Справа № 803/391/16
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року м. ЛуцькСправа № 803/391/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого, судді Смокович В.І.,

суддів Дмитрука В.В., Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів 1, 2 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі ДФС України), Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ковельська ОДПІ) про зобовязання не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та зберегти форму обліку платників податків: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації; зобовязання здійснювати облік як платника податків без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платника податків без використання серії та номеру паспорту (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації та не вносити інформацію Державного реєстру фізичних осіб платників та інших обовязкових платежів) та зобовязання проставити у паспорті ОСОБА_3 (на стор. 7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач через релігійні переконання не бажає, щоб її облік як платника податків здійснювався із застосуванням цифрових ідентифікаторів, у звязку з чим зверталась до відповідачів із відповідними заявами, у задоволенні яких було неправомірно відмовлено. ОСОБА_3 стверджує, що не відмовляється сплачувати податки і обовязкові платежі, проте, хоче робити це без застосування цифрових ідентифікаторів, та щоб їх облік здійснювався за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження, місцем реєстрації без використання серії та номеру паспорта, і таке право передбачено статтями 8, 22, 24, 34, 64 Конституції України, статями 28, 294, 296, Цивільного кодексу України, статтями 6 8, 15 Закону України «Про захист персональних даних», статтею 23, 30 Закону України «Про інформацію».

З наведених підстав просить суд:

1) зобовязати відповідача 1 не вносити інформацію про позивача до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та зберегти за позивачем форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації згідно статей 28, 294, 296 Цивільного кодексу України);

2) зобовязати відповідача 2 здійснювати в подальшому мій облік, як платника податків, за раніше встановленими формами обліку: без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платника податків без використання серії та номеру паспорта (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації та не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів)

3) зобовязати відповідача 2 проставити відмітку у паспорті (на стор. (на стор. 7, 8 або 9) про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі. Додатково надав суду практику судів з даної категорії справ, матеріали виконавчого провадження та лист прес-служби Конституційного суду України.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні від 04 травня 2016 року та просить суд відмовити у його задоволенні. Вважає, що позивачем не дотримано передбаченої законодавством процедури реалізації права на здійснення платежів без ідентифікаційного номера. Повідомлення форми 1П ОСОБА_3 було заповнене з порушенням, а саме: в графі 29 «Паспорт фізичної особи» не вказана «серія та номер», «дата видачі, «ким видано», відтак контролюючі органи не мають повноважень щодо ведення обліку платників податків у іншому порядку, за іншими формами, способами або видами (а. с. 33-34).

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є прихожанкою храму Різдва Христового (с. Колодяжне, Ковельського району, Волинської області), що підтверджується довідкою від 06 лютого 2016 року (а. с. 9).

12 лютого 2016 року позивач зверталася до відповідачів із письмовими заявами щодо себе, у яких просила, зокрема: 1) не вносити інформацію про неї до Державного реєстру фізичних осіб платників податків, зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження статті 28, 294, 296 Цивільного кодексу України), проставити відмітку у паспорті (на стор. 7, 8 або 9) про наявність права на вчинення певних дій без присутності цифрового кодифікатора ПН, серії та номеру паспорта та ін.; 2) не вносити інформацію про неї до Державного реєстру фізичних осіб платників податків, зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження статті 28, 294, 296 Цивільного кодексу України) (а. с. 7-8).

При цьому, в усіх заявах ОСОБА_3 вказано, що з дією норм статей 63, 70 Податкового кодексу України не згодна.

Листами Ковельської ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області від 16 лютого 2016 року № 576/11-07 та Державної фіскальної служби України від 23 лютого 2016 року № 1974/10/99-99-11-02-02-14 заявнику було розяснено порядок реалізації права щодо відмови від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (а. с. 10, 11-12).

Зазначено, що фізична особа, яка через релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера, зобовязана особисто подати відповідному контролюючому органу Повідомлення за формою № 1П, яке водночас є заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та предявити паспорт громадянина України.

Кодекс не передбачає можливості вилучення інформації з Державного реєстру за заявою фізичної особи.

Крім того, 12 лютого 2016 року ОСОБА_3 подавала до Ковельської ОДПІ повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (форма № 1П), у яких не зазначила відомості про серію та номер паспорта, та у звязку з цим дане повідомлення за формою № 1П залишено без розгляду, про що вказано у листі Ковельської ОДПІ від 16 лютого 2016 року № 575/11-07 (а. с. 14).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Ніхто не може бути увільнений від своїх обовязків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

До 01 січня 2011 року діяв Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів» від 22 грудня 1994 року (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до статті 1 якого для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обовязкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Згідно із статтею 5 цього ж Закону до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Проте, Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів» втратив чинність 01 січня 2011 року разом з набранням чинності Податковим кодексом України, яким на даний час регулюється порядок обліку платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Пунктом 63.2 статті 63 Податкового кодексу України передбачено, що взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Відповідно до пункту 63.6 статті 63 Податкового кодексу України облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, імям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як передбачено пунктом 63.7 статті 63 Податкового кодексу України, контролюючий орган зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) у всіх свідоцтвах, довідках, патентах, в інших документах або повідомленнях, що видаються платнику податків або надсилаються йому. Кожен платник податків зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) в усіх податкових деклараціях (розрахунках, звітах), платіжних документах щодо податків і зборів, у фінансових документах, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 70.1 статті 70 Податкового кодексу України визначено, що облік фізичних осіб платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, імям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Згідно із пунктом 70.5 статті 70 цього ж Кодексу фізична особа платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобовязана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, імям, по батькові і серією та номером паспорта, а також предявити паспорт. Фізична особа подає облікову картку фізичної особи платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючому органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого обєкта оподаткування. Для заповнення облікової картки фізичної особи платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Відповідно до пункту 70.12 статті 70 вказаного Кодексу реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) використовуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм, включаючи установи Національного банку України, банки та інші фінансові установи, біржі, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичними особами підприємцями, а також фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про обєкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків.

З наведених норм чинного законодавства України чітко слідує, що релігійні переконання особи не звільняють її від конституційного обовязку сплачувати податки і збори. При цьому, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. За загальним правилом, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Проте, для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, облік ведеться за прізвищем, імям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. При цьому, облік таких осіб ведеться в окремому Державному реєстрі за прізвищем, імям, по батькові і серією та номером діючого паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. Порядок реалізації права на відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника чітко визначено законодавством.

Порядок та процедура обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта; внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, а також форми облікової картки фізичної особи - платника податків, повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) визначаються Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10 грудня 2013 року № 779 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2013 року за № 221/24743) (далі Положення № 779).

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ цього Положення порядок проведення реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі включає зокрема і внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Так, пунктом 1 розділу ІІ вказаного Положення № 779 передбачено, що усі фізичні особи платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, імям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Відповідно до пункту І розділу IV цього ж Положення Державний реєстр фізичних осіб - платників податків формується на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів. Складовою частиною Державного реєстру є окремий реєстр Державного реєстру, до якого вноситься інформація про фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та подали до контролюючого органу повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, імям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (пункт 2 розділу VIII Положення № 779).

За приписами пункту 1 розділу VIII Положення № 779 фізична особа, яка раніше не подавала облікової картки і відомості про яку не включено до Державного реєстру та яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобовязана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення за формою № 1П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та предявити паспорт громадянина України.

У відповідності до пункту 3 розділу VIII Положення № 779 фізична особа подає повідомлення до контролюючого органу за своїм місцем проживання або за власним бажанням - до контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого обєкта оподаткування.

Для заповнення повідомлення використовуються дані паспорта та інших документів, які подаються у разі зміни паспортних даних (пункт 4 розділу VIII Положення).

За нормами пункту 8 розділу VIII Положення № 779 після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала повідомлення, контролюючий орган вносить до паспорта відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення. Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта. Взяття на облік фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється протягом пяти робочих днів від дня подання до контролюючого органу Повідомлення.

За правилами пункту 9 розділу VIII Положення № 779 у разі якщо фізична особа, до паспорта якої внесено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, раніше була зареєстрована в Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків, то після взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру реєстраційний номер облікової картки платника податків закривається (датою закриття є дата внесення відмітки до паспорта громадянина України), а у разі наявності у паспорті громадянина України відмітки про реєстраційний номер облікової картки така відмітка анулюється у порядку, встановленому цим розділом.

Таким чином, порядок відмови від обліку платника податків за номером картки такого платника чітко врегульовано законом.

Як встановлено судом, правом на відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків позивач вперше скористалася у лютому 2016 року, відтак, на правовідносини між позивачами та відповідачами поширюються норми чинного податкового законодавства, а саме: Податковий кодекс України та Положення № 779.

Аналогічні висновки щодо правил дії нормативно-правових актів у часі в подібних правовідносинах були зроблені Верховним судом України у постанові від 01 липня 2014 року № 21-238а14.

З наданих у судовому засіданні пояснень представника позивача слідує, що позивач просила відповідачів не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб платників податку, використовуючи цифрові кодифікатори (тобто, серію та номер паспорта) та здійснювати їх облік виключно за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання серії та номера паспорта.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за нормами чинного податкового законодавства України облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, імям, по батькові та обовязково за серією та номером діючого паспорта громадянина України, без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків, про що у паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Згідно із пунктами 1, 2 розділу ХІ Положення № 779, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта) використовуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм, включаючи установи Національного банку України, банки та інші фінансові установи, біржі, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичними особами - підприємцями, а також фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про обєкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків. Документи, повязані з проведенням операцій, передбачених пунктом 1 цього розділу, які не мають серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), вважаються оформленими з порушенням вимог законодавства України.

Тобто, з цього слідує, що в усіх документах, які містять інформацію про обєкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків, обовязково повинно бути зазначено серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), а у разі відсутності у вказаних документах серії та номера паспорта такі документи вважаються оформленими з порушенням вимог законодавства України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що без внесення відповідних змін до вказаних нормативно-правових актів податковий облік позивача виключно за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без серії та номера паспорта, як вона про це просить, є неможливим.

Суд зазначає, що представник позивача з метою обґрунтування власної правової позиції надав суду примірник постанови Верховного Суду України у аналогічній, на його думку, справі (рішення від 01 липня 2014 року, справа № 2а-17823/09/0370), при ухваленні якої суд керувався положеннями Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів».

Разом із тим, згадане рішення Верховного Суду України стосується фактичних обставин, які виникли до вступу в дію Податкового кодексу України і йдеться про різне правове регулювання, тому вони не можуть бути порівнюваними і не підлягають застосуванню у випадку, що розглядається.

Також колегія суддів звертає увагу на необхідність застосування положень саме Податкового кодексу України як спеціального закону у сфері оподаткування.

Так, за правилами пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Як закріплює пункт 7.3 статті 7 цього ж Кодексу будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відтак, не заслуговує на увагу покликання позивача на положення статей 28, 294, 296, Цивільного кодексу України, 6 8, 15 Закону України «Про захист персональних даних», 23, 30 Закону України «Про інформацію», оскільки на правовідносини між позивачем та відповідачами поширюються норми чинного податкового законодавства, яке є спеціальним, а саме: ПК України та Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10 грудня 2013 року № 779.

Колегія суддів звертає увагу і на ту обставину, що вимагаючи здійснювати облік позивача як платника податків за прізвищем, іменем та по батькові без використання серії і номера паспорта, ОСОБА_3 безпідставно ототожнює серію та номер паспорта як ідентифікуючу складову саме паспорта з ідентифікаційним номером облікової картки як цифрового замінника імені платника податку.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене вище, вимоги про невнесення інформації про позивача до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, використовуючи цифрові кодифікатори; збереження за ОСОБА_3 форми обліку платника податків за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження; здійснення її обліку як платника податків без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платника податків без використання серії на номеру паспорту - задоволенню не підлягають.

Крім того, не підлягає до задоволення позовна вимога про зобовязання Ковельської ОДПІ проставити у паспорті (на стор. 7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, оскільки згідно із пунктом 8 розділу VІІІ Положення № 779, лише після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, контролюючий орган вносить до паспорта відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення і складається зі слів «Має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта», а не зі слів «Має право здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора».

На підставі викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевівши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України та Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої виготовлено 10 травня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий, суддя В.І. Смокович

Судді В.В. Дмитрук

ОСОБА_4