Справа № 826/1473/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

04 травня 2016 року 08:00 справа №826/1473/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Укрнафта"
доДержавної служби геології та надр України
провизнання протиправним та скасування наказу
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Укрнафта") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 26 січня 2016 року №16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/1473/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 29 квітня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечив; за спільним клопотанням сторін на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до відповідно до наказу Державної служби геології та надр України від 26 січня 2016 року №16 "Щодо зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами" відповідно до пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, у зв'язку із надходженням листа Державної фіскальної служби України від 22 грудня 2015 року №29197/5/99-99-23-03-16 щодо невиконання позивачем особливих умов спеціальних дозволів на користування надрами, в частині своєчасного та в повному обсязі сплати обов'язкових платежів до Державного бюджету, враховуючи пропозиції Робочої групи для попереднього розгляду питань продовження строку дії, переоформлення, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами, внесення змін до Угоди про умови користування надрами, зупинення, поновлення дії, анулювання спеціального дозволу на користування надрами (протокол від 21 січня 2016 року №1-16), зупинено дію спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку до цього наказу, а саме: від 23 лютого 2000 року №2141 на видобування газу природного та нафти Голубівського родовища Дніпропетровської області; від 06 червня 2002 року №2727 на видобування газу природного, конденсату та нафти Юріївського родовища Дніпропетровської області та від 16 жовтня 2002 року №2794 на видобування нафти, газу природного розчиненого у нафті Лопушнянського родовища Дніпропетровської області, які видані ПАТ "Укрнафта".

Позивач вважає зазначений наказ незаконним, оскільки зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами відбулось за відсутності підстав, визначених Кодексом України про надра та Законом України "Про нафту і газ"; положення Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, в частині підстав для зупинення спеціальних дозволів на користування надрами не відповідають вимогам Закону.

Відповідач проти позову заперечив з підстав відповідності оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства та звертав увагу, що несвоєчасна та не в повному обсязі сплата обов'язкових платежів надрокористувачем є прямим порушенням особливих умов спеціального дозволу на користування надрами.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з позовними вимогами ПАТ "Укрнафта", виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржувані накази на предмет їх відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звертає увагу на наступне.

Згідно зі статтею 13 Кодексу України про надра передбачено, що користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземні юридичні особи та громадяни.

Відповідно до статті 14 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування, зокрема для геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення.

Частиною другою статті 24 Кодексу України про надра встановлено, що користувачі надр зобов'язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 41) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Спеціальним Законом, що регулює відносини, пов'язані з особливостями користування нафтогазоносними надрами, захисту прав усіх суб'єктів відносин, що виникають у зв'язку з геологічним вивченням нафтогазоносності надр, розробкою родовищ нафти і газу, є Закон України "Про нафту і газ".

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про нафту і газ" користування нафтогазоносними надрами, пошук і розвідка родовищ нафти і газу, їх експлуатація, спорудження та експлуатація підземних сховищ для зберігання нафти і газу здійснюються лише за наявності спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами, що надаються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр, на умовах, визначених чинним законодавством.

Як підтверджують матеріали справи, ПАТ "Укрнафта" отримало спеціальні дозволи на користування надрами, а саме: від 23 лютого 2000 року №2141 на видобування газу природного та нафти Голубівського родовища Дніпропетровської області; від 06 червня 2002 року №2727 на видобування газу природного, конденсату та нафти Юріївського родовища Дніпропетровської області та від 16 жовтня 2002 року №2794 на видобування нафти, газу природного розчиненого у нафті Лопушнянського родовища Дніпропетровської області (далі по тексту - спеціальні дозволи).

Стаття 26 Закону України "Про нафту і газ" передбачає, що дія спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами може бути тимчасово зупинена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр, безпосередньо або за поданням органів державного гірничо-технічного, екологічного і санітарного контролю та органів місцевого самоврядування у разі:

порушення користувачем нафтогазоносними надрами або уповноваженим ним виконавцем робіт умов спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами або угоди про умови користування нафтогазоносними надрами;

виникнення внаслідок виконання робіт, пов'язаних з користуванням нафтогазоносними надрами на ділянці, безпосередньої загрози життю чи здоров'ю працівників користувача нафтогазоносними надрами або населення;

неодноразового порушення вимог законодавства щодо охорони довкілля і раціонального використання нафтогазоносних надр;

виконання на наданій ділянці робіт, не обумовлених спеціальним дозволом на користування нафтогазоносними надрами, крім пошуків і розвідки нових покладів нафти і газу в межах ділянки.

Після зупинення дії спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами надрокористувач зобов'язаний зупинити виконання на наданій йому у користування ділянці надр цільових робіт, передбачених цим дозволом.

Зупинення дії спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами не знімає з користувача нафтогазоносними надрами обов'язку проводити роботи, пов'язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків.

Зупинення дії спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами не перериває строк дії цього дозволу.

Дія спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами поновлюється після усунення користувачем нафтогазоносних надр причин, що обумовили зупинення його дії, і сплати усіх фінансових санкцій, накладених у зв'язку з причинами, що обумовили зупинення його дії.

Процитована норма Закону вказує, що дія спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами може бути зупинена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр виключно у випадках, встановлених Законом, безпосередньо або за поданням органів державного гірничо-технічного, екологічного і санітарного контролю та органів місцевого самоврядування.

Разом з тим, судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що станом на момент прийняття рішення про зупинення дії спеціальних дозволів ПАТ "Укрнафта" на користування нафтогазоносними надрами існували підстави, визначені у статті 26 Закону України "Про нафту і газ", а саме, що позивачем, як користувачем нафтогазоносними надрами або уповноваженим ним виконавцем робіт порушено умови спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами або угоди про умови користування нафтогазоносними надрами; що внаслідок виконання робіт, пов'язаних з користуванням нафтогазоносними надрами на ділянці виникла безпосередня загроза життю чи здоров'ю працівників ПАТ "Укрнафта" або населення; що ПАТ "Укрнафта" неодноразово порушувало вимоги законодавства щодо охорони довкілля і раціонального використання нафтогазоносних надр, або що ПАТ "Укрнафта" виконувало на наданій ділянці роботи, не обумовлені спеціальними дозволами на користування нафтогазоносними надрами.

Зміст оскаржуваного наказу та письмового заперечення проти позову свідчить, що дія спеціальних дозволів позивача на користування нафтогазоносними надрами зупинена відповідно до пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, у зв'язку із наявністю у позивача суми податкового боргу з рентної плати за користування надрами на підставі листа Державної фіскальної служби України від 22 грудня 2015 року №29197/5/99-99-23-03-16.

Згідно з пунктом 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 (далі по тексту - Порядок) (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) та прийнятого відповідно до частини другої статті 16 Кодексу України про надра та частини першої статті 14 Закону України "Про нафту і газ", передбачено, що дія дозволу може бути зупинена Держгеонадрами безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі: 1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; 2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов'язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров'ю працівників або населення; 3) проведення гірничих робіт без геологічного та маркшейдерського обслуговування; 4) наявності заборгованості з плати за користування надрами; 5) порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища; 6) проведення на наданій у користування ділянці надр робіт, не передбачених дозволом; 7) відсутності у надрокористувача під час проведення робіт ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону; 8) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування; 9) непереоформлення дозволу у випадках, передбачених пунктом 16 цього Порядку.

Частина перша статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Колегія суддів звертає увагу, що норми пункту 22 Порядку в частині підстав для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами не відповідають статті 26 Закону України "Про нафту і газ", оскільки Порядок розширює коло суб'єктів, які можуть ініціювати питання зупинення спеціального дозволу на користування надрами, у порівнянні із зазначеним Законом; Законом України "Про нафту і газ" не передбачено повноважень Державної фіскальної служби України чи її органів звертатись із поданням про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами; Закон України "Про нафту і газ" не передбачає такої підстави для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, як наявність податкового боргу.

З огляду на невідповідність підпункту 4 пункту 22 Порядку вимогам Закону України "Про нафту і газ" суд приходить до висновку, що відповідач не мав законних підстав для зупинення дії спеціальних дозволів ПАТ "Укрнафта" на користування нафтогазоносними надрами на підставі листа Державної фіскальної служби України від 22 грудня 2015 року №29197/5/99-99-23-03-16 щодо наявності у позивач податкового боргу.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що несвоєчасна та не в повному обсязі сплата обов'язкових платежів надрокористувачем є порушенням особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, з огляду на недоведеність обставин, які б свідчили про порушення умов користування надрами.

Так, відповідно до положень підпункту 258.2.2 пункту 258.2 статті 258 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи для забезпечення контролю за правильністю обчислення платником суми рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин в частині визначення обсягу (кількості) видобутих корисних копалин у межах наданої йому ділянки надр, а також коригуючих коефіцієнтів згідно з пунктом 252.2 статті 252 цього Кодексу у встановленому законодавством порядку можуть залучати центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері державного гірничого нагляду, а також у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

За фактами, які відбуваються протягом шести місяців, щодо невнесення, несвоєчасного внесення платником рентної плати сум податкових зобов'язань або невиконання платником податкових зобов'язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, порушує перед відповідним центральним органом виконавчої влади питання зупинення дії відповідного спеціального дозволу.

Із зазначеного слідує, що підставою для звернення контролюючого органу до Державної служби геології та надр України щодо питання зупинення дії відповідного спеціального дозволу є факти щодо невнесення, несвоєчасного внесення платником рентної плати сум податкових зобов'язань або невиконання платником податкових зобов'язань з рентної плати за користування надрами, які відбуваються протягом шести місяців.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, відповідачем, на якого покладено тягар доказування, не доведено наявність у межах спірних правовідносин підстав для зупинення дії спеціальних дозволів, а саме, що протягом шести останніх місяців до дати прийняття оскаржуваного наказу ПАТ "Укрнафта" допускало невнесення, несвоєчасне внесення рентної плати сум податкових зобов'язань або не виконувало податкових зобов'язань з рентної плати за користування надрами.

При цьому посилання відповідача на листи Державної фіскальної служби України в частині невиконання позивачем обов'язку зі своєчасного та в повному обсязі сплати обов'язкових платежів до бюджету не приймаються судом до уваги, оскільки такі документи не підтверджують обставин не виконання ПАТ "Укрнафта" податкового обов'язку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ Державної служби геології та надр України від 26 січня 2016 року №16 "Щодо зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами" прийнятий не на підставі та не в межах повноважень, що передбачені Законом, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що Державною службою геології та надр України не доведено правомірність оскаржуваного наказу з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому адміністративний позов ПАТ "Укрнафта" підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 26 січня 2016 року №16 "Щодо зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами".

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов