Справа № 813/4964/14
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 р. Справа № 876/9510/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

секретарі Гользбергер А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2014 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Самбірської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області, представник - ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 16.06.2014 року № 000006/13-10-21/НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИЛА :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 14.07.2014року звернулась до Самбірської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 16.06.2014 року № 000006/13-10-21/НОМЕР_1.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем застосовано до неї фінансові санкції за порушення, що не передбачене законом, оскільки абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не передбачає застосування фінансових санкцій за будь-яку торгівлю пивом, так як пиво в переліку ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" -- відсутнє.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2014 року - в позові відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що відповідачем застосовано до неї фінансові санкції за порушення, що не передбачене законом, оскільки абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не передбачає застосування фінансових санкцій за будь-яку торгівлю пивом, так як пиво в переліку ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"- відсутнє.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 5 вищезгаданого Порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. За результатами судового розгляду встановлено, що гр. ОСОБА_3 реалізувала неповнолітньому ОСОБА_4 алкогольне пиво «Чернігівське» в магазині за адресою с. Шандровець, Турківського району, Львівської області, де здійснює роздрібну торгівлю алкогольними виробами ФО-П ОСОБА_1, що підтвержується протоколом ЛВ № 0232461 від 24.03.2014 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, поясненнями від 24.03.2014 року неповнолітнього гр. ОСОБА_4 та рапортом старшого оперуповноваженого Турківського РВ ГУ МВС України у Львівській області від 24.03.2014 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована, як фізична особа-підприємець 30.11.2010 року, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної осіби-підприємця Серії НОМЕР_2. Старшим оперуповноваженим Турківського РВ ГУ МВС України у Львівській області 24.03.2014 року складено протокол ЛВ № 0232461 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, згідно якого 24.03.2014 року близько 17 год. 30 хв. в с. Шандровець продавець магазину ПП "Борута" гр. ОСОБА_3, реалізувала неповнолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю смт. Бориня алкогольне пиво "Чернігівське", чим порушила правила торгівлі алкогольними напоями. Вказані обставини також підтверджуються поясненнями від 24.03.2014 року наданими неповнолітнім гр. ОСОБА_4, а також рапортом від 24.03.2014 року старшого оперуповноваженого Турківського РВ ГУ МВС України у Львівській області.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Шандровецької сільської ради від 06.05.2014 року на гр. ОСОБА_3 за порушення вимог ч. 2 ст. 156 КУпАП накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. На адресу Самбірської ОДПІ скеровано подання від 29.04.2014 року № 17/94 СКМСД ГУ МВС України у Львівській області, про застосування фінансових санкцій до ФО-П ОСОБА_1 згідно матеріалів перевірки від 24.03.2014 року. На основі отриманих матеріалів, Самбірська ОДПІ прийняла рішення № 000006/13-10-21/НОМЕР_1 від 16.06.2014 року про застосування до ФО-П ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 6800,00 грн. на підставі абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ". Згідно з цим рішенням, підставою для застосування до позивача санкцій стало порушення ним обмежень, встановлених у ст.15-3 названого вище закону, а саме: "продаж пива особі, яка не досягла 18 років".

Не погодившись із рішенням про застосування до ФО-П ОСОБА_1 фінансових санкцій, позивач оскаржила його суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів " № 481/95-BP від 19.12.1995 року із змінами і доповненнями , Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ", затвердженим постановою КМ України № 790 від 02.06.2003 року із змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства України.

Закон № 481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів регулюються ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР. Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15-3 цього Закону, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Частинами 4, 5 статті 15-3 Закону № 481/95-ВР передбачено, що продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів. Рішення про стягнення штрафів приймаються органом, який видав ліцензію, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно з абз. 9 ч.2 ст. 17 цього Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - у розмірі 6800,00 грн. Постановою КМ України від 2 червня 2003 року № 790 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону № 481/95-ВР.

Згідно з п. 4 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР, до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Пунктом 5 вищезгаданого Порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

За результатами судового розгляду встановлено, що гр. ОСОБА_3 реалізувала неповнолітньому ОСОБА_4 алкогольне пиво "Чернігівське" в магазині за адресою с. Шандровець, Турківського району, Львівської області, де здійснює роздрібну торгівлю алкогольними виробами ФО-П ОСОБА_1, що підтвержується протоколом ЛВ № 0232461 від 24.03.2014 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, поясненнями від 24.03.2014 року неповнолітнього гр. ОСОБА_4 та рапортом старшого оперуповноваженого Турківського РВ ГУ МВС України у Львівській області від 24.03.2014 року. Крім цього, вказаний факт продажу неповнолітньому алкогольного напою не спростовується і не заперечується позивачем.

Суд вважає помилковим твердження позивача про те, що Законом № 481/95-ВР не передбачено відповідальність за будь-яку торгівлю пивом та оцінюється судом, як спосіб уникнення від відповідальності за незаконний продаж неповнолітньому алкогольного напою, оскільки абз. 9 ч. 2 ст. 17 цього Закону встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн. за продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Позивачем, представником позивача жодними належними та допустимими доказами не спростовано факту продажу пива особі, яка не досягла 18 років.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з ст. 86 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд звертає увагу, що позивачем не подано допустимих та належних в розумінні ст.70 КАС України доказів протиправності рішення відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють не лише чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а й обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо.

За результатами судового розгляду справи позивачем не доведено підставності позовних вимог, натомість відповідач належними та допустимими доказами підтвердив, що у спірних правовідносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, обґрунтовано та розсудливо, з урахуванням усіх необхідних обставин, отже, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2014 року у справі № 813/4964/14 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар