Справа № 826/4074/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4074/15 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Гром Л.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. про визнання протиправними дій, зобов»язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. про визнання протиправною дію щодо відхилення заяви ОСОБА_3 про визнання кредиторських вимог до ПАТ «Брокбізнесбанк» із загальним розміром документально підтверджених вимог 118 172 грн, зобов»язання Уповноважену особу Фонду внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів, яким включити вимоги позивачки в розмірі 118 172 грн.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Курений О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 травня 2011 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір на суму 1 530 000 грн строком до 10.09.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 26% річних.

14 вересня 2011 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір строкового банківського вкладу «Скарбничка» № D_070211977 на суму 46 000 доларів США, що в еквіваленті становить 366 725,80 грн, строком на 12 місяців до 14.09.2012 року.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.05.2014 року за позовом ОСОБА_3, визнано незаконним нарахування банком позивачці штрафних санкцій за кредитним договором в розмірі 652 915,16 грн, зобов'язано банк здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором та стягнуто з банку на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 118 172 грн.

У зв'язку з опублікуванням повідомлення про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Брокбізнесбанк» позивачка неодноразово зверталась до відповідача із заявами про визнання кредитом банку та погашення заборгованості, проте відповідь на такі звернення позивачці надана не була.

Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась із заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» щодо визнання її кредитором 08 липня 2014 року.

21 серпня 2014 року позивачка подала до Уповноваженої особи заяву до якої долучила рішення суду, виконавчий лист та ухвалу апеляційного суду в якій просила включити її майнові права до реєстру кредиторів у зв»язку з його ліквідацією.

20 листопада 2014 року позивачка звернулась до Уповноваженої особи Фонду із заявою в якій просила роз»яснити підстави не включення її майнових вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Брокбізнесбанк».

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року №4452-VI.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону № 4452, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

При цьому, вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1. ст. 26 Закону №4452, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

У силу ст. 44 Закону №4452, Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: 1) відповідно до плану врегулювання; 2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; 3) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п'яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Відповідно до частини п'ятої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною третьою статті 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Статтею 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" та "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; 4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Частиною 1 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб регламентовано чіткий порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів і відсотків, та правові підстави задоволення Фондом таких вимог.

Судова колегія зазначає, що чинний Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не містить обмежень щодо подання заяв про внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів раніше строку розміщення інформації про початок процедури ліквідації банку, а лише встановлює наслідки пропуску строку.

Разом с тим, відповідно до статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що подання позивачем заяви раніше обумовленого строку не може бути підставою для позбавлення її законних прав на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів як вкладника банку.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону №4452, Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Пунктом 2 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (надалі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом 4 розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З наведеного у сукупності вбачається, що Перелік, який складається Уповноваженою особою, та Загальний реєстр вкладників, який затверджується Фондом, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається Уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Перелік, який складається Уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом.

Судом встановлено, що 11.06.2014 року прийнято рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» яким призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку» та розпочато процедуру ліквідації.

14.06.2014 року у газетах «Голос України» №113 та «Урядовий кур»єр» №106 оприлюднено інформацію щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідацію «Брокбізнесбанк».

Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.05.2014 року визнано незаконним нарахування банком штрафних санкцій за кредитним договором та зобов»язано банк здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_3 та стягнуто на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 118 172 грн. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 01.08.2014 року апеляційну скаргу банку було повернуто. Отже, рішення вищезазначеного суду першої інстанції набрало чинності лише 01 серпня 2014 року, про що була зроблена відмітка судом на самому рішенні (а.с.11-12).

Позивачка із заявою , виконавчим листом та рішеннями судів до Уповноваженої особи Фонду щодо включення її майнових вимог до реєстру кредиторів на суму 118 172 грн звернулась 22.08.2014 року, після набрання рішенням законної сили, тобто фактично з моменту набуття узаконеного рішенням суду права на стягнення коштів на підставі виданного судом виконавчого листа.

Крім того, колегія суддів враховує, що рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.05.2015 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» на 1 рік до 10.06.2016 року.

Посилання апелянта на ту обставину, що вимоги позивачки, які надійшли після закінчення встановленого ч.1 ст. 29 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вважаються погашеними, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки майнові права позивачки, а саме право на грошові кошти у розмірі 118 172 грн, були встановлені рішення суду від 27.05.2014 року, яке набрало чинності лише 01 серпня 2014 року. З вимогами щодо виплати зазначеної суми, встановленої рішенням суду, позивачка могла звернутись лише після набрання чинності рішення суду.

Таким чинном, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Уповнвоаженої особи про відхилення заяви позивачки про визнання кредиторських вимог та про зобов»язання внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів, яким вклчити вимоги ОСОБА_3 в розмірі 118 172 грн.

Отже, судом першої інстанції під час ухвалення рішення порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, немає.

Доводи , викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Гром Л.М.

Повний текст виготовлено: 11 травня 2016 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Гром Л.М.

Костюк Л.О.