Справа № 190/583/16-а
Суддя: Легкошерст Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 190/583/16-а
Провадження №2-а/190/5/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2016 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Легкошерст Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Міки А.Ю., Роботи О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки адміністративний позов ОСОБА_1 до П`ятихатського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до П`ятихатського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що він перебуває на обліку в П`ятихатському об`єднаноному управлінні пенсійного фонду України Дніпропетровської області, отримує пенсію по інвалідності 2-ї групи від загального захворювання та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і згідно Закону № 796-ХІІ віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В 2015 році звернувся до П`ятихатського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення йому пенсії по інвалідності відповідно до Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та просив призначити пенсію в розмірі, передбаченому ст. 50, ст. 54 Закону № 796-ХІІ, а саме державну пенсію - у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю - у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак в призначенні, перерахунку та виплаті пенсії за вказаними положеннями відповідачем відмовлено на підставі того, що він зазнав впливу радіаційного опромінювання в інший час і за інших обставин, що не пов`язано з ліквідацією наслідків на ЧАЕС, у зв`язку з чим заявник не має права на призначення пенсії за ст.ст. 50, 54 вказаного Закону. Вважє відмову відповідача неправомірною, оскільки він віднесений до 1 категорії та має пільги та компенсації передбачені ст.ст. 50, 54 цього Закону, у зв`язку з чим відповідач повинен поновити його порушені права та призначити, перерахувати та виплатити розмір пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, починаючи з 01.01.2015 року.

Ухвалою суду від 03.03.2016 року відкрито провадження про визнання протиправними дій, які пов`язані з нарахуванням та виплатою державної та додаткової пенсії з 01.09.2015 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві.

Представники відповідача П`ятихатського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області Міка А.Ю., ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в Управлінні та одержує пенсію як інвалід 2-ї групи по захворюванню, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по випробуванню ядерної зброї відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до довідки в/ч № 31600 від 21.05.2008 р ОСОБА_1 є учасником підземних випробувань ядерної зброї на Семипалатинському полігоні в 1975-1976 рр.. Згідно ст. 14 Закону № 796-ХІІ і постанови КМУ № 674 від 02.12.1992 р. інваліди з числа учасників військових навчань з застосуванням ядерної зброї відносяться до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи і їм надаються пільги, передбачені ст. 20, 50 Закону №796-ХІІ. Статтею 54 цього Закону підкреслюється зв`язок саме з Чорнобильською катастрофою, а позивач зазнав впливу радіаційного випромінювання в інший час і за інших обставин, внаслідок чого до нього не можливо застосувати норми ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому у задоволені позову просили відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14 Закону № 796-ХІІ громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, або 2, або 3.

Особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14 Закону), надаються гарантовані державою компенсації та пільги, передбачені ст. 20 Закону № 796-ХІІ.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.1992 р. № 674 «Про порядок віднесення деяких категорій громадян до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що громадяни із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, відносяться до категорії 1 - інваліди з числа учасників ліквідації ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з відповідною аварією, випробуванням або військовим навчанням, а також хворі на променеву хворобу внаслідок участі у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 отримує державну пенсію, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, йому встановлена 2 група інвалідності, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби по випробуванню ядерної зброї і 1 категорія прирівняного до учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

05.11.2013 року позивачеві видано посвідчення серії НОМЕР_1 з вкладкою до вищевказаного посвідчення як учасника НОМЕР_2 на ЧАЕС із строком дії до 01.06.2016 року /а.с.15/ та ОСОБА_1 належить до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить копія посвідчення серїі НОМЕР_3 від 19.07.2012 року.

Згідно довідки МСЕК серія АВ № 0045689 ОСОБА_1 призначено другу групу інвалідності по захворюванню, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по випробуванню ядерної зброї з переоглядом 10.05.2016 року, а 12.11.2013 року Управлінням пенсійного фонду України видано відповідне посвідчення № НОМЕР_4 /а.с.16/.

Згідно копії постанови П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в П`ятихатському районі Дніпропетровської області щодо вімови у призначенні ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії на підставі ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29.09.2011 року неправомірною; визнані дії Управління Пенсійного фонду України в П`ятихатському районі Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії як інваліду IІ групи відповідно до ст. ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, протиправними; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в П`ятихатському районі Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: державної пенсії - у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю - у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, обрахованих відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень п. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням виплачених сум за вказаний період. Постанова набрала законної сили 23.07.2015 року.

Листом за № 61/03/47 від 11.01.2016 року УПФУ в ПР у призначенні пенсії по інвалідності за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу відмовлено з посиланням на відсутність у позивача статуса особи, що отримала пенсію по інвалідності (захворювання) внаслідок саме Чороноблиської катастрофи /а.с.22/.

Статтею 54 Закону № 796-ХІІ в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. (Частина третя статті 54 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3108-IV від 17.11.2005).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оскільки позивачу в установленому законодавством порядку видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому позивач дійсно має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і відноситься до категорії 1, що і підтверджується вказаним посвідченням як єдиним документом, що відповідно і підтверджує даний статус, тому ОСОБА_1 має право на отримання згідно положень ст.ст.50, 54 Закону № 796-ХІІ відповідної щомісячної основої та додаткової пенсії як інваліда 2 групи.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини встановлені судовим рішеням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2015 року дії Управління Пенсійного фонду України в П`ятихатському районі Дніпропетровської області щодо вімови у призначенні ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії на підставі ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29.09.2011 року визнані неправомірними, а тому дана обставина доказуванню не підлягає.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відтак оскільки право вибору виду пенсії надано саме особі, а не органу Пенсійного фонду, дії П`ятихатського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської щодо відмови у призначенні, перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії на підставі ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є неправомірними, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо призначення, перерахунку та виплати державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю підлягають задоволенню за період з 01.09.2015 року по день винесення постанови, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України в судовому порядку підлягає захисту порушене право, а не право, яке може бути порушено на майбутнє.

Згідно частини 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до наданих представником відповідача ОСОБА_2 довідки № 74 від 27.04.2016 року позивачу ОСОБА_1 як інваліду війни ІІ групи сума надбавок виплачується у розмірах, передбачених ч. 4 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"/а.с.58/ , тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію на підставі ст. 50, 54 вищевказаного Закону як інваліду 2 групи суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року), особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, зокрема інвалідам IІ групи - у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 цього Закону (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року) було визначено, що державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1, та у зв`язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установлено зв`язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року установлено, що норми і положення статті 50 та статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, після набрання чинності вказаним законом застосуванню підлягають вказані положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням зазначених змін.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що для перерахунку та виплати основної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, виходячи з 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком (що розраховується з прожиткового мінімуму) позивачу немає підстав, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача в частині зобов`язати відповідача як суб`єкта владних повноважень подати в місячний строк, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб`єкта владних повноважень.

Цій нормі кореспондують положення абзацу 6 п. 4 ч. 1 ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення також підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 69, 71, 86, 99, 159 - 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до П`ятихатського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії П`ятихатського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо вімови у призначенні, перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірною.

Зобов`язати П`ятихатське об`єднане управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 , як інваліду ІІ групи призначення, перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що діють у редакції з 01.01.2015 року за період з 01.09.2015 року по 06.05.2016 року включно з урахуванням отриманих ним сум за вказаний період.

Зобов`язати П`ятихатське об`єднане управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з П`ятихатського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На постанову суду протягом десяти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили відповідно до положень ч.3 ст.254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10 травня 2016 року.

Головуючий суддя Ю.В. Легкошерст