Справа № 2-а-3870/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3870/11
ПОСТАНОВА

іменем України

26.07.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про зобовязання здійснити перерахунок пенсії та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області про зобовязання здійснити перерахунок пенсії та стягнення коштів, посилаючись на те, що вона отримує державну пенсію за віком, призначену їй ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області, де вона перебуває на обліку з березня місяця 1996 року. Стаж роботи в сільському господарстві складає 52 роки.

Пенсія їй була призначена за віком, виходячи із довідки про заробітну плату за період з січня місяця 1986 року по грудень 1990 року.

В 2008 році відбулося масштабне перерахування пенсії, де було проведено осучаснення заробітної плати. В результаті перерахунку її коефіцієнт знизився з показника 2.9 на 1.9. Це відбулося тому, що в місцях, де було проведено нарахування доплат і премій по результатам роботи за рік, її заробіток незаконно обмежено коефіцієнтом 5.6., на той час в 2008 році вже діяли зміни внесені в січні 2005 року до п. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку з прийняттям Постанови КМУ від 20.04.2005 року № 306, якою був встановлений спеціальний порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсій особам, що в період до 1 липня 1998 року отримували заробітну плату за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, зокрема тим, що працювали в сільському господарстві, який суттєво відрізняється від загальних норм пенсійного законодавства.

Працівники пенсійного фонду не провели інформаційно-розяснювальної роботи серед населення, як це передбачено розпорядженням КМУ від 11.05.2006 року № 264. Дані доповнення не були доведені до працівників сільського господарства. Відтак і подання необхідних документів для передбаченого зазначеним порядком перерахунку пенсії ніким не проводилося, що призвело до отримання нею заниженого розміру пенсії на протязі 2008-2011 років.

На при кінці липня 2009 року вона дізналася про Постанову № 306 від 20.04.2005 року і звернулася до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі з проханням розрахувати коефіцієнт її заробітної плати, відповідно до вказаної Постанови КМУ № 306, додавши при цьому необхідні документи, які підтверджують, що заробітна плата обмежена коефіцієнтом 5,6. Згідно наданих додатково документів коефіцієнт заробітної плати було визначено знову, але суми премій за результатами роботи за рік по наказу № 100 від 25.04.1988 р. та № 110-П від 04.05.1987 р. безпідставно включено в місцях їх нарахування, не розподіливши їх на кількість місяців виконання робіт.

17 листопада 2010 року вона звернулася до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області з листом № 2859/Б-01 про перерахунок пенсії з урахуванням премії по вищевказаних наказах, проте отримала відповідь, що премії в усіх випадках враховуються в місцях їх виплати. Доплата і премія нараховувались по одній і тій же Постанові № 15/24/П-7 від 30 червня 1986 року і є доходом за результатами роботи за рік. ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області визначило, що премія за результатами роботи за рік не є заробітною платою (доходом).

Починаючи з 01.04.2008 р. місячний розмір пенсії занижено на суму 508,98 грн. З 01.01.2010 р. по 30.03.2010 р. місячна недоплата складала 1853,30 грн., сума недоплаченої пенсії склала 460,71 грн., всього не доплачено 11149, 29 грн.

В квітні місяці 2010 року вона звернулася до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою та відповідними документами з прохання пеерерахувати їй пенсію як працюючому пенсіонеру у відповідності до вимог ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно перерахунок її пенсії повинен був провадитись із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік, який становить 1650,43 грн., однак ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області здійснило перерахунок, застосувавши показник заробітної плати за 2007 рік.

Перерахунок пенсії повинен був проводитись із застосуванням показника заробітної плати що передує року звернення на такий перерахунок, тобто в розмірі 1650,43 грн. Її пенсія за віком після перерахунку була нижча належної їй пенсії за нормами чинного законодавства.

В листопаді 2010 року вона звернулась до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою на неправомірні дії при перерахунку її пенсії, як працюючому пенсіонеру та отримала відповідь за № 2859/Б-01 від 14.12.2010 року з відмовою, посилаючись на рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року та Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.02.2008 р.

Вважає, що надана їй відповідь є необґрунтованою, оскільки в ній не вказані посилання на норми чинного законодавства, які передбачають застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік при перерахунку пенсії в 2010 році, що порушує її права.

Недоплата пенсії за її розрахунками становить 20206,87 грн.

