Справа № 807/100/16
Суддя: Волощук О. Я.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 807/100/16
Провадження № 2-а/309/53/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" травня 2016 р. м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді Волощук О.Я.

при секретарі Галай В.В.

з участю представника позивача Грица Я.М.

представників відповідача Костик Л.Р., Елек М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до

Управління соціального захисту населення Хустської міської ради

про

визнання дій неправомірними і зобов`язання вчинити певні дії

Суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління соціального захисту населення Хустської міської ради про визнання дій неправомірними і зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 14 січня 2016 року позивачем було надіслано відповідачу лист із проханням перерахувати компенсацію у розмірі 15606,52 грн., що нарахована працівнику ОСОБА_2 , призваного на військову службу за призовом по мобілізації на особливий період. До листа додані звіти встановленої форми про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівнику призваному на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період із 13 березня 2015 року по грудень 2015 р. До звіту включені суми перераховані мобілізованому працівнику ОСОБА_2 середньої заробітної плати у розмірі 15606,52 грн., що погоджено у Хустсько-Міжгірському об`єднаному військовому комісаріаті Закарпатської області.

01 лютого 2016 року позивач отримав листа від відповідача, яким йому відмовлено у компенсації із посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 105 «Про затвердження Порядку виплати компенсації підприємствам, установам організаціям у межах середнього заробітку працівників призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період», якою не передбачено відшкодування середнього заробітку фізичним особам підприємцям.

Відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України за працівниками призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігається місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відхиленні та поверненні звіту від 13 січня 2016 року про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а саме водію ОСОБА_2 та зобов`язати відповідача прийняти звіт від 13 січня 2016 року про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а саме ОСОБА_2 та включити виплачену згідно звіту суму в розмірі 15606,52 грн. до зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та стягнути з відповідача суму судового збору на користь позивача.

В судовому засіданні представник позивача Грица Я.М. підтримав позовні вимоги, просив їх задоволити.

Представники відповідачів Управління праці та соціального захисту населення Хустської міської ради Костик Л.Р., ОСОБА_3 позов не визнали. Суду пояснили, що Постановою Кабінету Міністрів № 105 від 04 березня 2015 року було затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України.

Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Бюджетні кошти спрямовуються підприємствам, установам, організаціям на компенсацію витрат на виплату середнього заробітку працівникам, які працювали на таких підприємствах, в установах, організаціях на час призову на військову службу, не більше одного року.

Для виплати компенсації підприємство, установа або організація подає щомісяця до 15 числа органу соціального захисту населення звіт про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 1, погоджений районним (міським) військовим комісаріатом, який здійснював призов працівника на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа їх копій, а також зведених звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 структурним підрозділам соціального захисту населення.

Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям.

Мінсоцполітики в листі від 16.06.2015 р. № 325/13/155-15 погоджувалося, що поза межами законодавства лишилися наймані працівники, які працюють у фізичних осіб-підприємців, в ч. 3 ст. 119 КЗпП йдеться про мобілізованих, які працюють на «підприємствах, установах, організаціях».

Кабінет Міністрів України в місячний термін привів нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ, де за працівниками, які були призвані під час мобілізації, на особливий період зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У державному бюджеті на 2015 рік за програмою 2501350 «Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період» не передбачені кошти на відшкодування середнього заробітку фізичним особам - підприємцям.

Управління соціального захисту населення Хустської міської ради діяло в межах наданих Законом повноважень.

Представники відповідачів просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку про те, що позов ФОП ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи 14 січня 2016 року позивачем було надіслано відповідачу лист із проханням перерахувати компенсацію у розмірі 15606,52 грн., що нарахована працівнику ОСОБА_2 , якого призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. До листа додані звіти встановленої форми про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівнику призваному на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період із 13 березня 2015 року по грудень 2015 р. До звіту включені суми перераховані мобілізованому працівнику ОСОБА_2 середньої заробітної плати у розмірі 15606,52 грн. Дана сума погоджена у Хустсько-Міжгірському об`єднаному військовому комісаріаті Закарпатської області.

01 лютого 2016 року позивач отримав листа від відповідача, яким йому відмовлено у компенсації та роз`яснено, що постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 105 «Про затвердження Порядку виплати компенсації підприємствам, установам організаціям у межах середнього заробітку працівників призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період» не передбачено відшкодування середнього заробітку фізичним особам підприємцям.

Відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України за працівниками призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігається місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Розділу 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно- мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275-VII поширено дію ч. 3 ст. 119 КЗпП України в редакції цього Закону на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014 року були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII.

Ч. 1 ст. 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором із фізичними особами.

Згідно ч. 4 ст. 119 КЗпП України, за працівниками, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом, але не більше ніж на строк укладеного контракту, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За наведених обставин позов ФОП ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 10,60,161 КАС України, ст.119 КЗпП України, Конституцією України

Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ФОП ОСОБА_1 задоволити.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Хустської міської ради неправомірними щодо неприйняття та повернення звіту ФОП ОСОБА_1 від 13.01.2016 року про фактичні витрати на виплату середнього заробітку призваного ОСОБА_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період водія ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Хустської міської ради прийняти звіт ФОП ОСОБА_1 від 13 січня 2016 року про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівнику ФОП ОСОБА_1 - водію ОСОБА_2 та включити виплачену згідно звіту суму в розмірі 15606,52 грн. до зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Стягнути із Управління соціального захисту населення Хустської міської ради 551,20 грн. судових витрат на користь ОСОБА_1 .

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Волощук О.Я.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду Волощук О.Я.