Справа № 808/902/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року 10:51Справа № 808/902/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Стратулат С.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача - 1: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_3

до: Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області,

до: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м.Запоріжжя Запорізької області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення та зобовязання відповідачів вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, до Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м.Запоріжжя Запорізької області в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області форми «Ф» № 11-17 від 30.06.2015;

- зобов'язати ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області скласти та надати Управлінню Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області висновок про повернення ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації та місця проживання: 69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. 33. кв. 81), сплачених грошових коштів у розмірі 25000 грн. до місцевого бюджету;

- зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_3 (ІІН НОМЕР_1. адреса реєстрації та місця проживання: 69095. м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 33. кв. 81) грошові кошти у розмірі 25 000 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень, 00 коп.). які були сплачені на підставі податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області форми «Ф» №11-17 від 30.06.2015.

Ухвалою суду від 14.03.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/902/16, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав, зазначених у позові. На обґрунтування клопотання зазначає, що оскільки транспортний податок на території міста Запоріжжя був встановлений міською радою рішенням від 15.01.2015 і доведений до відома його платників 28.01.2015, то його справляння, відповідно до норм Податкового кодексу України та Бюджетного кодексу України, повинно розпочатися лише з 1 січня 2016 році. Вважає, що дії ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо винесення відносно ОСОБА_3 податкового повідомлення-рішення форми «Ф» № 11-17 від 30.06.2015 є протиправними. У зв'язку з незаконними та протиправними діями відповідача - 1 щодо прийнятого податкового повідомлення-рішення, позивач була вимушена сплатити суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25 000 грн., які підлягають поверненню. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача -1 у судовому засіданні з позовними вимогами не погодився з підстав, зазначених у наданих письмових запереченнях. На обґрунтування заперечень зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28 грудня 2014 року податкове законодавство України було доповнено транспортним податком. Відповідно до даних АІС «Податковий блок», встановлено, що у власності позивача є легковий автомобіль NISSAN MURANO (номерний знак АР9468СВІ) 2011 року випуску з об'ємом двигуна 3198 к/б. см., який зареєстрований позивачем 23.06.2012 та відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 розділу XII Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування. Таким чином, легковий автомобіль NISSAN MURANO (номерний знак АР9468СВІ) 2011 року випуску з об'ємом двигуна 3498 куб. см., що перебуває у власності позивача, є об'єктом оподаткування транспортним податком, оскільки відповідає вимогам пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 розділу XII Податкового кодексу України. На виконання вимог пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 розділу XII ПК України, відповідно до якою обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку, на ім'я позивача було сформоване та надіслане податкове повідомлення-рішення з транспортного податку №210-17 від 09.06.2015. на суму 25000 грн. Вважає спірне рішення обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача -2 у судове засідання не з»явився, на адресу суду від відповідача -2 надійшли заперечення на позов, відповідно до яких відповідач -2 з позовними вимогами не погоджується. На обґрунтування заперечень зазначає, що згідно з п.1.8 Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 №758, розрахунково-касове обслуговування клієнтів здійснюється Управлінням відповідно до умов договорів та додаткових договорів між органом Казначейства і клієнтами. Між Управлінням та Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області укладено договір про здійснення розрахунково - касового обслуговування № 18/22 від 06.01.2015, яким передбачено права та обов'язки Управління в процесі обслуговування ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області. Тобто, при здійсненні розрахунково-касового обслуговування клієнта Управління несе відповідальність за виконання умов договору виключно перед іншою стороною договору, в даному випадку - ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управлінця ДФС у Запорізькій області. Вказаним договором та діючими нормами законодавства України не встановлено жодних обов'язків Управління по відношенню до позивача, а отже ОСОБА_3 не може заявляти будь-яких претензій або вимог до Управління, оскільки не перебуває у договірних відносинах з Управлінням, не є його клієнтом та не має жодних правовідносин безпосередньо з Управлінням. Отже, Управління вважає безпідставною вимогу позивача здійснити перерахування коштів згідно платіжного документу, наданого іншою юридичною особою, а саме Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області. Також зазначає, що Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, встановлений механізм такого повернення, який передбачає, що заявнику необхідно було звернутись до контролюючого органу з поданням та надати до Управління необхідні документи для повернення коштів. Однак заявник не скористався своїм правом досудового врегулювання питання повернення коштів. На підставі вищевикладеного, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Справу просить розглянути без участі уповноваженого представника відповідача -2.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Порядок нарахування та сплати транспортного податку регулюється статтею 267 Податкового кодексу України.

Пунктом 81 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VІІІ від 28.12.2014 статтю 267 Податкового кодексу України викладено в новій редакції. Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень вказаного Закону, він набрав чинності з 01.01.2015.

Відповідно до ст.265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Згідно з пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п.267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. (пп.267.2.1. п.267.2 ст. 267 ПК України).

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК України).

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п. 267.4. ст. 267 ПК України).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (пп.267.6.2. п.267.6 ст.267 ПК України).

Згідно підпункту 267.6.6 пункту 276.2 статті 267 Податкового кодексу України, за об'єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, дія закону починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно - правових актів від 9 лютого 1999 року).

Жодної прямої вказівки на надання зворотної дії статті 267 Податкового кодексу України в Законі України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71 -VIII від 28.12.2014 немає.

Як зазначалося вище, транспортний податок є елементом податку на майно.

Згідно з пп.10.1.1 п.10.1. ст.10 Податкового кодексу України, податок на майно належить до місцевих податків.

Пунктом 8.3 статті 8 Податкового кодексу України встановлено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отже, податкові зобов'язання по місцевому податку можуть визначатися податковим органом лише в разі, якщо міська рада своїм рішенням встановила цей місцевий податок. При цьому, визначення податкових зобов'язань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте відповідне рішення міської ради.

Аналогічні приписи містить і підпункт 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, відповідно до якого одним із принципів податкового законодавства є стабільність, коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Транспортний податок в м.Запоріжжя встановлено рішенням Запорізької міської ради №8 від 15.01.2015.

Згідно з ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Таким чином, бюджетний період, в якому починає застосовуватися транспортний податок у м. Запоріжжі, є 2016 рік.

Правила стосовно визначення податкового зобов'язання щодо транспортного податку у розмірі 25000 гривень за легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см, встановлені ст. 267 Податкового кодексу України (з урахуванням приписів пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 та пп.4.1.9 п. 4.1 ст. 4 цього Кодексу) не можуть застосовуватися раніше 2016 року.

Крім того, як вже зазначалося, згідно пп.267.2.1. п.267.2 ст. 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пп.267.3.1 п.267.3 сі.267 ПК України).

Статтею 58 Податкового кодексу України та пунктом 2.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1236 від 28.11.2012, передбачено, що до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання.

Відповідачем до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення або до суду, розрахунку податкового зобов'язання, яке визначене таким податковим повідомленням-рішенням, додано не було, що унеможливлює визначення податкового періоду, за який період податкове зобов'язання було нараховане, та не дозволяє встановити обґрунтованість та коректність визначення податкового зобов'язання. Зазначений дефект оскаржуваного повідомлення-рішення не дозволяє встановити податковий період, за який податкове зобов'язання було нараховане, а отже, й впливає на суть повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1, ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про відсутність податкового правопорушення з боку позивача, у звязку з чим спірне рішення є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягають скасуванню.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача -1 скласти та надати висновок про повернення позивачу сплачених грошових коштів у розмірі 25000 грн. до місцевого бюджету та зобов'язання відповідача -2 повернути позивачу кошти у розмірі 25 000 грн., які були сплачені на підставі податкового оскаржуваного повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок), затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.

Згідно з пунктом 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету» (далі - Постанова) визначені конкретні органи, що контролюють справляння надходжень бюджету за конкретними кодами бюджетної класифікації доходів.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 Постанови органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечують контроль за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків і зборів а інших доходів, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів.

Відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі контролюючих органів, затвердженого Постановою, надходження до місцевого бюджету за кодом доходів 18011001 контролюються органами Державної податкової служби.

Враховуючи вищенаведене, позивачу необхідно було звернутись до контролюючого органу з поданням та надати до Управління необхідні документи для повернення коштів. Проте, позивачем не надано доказів звернення із зазначеною заявою та поданням.

На підставі вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача про зобов'язання відповідача -1 скласти та надати висновок про повернення позивачу, сплачених грошових коштів у розмірі 25000 грн. до місцевого бюджету та зобов'язання відповідача -2 повернути позивачу кошти у розмірі 25 000 грн., які були сплачені на підставі податкового оскаржуваного повідомлення-рішення, передчасними, а отже, такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 158 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми «Ф» №11-17 від 30.06.2015, винесене Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області відносно ОСОБА_3.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області () на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко