Справа № 825/455/16
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2016 року Чернігів Справа № 825/455/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., суддів Житняк Л.О., Д'якова В.І., за участі секретаря Клименок А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру

2. Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру

треті особи 1. Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Чернігівській області

2. Комунальне підприємство "Діловий центр"

3. Комунальне підприємство Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради

про визнання протиправним рішення та скасування наказу

за участю

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, договір від 14.01.2016,

від відповідача ОСОБА_3, довіреність від 26.01.2016 № 22-28-017-1294/2-16

від третіх осіб ОСОБА_4, довіреність від 16.03.2016 № 31-25-0.6-7748/2-16,

ОСОБА_5, довіреність від 29.03.2016 № б/н, -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 1. Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, 2. Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, треті особи 1. Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Чернігівській області, 2. Комунальне підприємство "Діловий центр", 3. Комунальне підприємство Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради у якому просить:

- визнати протиправним рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби Україні питань геодезії, картографії та кадастру у формі протоколу від 26.11.2015 №11 щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 № 000911 від 03.01.2013;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 792 від 18.12.2015 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000911 від 03.01.2013 інженера - землевпорядника ОСОБА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у формі протоколу від 26.11.2015 №11 щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката позивача від 03.01.2013 є завідомо протиправним, прийнятим без врахування усіх істотних обставин, за умови не дослідження, не встановлення його вини у грубому порушенні вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Вважає, що в силу вимог Закону України «Про землеустрій», у Кваліфікаційної комісії були відсутні законодавчо визначені підстави для внесення подання від 01.12.2015 №15/917 про анулювання кваліфікаційного сертифіката позивача, а тому і наказ винесений на підставі зазначеного подання є протиправним.

Представники відповідачів та третіх осіб проти задоволення позову заперечили та наголосили, що якщо позивач вважав, що розроблені ним проекти землеустрою відповідали вимогам діючого законодавства і був незгодний з висновками державної експертизи землевпорядної документації за №970-15 та №971-15, він мав право їх оскаржити, чого останнім зроблено не було, а отже визнано порушення вказані у висновках.

Вважають, що за наявності негативних висновків державної експертизи землевпорядної документації та розроблених проектів, які не відповідають вимогам чинного законодавства України (оцінені негативно та не погоджені експертами Держгеокадастру), Кваліфікаційна комісія при внесенні подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката позивача від 03.01.2013 діяла у межах наданих повноважень та відповідно до Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста (чинного на момент розгляду).

При цьому, розглянувши подання Кваліфікаційної комісії, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру при видачі оскаржуваного наказу також діяла в межах компетенції, на підставі і у спосіб, визначений законами та іншими нормативно-правовими актами України, а тому адміністративний позов позивача є безпідставним та у його задоволенні необхідно відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів прийшла до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 було розроблено проекти землеустрою:

- щодо відведення земельної ділянки КП «Діловий центр» в постійне користування для комерційного використання (експлуатація будівель та споруд) площею 0,1529 га розташованої за адресою м. Чернігів, проспект Миру, 20 в адміністративних межах Чернігівської міської ради;

- щодо відведення земельної ділянки КП «Діловий центр» в постійне користування для комерційного використання (експлуатація будівель та споруд) площею 0,1284 га розташованої за адресою м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 25-а в адміністративних межах Чернігівської міської ради.

Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру було проведено дві обовязкові експертизи землевпорядної документації щодо вищезазначених проектів землеустрою розроблених позивачем, за результатом розгляду яких, 10.09.2015 були надані негативні висновки державної експертизи землевпорядної документації за № 970-15 та № 971-15, якими встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки розроблені з порушенням пункту 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та не відповідають вимогам чинного законодавства України (а.с. 11, 12).

Суд наголошує, що на даний час, висновки державної експертизи землевпорядної документації від 10.09.2015 № 970-15 та № 971-15 позивачем не оскаржені.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 27.10.2015 "Про порушення сертифікованими інженерами - землевпорядниками вимог законодавства" направила до Кваліфікаційної комісії інформацію щодо порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, за участі яких документація із землеустрою та документація з оцінки земель була оцінена негативно за підсумковою оцінкою результатів державної експертизи (а.с. 19).

Відповідно до протоколу засідання від 26.11.2015 № 11 Кваліфікаційною комісією ухвалено звернутись до Держгеокадастру України про позбавлення (анулювання) кваліфікаційних сертифікатів відповідних інженерів землевпорядників, в тому числі, і позивача (а.с. 15-18).

Кваліфікаційною комісією Держгеокадастру на адресу Держгеокадастру направлені подання від 01.12.2015 № 5/917 про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів - землевпорядників згідно з протоколом (а.с. 14).

Згідно Наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 18.12.2015 № 792 анульовано кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників, в тому числі і ОСОБА_1 кваліфікаційний сертифікат від 03.01.2013 № 000911 (а.с. 10).

Таким чином, дослідивши фактичні обставини справи та надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 26 Закону України «Про землеустрій», розробниками документації із землеустрою є фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

В силу статті 28 вищевказаного Закону розробники документації із землеустрою зобов'язанні дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

Відповідно до статті 61-1 цього Закону державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Частиною 1 статті 62 вказаного Закону передбачено, що документація із землеустрою підлягає державній експертизі з метою забезпечення її відповідності вихідним даним та технічним умовам, вимогам законів України, іншим нормативно-правовим актам.

Так, анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій» та Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, що затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.11.2012 № 739 (надалі - Порядок).

При цьому, слід зазначити, що статтею 66 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що професійною діяльністю у сфері землеустрою можуть займатися особи, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою. Підготовка інженерів-землевпорядників здійснюється на факультетах землевпорядного профілю у вищих навчальних закладах відповідного рівня акредитації. В свою чергу, відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники. Крім того, сертифікованими інженерами-землевпорядниками є особи, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою, мають стаж роботи за спеціальністю не менше одного року, склали кваліфікаційний іспит, одержали сертифікат та зареєстровані в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників відповідно до цього Закону. Також, сертифікований інженер-землевпорядник має особисту печатку, на якій зазначаються його прізвище, імя, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби та мають відмітку у паспорті).

Тобто, системний аналіз наведеної норми (статті 66 ЗУ «Про землеустрій») дає можливість зробити висновок, що сертифікований інженер-землевпорядник - це фахівець, який володіє спеціальними знаннями (теоретичними та практичними) в галузі землеустрою, земельного права, геодезії, кадастру та картографії.

Стаття 66 Закону України «Про землеустрій» також визначає, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин:

а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника;

б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою;

в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону;

г) на підставі свідоцтва про смерть.

Стаття 68 Закону України «Про землеустрій», що має назву «Відповідальність за порушення законодавства у сфері землеустрою», визначає підстави, порядок та спосіб притягнення до відповідальності за порушення законодавства у сфері землеустрою.

Відповідно до зазначеної статті, Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; зясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Положення пунктів 3.19, 3.20 Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.11.2012 № 739, які також регулюють питання анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, повністю кореспондуються з вищезгаданою статтею Закону України «Про землеустрій».

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, колегія суддів зазначає, що підставою анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника було розроблення позивачем проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки з порушенням вимог чинного законодавства, що встановлено висновками державної експертизи землевпорядної документації, що призвело до негативної підсумкової оцінки проекту, тобто його непогодження. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 як сертифікований інженер-землевпорядник вважається таким, що знає вимоги діючого законодавства, в тому числі і вимоги пункту 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», згідно якої у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.

У свою чергу, судом встановлено, що на виконання вимог частини 2 статті 68 Закону України «Про землеустрій» Держгеокадастр листом від 27.10.2015 № ДС-32-28-0.23-12923/23-15 направлено на розгляд Кваліфікаційної комісії інформація про порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками вимог законодавства. Зокрема, інформацію щодо порушень вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою певних сертифікованих інженерів-землевпорядників. зокрема, і ОСОБА_1. Оскільки останніми було порушено вимоги положень нормативно-правових актів у сфері землеустрою при складанні документації із землеустрою, яка була оцінена негативно за підсумковою оцінкою результатів державної землевпорядної експертизи, адже відповідно до статті 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», документація із землеустрою, що не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується.