Своїми діями ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області, відмовляючи їй у застосуванні при перерахунку пенсії в 2010 році показника середньої заробітної плати за 2009 рік, порушує її права на перерахунок пенсії в межах чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просила зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області усунути порушення прав і здійснити перерахунок пенсії в повній відповідності з вимогами змін внесених у звязку з прийняттям постанови КМУ від 20.04.2005 року № 306 та згідно ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 та п.п. 3 п. 11 Постанови КМУ від 28.05.2008 р. № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України № 1058 враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії; зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області виплатити різницю між перерахованою та отриманою пенсією, яка утворилася з 01.04.2008 р. по 30 березня 2010 року в сумі 11149,29 грн. та з 1 квітня 2010 року по 30 травня 2011 р. в сумі 9057,58 грн. і в подальшому виплачувати пенсію з урахуванням нового коефіцієнта заробітної плати та з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік, 1650,43 грн.; стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області заборгованість, що буде накопичуватись з дня подання адміністративного позову до суду; стягнути з відповідача витрати повязані з розглядом справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, проти позову заперечує повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та продовжує працювати.

В квітні 2010 року позивач звертався до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою на перерахунок пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 1 квітня 2010 року відповідачем було здійснено позивачеві перерахунок пенсії з урахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2007 рік.

На підставі даної заяви ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області було проведено перерахунок пенсії. Після проведеного перерахунку пенсії позивача страховий стаж склав 49 роки 4 місяці 28 днів. Розрахунок пенсії проведено із заробітної плати за 60 місяців із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу за 2007 рік 1197,91 грн.

При проведенні перерахунку пенсії відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», п. п. 2 п.11 якої передбачено, що для обчислення пенсії відповідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058- IV використовується заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Вказана величина для обчислення пенсії становила 1197,91 грн.

Згідно з ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що при перерахунку пенсії позивача у 2010 році відповідачем застосовано не показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009 рік (як передбачено Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»), а показник за 2007 рік (як передбачено постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 22.05.2008 року № 530 року).

Відповідно до вимог ч.4 ст.9 КАС України передбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти (Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 22.05.2008 року № 530 року), які по-різному визначають розмір показника середньої заробітної плати, що враховується для обчислення пенсії для осіб, які продовжують працювати після виходу на пенсію.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Відтак, виходячи із зазначеного принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд вважає, що при вирішення даного спору підлягають застосуванню положення ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суд вважає, що посилання відповідача на те, що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі № 10-рп/2008 зміни, що були внесені до ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині визначення показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсії, були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалось, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Так, згаданим рішенням Конституційного Суду України року визнано неконституційними норми ст.67 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які, в свою чергу, вносили корективи до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У ч.6 рішення вказано, що воно має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2007 рік при перерахунку пенсії позивача у 2010 році.

Ст.40 Закону України Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що при перерахунку пенсії слід застосовувати показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, а не показник середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні як було зазначено у редакції цієї статті, що визнана неконституційною.

Згідно з ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст.35, ч.2 ст.38, ч.3 ст.42 і ч.5 ст.48 цього Закону, провадиться в наступні строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Вимога позивача про зобовязання здійснити перерахунок пенсії в повній відповідності з вимогами змін внесених у звязку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 р. № 306 не підлягає до задоволення, оскільки даною постановою затверджено саме порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, а не порядок нарахування пенсії.

Вимоги позивача про зобов`язання ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області виплатити різницю між перерахованою та отриманою пенсію, яка утворилася з 01.04.2008 р. в сумі 11149,29 грн. та з 1 квітня 2010 року по 30 травня 2011 р. в сумі 9057,58 грн., та провести перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в галузях національної економіки за 2009 рік в розмірі 1650,43 грн. не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу та визначати розмір пенсії до виплати, а відповідно і проводити розрахунки щодо недоплаченої суми.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в квітні 2010 року, суд вважає, за необхідне зобовязати управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва здійснити позивачеві перерахунок та виплату пенсії у порядку та розмірах, встановлених ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 30.11.2010 року, урахуванням раніше здійснених виплат.

З огляду на те, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої необмежена у часі, суд приходить до висновку, що граничний термін для виплати відповідачем позивачеві пенсії у порядку та розмірах, встановлених ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», встановлювати не слід.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно ст.ст.19, 22, 75, 92 Конституції України, ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», та керуючись, ст.ст. 2, 17, 69, 71, 99, 158, 159, 160, 162, 163, 167, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області неправомірними та зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити ОСОБА_1 з 30 листопада 2010 року та провести відповідні виплати з урахуванням раніше здійснених виплат із застосуванням показника середньої заробітної плати на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2009 рік.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук