Справа № 2-а-88/10
Суддя: Бандура А. П.
Дата ухвалення: 2010-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а-88/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2010 р. смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді: Бандури А.П.

при секретарі: Тарасюк І.В.

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції управління міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про оскарження рішення субєкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Управління державної автомобільної інспекції управління міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про оскарження рішення субєкта владних повноважень, посилаючись на незаконність та безпідставність накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_1 позов підтримав та суду пояснив, що 20 травня 2009 року, інспектором з адміністративної практики ВДАІ міста Рівне УДАІ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_3 було прийнято рішення про накладення на позивачку по справі адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 300 гривень, за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за перевищення швидкості на 22 кілометри в населеному пункті, а саме в місті Рівне в 14 годині 16 хвилин 3 травня 2009 року. Він, вважає, що накладене на позивачку адміністративне стягнення є незаконним та безпідставним, так як, ОСОБА_2 вказане правопорушення не вчинялось. До матеріалів постанови 50/10-4-3398 від 20 травня 2009 року, про накладення на позивачку стягнення, долучена світлина з фіксацією правопорушення (перевищення швидкості), з якої вбачається державний реєстраційних номер автомобіля правопорушника ВК 0100 КМ. Дійсно, у власності позивачки є автомобіль «Шкода», але поскільки вона не має відповідних документів на керування транспортним засобом, то вона його не використовує у своїх особистих цілях. Позивачка автомобілем «Шкода» не користується, в момент скоєння адміністративного правопорушення ним не керувала. Фіксація правопорушення проводилася за кермом транспортного засобу. Просить визнати протиправною постанову 50/10-4-3398 від 20 травня 2009 року про притягнення ОСОБА_2, до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження по адміністративній справі закрити.

Відповідачі по справі в судове засідання повторно не зявилися, причина їх неявки суду невідома, хоча про день слухання справи вони були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, вважає позов підставним та підлягаючим до задоволення з слідуючих підстав: з довідки відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи (для обслуговування м. Дубно, Дубенського, Млинівського, Радивилівського, Демидівського районів) УДАІ УМВС України в Рівненській області № 35/14-10 від 16 січня 2010 року вбачається, що на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки смт. Млинів вул. Заводська, 16, згідно електронної бази даних відділення РЕР м. Дубно УДАІ УМВС України в Рівненській області від 2002 року, посвідчення водія не видавалося.

У відповідності до вимог ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період зясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Так, єдиним доказом, на підставі якого суб`єктом владних повноважень-відповідачем по справі прийнято рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення є покази фотоприладу "Візір" № 0711241, про що зазначено в оскаржуваній постанові. Разом з тим, відсутні будь-які інші докази, які дали б можливість встановити точне місце руху позивача, в тому числі вчинено таке фіксування в межах населеного пункту чи поза ним, та який швидкісний режим встановлено на даній ділянці дороги, та належність показників застосовуваного приладу саме транспортному засобу, яким керував позивач.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Свою позицію щодо правомірності та підставності накладення адміністративного стягнення відповідачами не обґрунтовано ні письмово, ні в судовому засіданні.

При накладенні адміністративного стягнення та винесенні оскаржуваної постанови № 50/10-4-3398 серії від 20 травня 2009 року не враховано характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня та характеру його вини, майнового стану порушника, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чим грубо порушено вимоги ст.33 КУпАП.

Разом з тим, посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення за даним фактом, обставини справи з`ясовано не всебічно та неповно, на порушення вимог ст.ст.33, 280 КУПАП, та з порушенням принципів обґрунтованості та розсудливості, обов`язкових до застосування у рішеннях посадових осіб, в тому числі і при прийнятті актів індивідуальної дії про накладення адміністративних стягнень у відповідності до ч.3 ст.2 КАС України.

За таких обставин, при відсутності доказів, не можуть бути встановлені подія та факт вчинення 20 травня 2009 року ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а отже, подальше провадження у даній справі виключається у відповідності до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справа підлягає закриттю.

Таким чином, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_2 про скасування постанови 50/10-4-3398 від 20 травня 2009 року про притягнення її до відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягають задоволенню.

Правовідносини регулюються ч.3 ст.2, ч.2 ст.71 КАС України, ст.ст. 33, 247, 251 КУпАП.

На підставі наведеного,

керуючись ст. 160-163 КАС України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції управління міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про оскарження рішення субєкта владних повноважень задоволити повністю.

Визнати протиправною постанову 50/10-4-3398 від 20 травня 2009 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скасувати постанову 50/10-4-3398 від 20 травня 2009 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Суддя: Бандура А.П.