Справа № 755/4657/16-а
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/4657/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі Рудь Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об»єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

15 березня 2016 року позивач звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва у якому просить визнати дії Управління протиправними, щодо відмови у проведенні йому перерахунку пенсії за вислу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка була чинною на момент призначення йому пенсії, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 02.02.2016 року за № 18-55зп про заробітну плату із розрахунку 90 % із середнього заробітку, та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки Генеральної прокуратури України від 02.02.2016 року за № 18-55зп про заробітну плату відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка була чинною на момент призначення йому пенсії, в розмірі 90% із середнього заробітку - 8 636,42 грн. з 15 лютого 2016 року та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Обгрунтовуючи вимоги тим, що з 04.07.2002 року він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакцїї Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на липень 2002 року) у розмірі 90% суми заробітної плати.

15 лютого 2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду у Дніпровському районі м. Києва із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції, яка була чинною на момент призначення йому пенсії, та довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 02.02.2016 № 18-55зп.

Проте, листом від 25.02.2016 №3220/01 відповідач відмовив йому у здійсненні перерахунку пенсії. Вказане рішення він мотивував тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законом України "Про державну службу", «Про прокуратуру», не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважає, відмову Управління Пенсійного фону України в Дніпровському районі м. Києва у проведені йому перерахунку пенсії згідно довідки Генеральної прокуратури України від 02.02.2016 року за № 18-55зп про заробітну плату незаконною, а дії пенсійного органу протиправними та такими, що порушують його права та інтереси, що змушує його звернутись з даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що у п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" визначено питання призначення пенсій, які призначаються зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу", Закону України «Про прокуратуру», обмежень щодо здійснення перерахунків раніше призначених пенсій, до набрання чинності цього Закону, не вказано, а тому посилання пенсійного органу на таке обмеження є безпідставним.

Вважає, що дії відповідача щодо відмови йому у здійсненні перерахунку належної пенсії виходячи з розміру заробітку на час звільнення протиправними, оскільки пенсія за вислугою років призначена 04.07.2002 року, отже саме з вказаного часу між ним та державою виникли відносини щодо пенсійного забезпечення. На час призначення пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури урегульовано, зокрема, положеннями ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року), частина перша якої в редакції станом на липень 2002 року передбачала наступне: «прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку».

За вказаних обставин просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні з підстав викладених у письмових запереченнях, зокрема зазначила, що позивач звернувся до Управління 15.02.2016 року із заявою про перерахунок йому пенсії, на підставі довідки, виданої Генеральною прокуратурою України від 02.02.2016 року за № 18-55зп про заробітну плату. Листом від 25.02.2016 року Управлінням було надано відповідь з приводу обґрунтованої відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки з 01 квітня 2015 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпеченням» за № 213.

Виходячи зі змісту п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", представник відповідача вважає, що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та умовах, визначених Законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Оскільки Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213 набрали чинності 01.06.2015 року, та станом на час звернення позивача не визнані у встановленому порядку такими, що не відповідають Конституції України, не скасовані, тому на даний час підстави для проведення перерахунку пенсії призначеної за нормами Закону України «Про прокуратуру» - відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Лівобережне об»єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві є юридичною особою та правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року замінено Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва його правонаступником - Лівобережним об»єднанням Управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Судом встановлено, що з 04.07.2002 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, правонаступником якого є Лівобережне об»єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», у розмірі 90% від суми заробітної плати та продовжував працювати в органах прокуратури.

12.08.2002 р. позивач був звільнений за власним бажанням з органів прокуратури України.

15.02.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено в довідці від 02.02.2016 р. № 18-55зп, виданої Генеральною прокуратурою України.

Листом від 25.02.2016 р. № 3220/01відповідач повідомив позивача про відмову в задоволенні його вимог у зв'язку з тим, що з 01.06.2015 р. на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» працівники прокуратури, на думку відповідача, права на пенсії, відповідно до Закону, не мають.

Проте, суд не погоджується з таким висновком відповідача та вважає, що перерахунок пенсії позивачу має здійснюватися за редакцією Закону України «Про прокуратуру», яка була чинною на момент призначення ОСОБА_1 пенсії з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про прокуратуру», який був чинним на момент призначення позивачу пенсії, тобто станом на 04.07.2002 р. ( далі - Закон № 1789-XII ), і Порядком подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 ( далі - Порядок № 22-1 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У ч. 1, 2, 12, 17 ст. 50-1 Закону № 1789-XII у редакції, яка була чинною на момент призначення позивачу пенсії, тобто станом на 04.07.2002 р., визначено, що Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У пп. 1.2, 1.5 Порядку № 22-1 визначено, що заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особи ( у зв'язку з переведенням її на інший вид пенсії або за інших обставин ) застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах № 21-348а13 та № 21-420а13, а у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Виходячи з цього, судом встановлено, що станом на дату призначення позивачу пенсії, тобто 04.07.2002 р., Законом України «Про прокуратуру» було встановлено розмір пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури - 80 % суми заробітної плати зі збільшенням цього коефіцієнту на 2 % за кожний повний рік роботи понад 10 років та регламентовано право працівників прокуратури на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Таким чином, враховуючи наведені правові норми та обставини цієї справи, суд вважає, що відповідачем було неправомірно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії в розмірі та порядку, визначеному в статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент призначення йому пенсії, тобто станом на 04.07.2002 р., на підставі довідки № 55 виданої Генеральною Прокуратурою України від 02.02.2016 року.

Разом з цим, вимоги позивача про зобов»язання відповідача провести йому перерахунок пенсії за вислугу років на підставі вказаної довідки Генеральної Прокуратури України, виходячи із розрахунку 90% від середнього заробітку - 8 636,42 грн. з 15.02.16 року та виплатою різниці в розмірі пенсії за минулий час, підлягають частковому задоволенню. Оскільки, по-перше: за змістом ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент призначення йому пенсії, розмір пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури встановлений у відсотковому відношенні від суми заробітної плати, а по-друге: право у позивача на вказаний перерахунок пенсії виникає з 15.02.2016 року, тобто з моменту звернення до відповідача із заявою про здійснення такого перерахунку.

Доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії, тобто 15.02.2016 р., набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено, що в разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, суд вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Крім того, суд відзначає, що у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах № 21-348а13 та № 21-420а13, ВСУ зазначив, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні достатні та необхідні правові підстави для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати по оплаті судового збору понесені ОСОБА_1 у розмірі 551,20 грн., суд присуджує з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 99,100,158-163, 186, 256 КАС України, ст.ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об»єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати дії Лівобережного об»єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-111) на підставі довідки Генеральної Прокуратури України від 02.02.2016 року № 18-55зп про заробітну плату з розрахунку 90% - неправомірними.

Зобов»язати Лівобережне об»єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-111) на підставі довідки Генеральної Прокуратури України від 02.02.2016 року № 18-55зп про заробітну плату з розрахунку 90% із заробітної плати з 15.02.2016 року.

Присудити ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн. з Державного бюджету України.

В іншій частині - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

Повний текст постанови виготовлено 25.04.2016 року