26.11.2015 Кваліфікаційна комісія на своєму засіданні прийняла рішення звернутись до Держгеокадастру із поданням про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, зокрема, і сертифіката позивача (Протокол засідання №11).

При цьому, у поданні про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників від 01.12.2015 № 5/917 також міститься посилання на негативні висновки державної експертизи землевпорядної документації від 10.09.2015 № 970-15 та № 971-15.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що законодавець розмежував два окремі випадки внесення подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, а саме: за наслідком розгляду актів, складених за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) Держземагентством України (ст.61-1 Закону України «Про землеустрій»); за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою (ст. 68 Закону України «Про землеустрій»).

В даних спірних правовідносинах розглядалося питання про позбавлення позивача сертифікату інженера-землевпорядника не на підставі акту складеного за результатами здійснених заходів державного нагляду (стаття 61-1 Закону), а на підставі письмового звернення Держземагентства України (стаття 68 Закону).

За таких обставин колегія суддів вважає, що акт перевірки не є обов'язковим щодо позбавлення кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1.

Наказом Держземагентства України від 18.12.2015 № 792 на підставі подання Кваліфікаційної комісії був анульований кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_1

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що Держземагентством України дотриманий порядок та процедура позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_1.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» державна експертиза землевпорядної документації (далі - державна експертиза) - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи.

Згідно частини 1 статті 35 даного Закону результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. У цій же статті Закону визначені 4 різновиди висновків, які можуть бути надані за наслідками експертизи, в залежності від кількості та суттєвості виявлених порушень законодавства, норм, правил і стандартів при розробленні землевпорядної документації, а саме: якщо об'єкт державної експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується (частина 2 статті 35 Закону); у разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок (частина 2 статті 35 Закону); у разі якщо об'єкт державної експертизи не повною мірою відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, він повертається на доопрацювання (частина 6 статті 35 Закону); об'єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується (частина 6 статті 35 Закону).

Судом встановлена наявність негативних висновків державної експертизи землевпорядної документації, виготовленої позивачем, від 10.09.2015 № 970-15 та № 971-15, який унеможливлює подальше затвердження проектної документації із землеустрою та відповідно і реалізації заходів, передбачених цим проектом, у т.ч. неможливість виготовлення правовстановлюючих документів на землю, тобто реалізації конституційних прав на землю замовниками документації з землеустрою.

Статтею 37 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» передбачено, що замовники або розробники об'єктів державної експертизи, заінтересовані у спростуванні висновків державної експертизи або їх окремих положень, подають обґрунтоване клопотання (заяву) про це до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відомості щодо оскарження ОСОБА_1 висновків державної експертизи відповідно до статті 37 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» відсутні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем визнане порушення земельного законодавства, встановлених норм і правил у сфері землеустрою.

Підставою винесення подання Кваліфікаційною комісією про скасування кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 слугувало встановлення факту грубого порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, що підтверджується висновками державної експертизи.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає необґрунтованими посилання представника позивача, що наявність негативного висновку державної експертизи землевпорядної документації сама по собі не може свідчити про порушення інженером-землевпорядником чинного законодавства у сфері землеустрою та/або нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у цій сфері, а тому, суд приходить до висновку, що відповідачі діяли в межах наданих повноважень та згідно норм чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Вищого адміністративного суду України від 09.06.2015 по справі № К/800/17463/15 та від 27.10.2015 № К/800/36370/15.

Таким чином, враховуючи статтю 19 Конституції України та частину 1 статті 11, статті 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю з огляду на їх безпідставність.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Ю.О. Скалозуб

Судді: В.І. Дяков

ОСОБА_6