постанови ОСОБА_1 поновлено на посаді з 30.08.2011 року, про що Львівською митницею виданий наказ № 751-к від 08.05.2013 року.

Тобто за встановлених судом обставин відповідач у спірних відносинах не виконував функцій суб'єкта владних повноважень, а діяв як установа, яка надавала документи, необхідні для призначення виплати допомоги по безробіттю.

Вирішуючи даний спір судом першої інстанції не враховано, що адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а не спір про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю у зв'язку з поновленням на роботі безробітного за рішеням суду. Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Таким чином, суд першої інстанції не перевірив, чи підлягає справа розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що спір у даній справі не є публічно-правовим, а тому справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України є підставою для закриття провадження у справі.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови суду та закриття провадження у справі у зв'язку з неналежністю розгляду справи в порядку адміністративного судочинства на підставі п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 157, ст. ст. 160, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, 203, 206, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Міндоходів задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року у справі № 813/6770/13-а за позовом Львівського міського центру зайнятості до Львівської митниці Міндоходів про стягнення коштів - скасувати і закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л. Я. Гудим

В. В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлений 13.05.2016 року