Справа № 820/1397/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 квітня 2016 р. № 820/1397/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - Шумейко О.О.,

відповідача - Довгого В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство «Завод «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ»", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Харківській області , в якому просив суд визнати протиправною та скасувати Вимогу ДФІ у Харківській області від 29.01.2016 №20-06-25-14/697 у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.12.2015 за результатами проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності ДП "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" за період з 01.10.2013 по завершений місяць 2015 року Державною фінансовою інспекцією в Харківській області складено Акт ревізії №16-12/9. На підставі п.1 ч.І ст.7 п. 7 ст. 10, ч.2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", п.п. 15 п. 6, п. 7 Положення про державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 за №310, п 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекщєю, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 та Акту ревізії ДФІ у Харківській області було пред'явлено вимогу від 29.01.2016 №20-06-25-14/697 до ДП "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" про усунення порушень законодавства. Позивач вважає, що вищевказана вимога відповідача є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки в ході проведення вищевказаної ревізії, оформленні її результатів та в подальшому в ході реалізації результатів ревізії службовими особами ДФІ в Харківській області вчинені дії, що суперечать вимогам чинного законодавства, та зроблені висновки, що не відповідають дійсності.

Посилаючись на викладені вище мотиви, представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про його задоволення.

Представник відповідача, Державної фінансової інспекції в Харківській області в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначав, що вимога Державної фінансової інспекції в Харківській області від 29.01.2016 №20-06-25-14/697 є обґрунтованою, винесеною на підставі та в межах повноважень, в порядку та спосіб, що передбачені законодавством України та спрямована на виконання функцій, покладених законодавцем на органи Держфінінспекції України, та в позові просив відмовити в повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 23.12.2015 за результатами проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності ДП "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" за період з 01.10.2013 по завершений місяць 2015 року Державною фінансовою інспекцією в Харківській області (далі - ДФІ в Харківській області, Відповідач) складено Акт ревізії №16-12/9 (далі - Акт ревізії, Акт). На підставі п.1 ч.І ст.7 п. 7 ст. 10, ч.2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", п.п. 15 п. 6, п. 7 Положення про державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 за №310, п 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекщєю, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 та Акту ревізії ДФІ у Харківській області було пред'явлено вимогу від 29.01.2016 №20-06-25-14/697 до ДП "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" про усунення порушень законодавства (далі -Вимога).

Надаючи правову оцінку встановленим по справі обставинам та фактам, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України від 26.01.1993р. №2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (надалі - Закон №2939-XII) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно пункту 1 частини першої статті 10 Закону №2939-XII органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 10 Закону №2939-XII органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Частиною другою статті 15 Закону №2939-XII встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Згідно з Положення про Державну фінансову інспекцію України(далі - Держфінінспекція), затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 N 499/2011 (далі - Положення), Держфінінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому законом порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

За змістом частини шостої статті 2 Закону № 2939-XII порядок проведення Держфінінспекцією державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 1 Порядок проведення інспектування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006р. цей порядок визначає процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів всіх рівнів, державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання.

За правилами пункту 2 зазначеного Порядку інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

За правилами пунктів 45, 46 Порядку проведення інспектування у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Згідно з пунктом 50 цього Порядку за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, орган державного фінансового контролю вправі заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії.

При цьому оскаржувана вимога Інспекції вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Враховуючи те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає цей позов, а не за позовом підконтрольної установи про скасування вимоги.

Наведена правова позиція щодо застосування норм Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" викладена у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року у справах №№21-40а14, №21-63а14, від 13 травня 2014 року у справі №21-89а14, від 20 травня 2014 року №21-93а14, від 20 січна 2015 року № 21-603а14.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та скасування вимоги ДФІ у Харківській області від 29.01.2016 №20-06-25-14/697.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст виготовлено25.04.2016 року.

Суддя Тітов О.М.