Справа № 804/1610/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 р. Справа № 804/1610/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
29.07.2014 року ОСОБА_3 звернувся із адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №9758-15, №9759-15, №9760-15 від 26.06.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення рішення не містять посилання на розрахунок податкових зобовязань. Крім того, розрахунок земельного податку проведено податковим органом виходячи з середніх показників нормативної грошової оцінки земельних ділянок по місту, в той час як підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав.
Відповідач у судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником нежилих приміщень: відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 2006 року 1/2 частина магазину продовольчих товарів приміщення № 2 (два) поз.1-6, загальною площею 51,1 кв.м., ганок літ. а на першому поверсі житлового будинку літ.А-9, що знаходиться в м. Дніпропетровську, пр. Героїв, 33. Право власності на означене нерухоме майно зареєстровано КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації 19.10.2006, реєстрацій номер 11821776; відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 2006 року 1/2 частина нежилого приміщення № 2 в житловому будинку літ.А-5 на першому поверсі поз.І, 1-3, загальною площею 48,2 кв.м., що знаходиться в м. Дніпропетровську, пр. Гагаріна, 119. Право власності на означене нерухоме майно зареєстровано КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації 19.10.2006, реєстрацій номер 8133033; відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 вересня 2006 року 1/2 частина нежилого приміщення №34 в житловому будинку літ.А-9 на першому поверсі поз. 1, 2, 17-21, загальною площею 64,1 кв.м., що знаходиться в м. Дніпропетровську, бульвар Слави, 28. Право власності на означене нерухоме майно зареєстровано КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації 18.10.2006, реєстрацій номер 8646369.
26.06.2014 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська прийнято податкові повідомлення-рішення форми «ф» № 9758-15, № 9759-15, № 9760-15, якими позивачу визначено грошові зобовязання з земельного податку 444,02 грн. за 1/2 земельної ділянки по пр. Героїв, 33, прим. 2 у Дніпропетровську, 482,04 грн. за 1/2 земельної ділянки по бул. Слави 28, прим. 34 у м. Дніпропетровську та 445,08 грн. за 1/2 земельної ділянки по пр. Гагаріна, 119, прим. 2 у м. Дніпропетровську відповідно за 2014 рік.
Статтею 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Також, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Оскільки користування будівлею (спорудою) неможливо без користування земельною ділянкою, на якій вона розташована, а плата за землю справляється саме за користування земельною ділянкою, обовязок щодо сплати сум податкових зобовязань із земельного податку у нового власника будівлі (споруди) виникає не з дати оформлення права землекористування, а з дати фактичного користування земельною ділянкою. Це підтверджується розвитком правового регулювання цього питання. Положення щодо переходу права на власності або права користування земельною ділянкою в разі відчуження житлового будинку, будівлі або споруди закріплені статтею 377 Цивільного кодексу України (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин), у відповідності до якої при переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, до останніх переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24.12.2010 року по справі № 21-59а10.
Згідно із ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
За правилами статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Згідно із пунктом 286.6 статті 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.
Відповідно до пункту 287.8 статті 287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Отже, позивач є платником земельного податку з земельних ділянок, на яких розташовані належні йому на праві власності 1/2 частини нежилих приміщень в житлових будинках.
Судом встановлено, що розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок, якими користується позивач, податковим органом встановлено на підставі листа Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 02.07.2014 року № 26/167 про надання інформації, відповідно до якого нормативна грошова оцінка 1 кв.м земельних ділянок у 2011-2014 роках становить: по проспекту Гагаріна 119 (з урахуванням коефіцієнту функціонального використання -2, 5) 1846,81 грн.; по бул. Слави 28 (з урахуванням коефіцієнту функціонального використання -2,5) 1504,03 грн.; по просп. Героїв 33 (з урахуванням коефіцієнту функціонального використання -2, 5) 1737,86 грн.
Згідно листа Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 15.09.2014 року № 23/654, вбачається, що позивачем не проводилась нормативна грошова оцінка земельних ділянок за адресами: вул. Гагаріна, 119, бульвар Слави, 28 та проспект Героїв, 33 у місті Дніпропетровську, на яких знаходиться нерухоме майно, що належить на праві власності позивачу.
У листі Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 15.09.2014 року № 23/654 вказано про те, що надана відповідачу інформація, що відображена у листі від 02.07.2014 року № 26/167 про нормативну грошову оцінку вказаних вище земельних ділянок є розрахованою на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.12.2007 року № 5/26 «Про затвердження проекту «Нормативна грошова оцінка земель м. Дніпропетровська».
Слід зазначити, що інформація вказана у листі Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 02.07.2014 року № 26/167 повністю співпадає з інформацією, яка наведена у листі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від № 2-2/2629 від 09.09.2011 року в частині нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які використовує позивач.
У листі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від № 2-2/2629 від 09.09.2011 року вказано орієнтовану нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які використовує позивач.
Статтею 286 Податкового кодексу встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Згідно з пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є:
нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;
площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
У статті 275 цього Кодексу встановлено ставки податку за земельні ділянки, розташовані в межах населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Тобто, відсутність установленої нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є підставою для звільнення власника такої ділянки від обов'язку зі сплати земельного податку та не є перешкодою для обчислення суми земельного податку.
Матеріали справи містять розрахунок земельного податку до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, виходячи 1/2 частини площ спірних земельних ділянок та ставок, визначених статтею 275 Податкового кодексу України в залежності від розташування цих ділянок.
Крім того, статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.
Так, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Судом встановлено, що позивач з відповідним клопотанням до органу виконавчої влади не звертався.
Окрім зазначеного, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на надіслання йому оскаржуваних податкових повідомлень-рішень без розрахунку податкових зобовязань всупереч вимогам п.58.1 ст. 58, п.286.5 ст. 286 Податкового кодексу України та додатку №01 до Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.11.2012 року №1236, як на підставу для їх скасування, оскільки процедурні порушення податкового органу при надісланні податкового повідомлення-рішення не змінюють суть самого податкового зобов'язання, а отже не є самостійною підставою для скасування такого повідомлення-рішення.
Позивач не надав жодних доказів на підтвердження завищення суми податкового зобовязання, визначеної податковим органом.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно розраховані податкові зобовязання позивача зі сплати земельного податку виходячи з наявних у нього середніх показників нормативної грошової оцінки земельних ділянок по місту, а отже підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2016 року

Суддя ОСОБА_1