Справа № 161/16380/15-а
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/27/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання незаконними дій,-

В С Т А Н О В И В :

21.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до УПФ України в м. Луцьку про визнання незаконними дії.

Позов мотивує тим, що перебуває на обліку як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ст. 501 ЗУ «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. В жовтні 2015 року звернувся із заявою перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в зв'язку з підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Однак, листом від 16.10.2015 року № 504/Г-01 йому було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки було скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, пенсії яким призначаються (перераховуються) відповідно до ЗУ «Про прокуратуру». Одночасно, з даного листа стало відомо, що був проведений перерахунок пенсії в розмірі 80% відсотків від місячного заробітку замість призначених раніше 90%.

А тому, просив визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії неправомірними та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням підвищення місячного заробітку з 01.07.2012 року в розмірі 90% від заробітної плати.

23.10.2015 року ухвалою суду адміністративний позов в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за період з 01.07.2012 року по 08.04.2015 року залишено без розгляду. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 року вищевказану ухвалу залишено без змін.

Ухвалою суду від 23.10.2015 року відкрито скорочене провадження у справі.

У встановлений ухвалою суду від 23.10.2015 року строк від відповідача до суду письмових заперечень не надійшло.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21.10.2002 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку, де отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від суми середньомісячної заробітної плати.

В 09.10.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку із заявою про проведення йому перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), в зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Листом від 16.10.2015 року управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку повідомило ОСОБА_1 що підстави для перерахунку пенсії згідно поданої заяви та довідки про заробітну плату відсутні. Разом з тим, повідомлено що з 01.07.2012 року проведено перерахунок пенсії, нараховується 80 % від суми середньомісячної заробітної плати (а.с. 7,8).

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).

Виходячи зі змісту статтей 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (у тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення на задовільному рівні, докладати зусиль для її поступового піднесення на більш високий рівень, тощо.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348-а-13) та 17 грудня 2013 року (справа № 21-445-а-13)

Враховуючи те, що позивачеві пенсія вже була призначена з жовтня 2002 року відповідно до ст. 501 ЗУ «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми щомісячного заробітку, то відповідачем було неправомірно зменшено розмір її виплати в липні 2012 року, оскільки в даному випадку проводився перерахунок пенсії, а не її призначення. Крім того, очевидним є зменшення обсягу соціальних прав особи.

А тому, суд дійшов висновку щодо неправомірності дій відповідача при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2012 року в розмірі 80% від суми середньомісячної заробітної плати.

Частиною 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12.07.2001 року), за правилами якої позивачу 21.10.2002 року призначено пенсію за вислугою років, передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 12 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12.07.2001 року) встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12.07.2001 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку із збільшенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір та порядок перерахунку пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-420-а-13) та 17 грудня 2013 року (справа № 21-445-а-13).

Оскільки, відповідно до постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року, відбулася зміна у розмірі заробітної плати працівників прокуратури, перерахунок розміру призначеної пенсії позивачу необхідно провести, виходячи із приписів ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12.07.2001 року), що діяла на час призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року передбачено, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України.

Наведена норма свідчить про те, що з 01.06.2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, а саме: Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України, оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яких поширюється дія цих законів, скасовані.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд приходить до висновку, що зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

При цьому, суд вважає твердження відповідача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

З'ясувавши всі фактичні обставини у справі, суд вбачає протиправність дій відповідача в частині відмови позивачу в перерахунку пенсії, оскільки пенсія ОСОБА_1 призначена 21.10.2002 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв у порушення ст. 19 Конституції України та наведених норм права, що встановлюють порядок обрахування пенсії працівнику прокуратури, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно часу, з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, суд керується наступним.

Судом встановлено, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку 09.10.2015 року, долучивши довідку прокуратури Волинської області № 18/359 від 28.11.2012 року.

Оскільки, ухвалою суду від 23.10.2015 року вимоги адміністративного позову про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за період з 01.07.2012 року по 08.04.2015 року залишено без розгляду, то адміністративний позов підлягає до задоволення з 09.04.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Врахувуючи вищенаведене, на підставі ч.3 ст. 22, ч.1 ст. 58 Конституції України, статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12.07.2001 року), Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, керуючись ст.ст. 2, 7-11, 13, 14, 71, 86, 94, ч. 2 ст. 99, 158-163, 167, 186, ч.1 ст. 244-2, 254, ч.1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання незаконними дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років у зв'язку із підвищенням місячного заробітку ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18/359 від 28.11.2012 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.04.2015 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від суми середньомісячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18/359 від 28.11.2012 року.

Присудити з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій