Справа № 235/3226/15-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

13 травня 2016 р. справа № 235/3226/15-а

Суддя-доповідач Донецького апеляційного адміністративного суду Сіваченко І.В. розглянувши апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2015 року у справі №235/3226/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Будьонівському районі міста Донецька про визнання дій відповідача щодо припинення виплати пенсії неправомірними, стягнення нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа з апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління) на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2015 року у справі №235/3226/15-а.

Зазначена апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 186, 187 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

За приписами частини другої статті 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

В цій справі постанова судом першої інстанції прийнята у відкритому судовому засіданні, положення частини третьої статті 160 КАС України судом не застосовувались, тому початок перебігу строку на апеляційне оскарження слід обраховувати з дати її проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова суду прийнята у відкритому судовому засіданні 08 вересня 2015 року.

В матеріалах адміністративної справи є відомості щодо фактичного отримання 18.09.2015 відповідачем копії постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2015 року (а.с.29), однак відсутні докази того чи був присутній представник апелянта при її проголошенні.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони є ОСОБА_2 в особі позивача та Управління Пенсійного фонду України в Будьонівському районі міста Донецька в особі відповідача.

Згідно Реєстру фізичних та юридичних осіб відповідач є самостійною юридичною особою, тому Управління Пенсійного фонду України в Будьонівському районі міста Донецька має право самостійно звернутися до суду з апеляційною скаргою, якщо останній не згоден з прийнятим рішенням суду першої інстанції.

Як зазначено в апеляційній скарзі, апелянт діє як третя особа, але в матеріалах справи відсутні будь які докази стосовно залучення до участі Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до справи в якості третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, Управління в апеляційній скарзі не зазначає яким чином рішення суду першої інстанції вплинуло на апелянта.

Відтак, апелянту слід обґрунтувати наявність права на оскарження постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2015 року.

Апеляційна скарга Управління, датована 05 травня 2016 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції (а.с.30-32).

Крім того, апелянтом надані докази про отримання оскаржуваного рішення. Відповідно до цих доказів, Управління отримало постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2015 року 18.04.2016, тобто з пропущенням строку встановленого ч. 2 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження від апелянта не надходила.

Відповідно до частини четвертої статті 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Апелянт квитанцію про сплату судового збору не надав. Докази, які б підтверджували наявність пільг щодо сплати судового збору, в матеріалах справи відсутні.

Разом з апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Клопотання обґрунтовані тим, що Управління не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету, тому ч. 1 ст. 88 КАС України апелянт просить звільнити від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 3 статті 9 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі - Закон № 3674-VI) передбачено, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Виходячи з викладеного, судовий збір є джерелом фінансового забезпечення судової системи із цільовим його спрямуванням виключно на потреби судочинства.

Стаття 5 Закону № 3674-VI визначає вичерпний перелік осіб звільнених від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до вказаної статті, в редакції на час звернення з апеляційною скаргою, апелянт не входить до переліку осіб, яких звільнено від сплати судового збору.

За приписами статті 8 Закону № 3674-VI, суд, враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом суду, заява сторони розглядається виходячи з наведених в ній обставин, які підтверджені належними доказами.

З вищевикладеного вбачається, що єдиною підставою для задоволення клопотання є врахування майнового стану сторони, обґрунтування цих обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору, покладається на сторону, яка звертається з заявою.

Докази, які додає Управління не заслуговує на увагу, оскільки з їх змісту не вбачається фактична наявність або відсутність грошових коштів для сплати судового збору, а інших документів на підтвердження обставин, які унеможливлюють сплату судового збору, апелянтом не надано.

Посилання апелянта на відсутність коштів для сплати судового збору, не свідчіть про тяжке матеріальне становище апелянта яке позбавляє його можливості сплатити судовий збір, як зазначено в клопотанні.

Також, апелянтом не надано до матеріалів справи доказів, здійснення дій щодо забезпечення сплати судового збору у майбутньому за рішенням суду, а саме звернення до відповідних органів з запитом щодо фінансування витрат на сплату судового збору, виділення асигнувань для оплати судового збору, доказів відмови в виділенні грошових коштів на відповідні цілі та будь-якого підтвердження можливості сплати судового збору у майбутньому за рішенням суду тощо.

Таким чином, зважаючи на визначену судом розмір судового збору та оскільки скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин в підтвердження неможливості сплати судового збору, вищевказане обумовлює відмову в задоволенні клопотання апелянта.

Суддя вважає за необхідне також зазначити, що обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду, відповідає встановленим ст. 129 Конституції України основним засадам судочинства, а саме: рівності усіх учасників судового процесу перед законам і судом.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлені Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності з 1 листопада 2011 року.

Відповідно до вимог ст.3 Закону України "Про судовий збір" в даному випадку об'єктом справляння судового збору є апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції прийнятої в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Судовий збір сплачується як у безготівковій так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку та справляється за місцем розгляду справи.

У разі коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку. Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 3674-VI пункт 3.2 за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (в редакції, що діяла на момент подання апеляційної скарги).

Таким чином, на час подання апелянтом апеляційної скарги ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви складає 487,20 грн., тому 110 відсотків такої ставки складає 535,92 грн.

Судовий збір сплачується через банківські установи, чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник судового збору повинен вказати слова "судовий збір", код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Таким чином, апелянту потрібно сплатити судовий збір у розмірі 535,92 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів Краматор.УК/м Краматорськ/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944338; банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій обл.; код банку отримувача (МФО) 834016; рахунок отримувача 1059; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу Судовий збір, за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Донецький апеляційний адміністративний суд, та надати оригінал квитанції про сплату судового збору шляхом надіслання її на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме, надати обґрунтування наявності права на оскарження постанови та заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши підстави для поновлення строку, а також надати оригінал квитанції про сплату судового збору шляхом надіслання її на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду.

Керуючись частиною четвертою ст.. 186, 187, 189 КАС України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про звільнення від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2015 року у справі №235/3226/15-а - залишити без руху.

Роз'яснити скаржнику, що якщо недоліки не буде усунено протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху або вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач Сіваченко І.В.