Справа № 825/230/16
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/230/16 Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ортак» до Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ортак» до Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Менської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 20 січня 2016 року №.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на п.200.14 ст.200 ПК України, відповідно до якого занижена позивачем сума бюджетного відшкодування за лютий 2015 року в розмірі 765818,00 грн. не може бути в подальшому заявлена до бюджетного відшкодування саме у формі відшкодування грошовими коштами на рахунок платника в установах банку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 грудня 2015 року посадовою особою податкового органу на підставі п.200.10 ст.200 ПК України, у порядку ст.76 ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Ортак» з ПДВ за жовтень 2015 року, за результатами якої складено акт від 24 грудня 2015 року №656/15/39327858, в якому встановлено, що на порушення абз.«б» п.200.4 ст.200 ПК України та вимоги абз.«в» п.200.14 ст.200 ПК України ТОВ «Ортак» не має права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2015 року у сумі 765818,00 грн., у зв'язку з чим збільшується сума, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24) у розмірі 765818,00 грн., та зменшується сума, що підлягала бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.23.2) у розмірі (-765818,00) грн.

За наслідками розгляду заперечень на акт перевірки від 24 грудня 2015 року №656/15/39327858, листом Менської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 20 січня 2016 року №73/10/25-12-15-048 повідомлено позивача, що аргументи, викладені в запереченні ТОВ «Ортак», не є достатньо обґрунтовані та не можуть бути враховані при винесенні податкового повідомлення-рішення.

20 січня 2016 року на підставі акта перевірки від 24 грудня 2015 року №656/15/39327858 Менською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В3» №, згідно якого зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації № від 25 листопада 2015 року за жовтень 2015 року на суму 765818,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, визнав обґрунтованими посилання позивача щодо безпідставності винесення податкового повідомлення-рішення від 20 січня 2016 року №, оскільки воно прямо порушує законне право позивача на самостійне визначення сум, які можуть бути віднесені до зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість та до бюджетного відшкодування на рахунок підприємства, та позбавляє його можливості отримати бюджетне відшкодування взагалі.

Колегія суддів погоджується з викладеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначається ст.200 ПК України.

Згідно п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст.200 ПК України передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.7 вказаної статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

В силу вимог п.200.10 ст.200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Пунктом 200.14 ст.200 ПК України (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) визначено, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Отже, добровільна відмова у відшкодуванні стосується саме поточного звітного податкового періоду, а зарахування суми заниження до складу податкового кредиту - виключно наступного за ним звітного (податкового) періоду. Таким чином, застосування добровільної відмови від отримання бюджетного відшкодування та зарахування такої суми заниження до складу податкового кредиту до подальших звітних податкових періодів законодавством не передбачено та в такі періоди бюджетне відшкодування може бути заявлене.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки податкового органу щодо порушення ТОВ «Ортак» абз.«б» п.200.4 ст.200 ПК України та вимоги абз.«в» п.200.14 ст.200 ПК України, відповідно до яких, на думку податкового органу, позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2015 року у сумі 765818,00 грн., ґрунтуються на наступному.

Згідно податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року № від 19 березня 2015 року у р.30 «Сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» зазначена сума 1311082,00 грн., а в р.31 «Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду» вказано 1435596,00 грн.

Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, відображене в р.30 декларації з ПДВ за лютий 2015 року, виникло в січні 2015 року за рахунок проведення імпортних операцій по придбанню складової лінії по виробництву замороженої картоплі фрі із Туреччини та підтверджено Довідкою документальної позапланової виїзної перевірки достовірності нарахування від'ємного значення та декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість від 20 квітня 2015 року №227/1540/39327858.

При здійсненні митного очищення придбаного обладнання митним органам у січні 2015 року сплачено ПДВ у розмірі 2076900,00 грн. (р.12.1 податкової декларації з ПДВ за січень 2015 року). Дане обладнання введено в експлуатацію наказом «Про введення в експлуатацію основних засобів і визначення строків їх експлуатації» від 30 січня 2015 року №1Б та актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів форми ОЗ-1 на підставі даного наказу.

Актом документальної позапланової виїзної перевірки достовірності нарахування від'ємного значення та декларування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість від 12 травня 2015 року №266/1540/39327858 за лютий 2015 року визначено порушення вимог абз.«б» п.200.4 ст.200 ПК України, а саме заниження суми бюджетного відшкодування ПДВ на 765818,00 грн., як наслідок, ТОВ «Ортак» винесено податкове повідомлення-рішення форми «В2» від 20 травня 2015 року №, згідно якого збільшено суму бюджетного відшкодування на 765818,00 грн., та 21 травня 2015 року рекомендованим листом направлено платнику. 22 травня 2015 року ТОВ «Ортак» отримано дане податкове повідомлення-рішення.

У зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2015 року уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ від 06 серпня 2015 року № на підставі податкового повідомлення-рішення форми «В2» занижену суму відшкодування в розмірі 765818,00 грн. враховано в р.31 «Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду», яку в подальшому звітною декларацією з ПДВ від 18 серпня 2015 року № за липень 2015 року перенесено в р.24 «Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду».

25 листопада 2015 року платником подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, відображеної в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 25 листопада 2015 року з ПДВ за жовтень 2015 року, у розмірі 765818,00 грн.

Як вбачається з акту перевірки, на запит Менської ОДПІ від 04 грудня 2015 року №1351/10/25-12-15-048 ТОВ «Ортак» надано відповідь від 08 грудня 2015 року №21, згідно якої платником в уточнюючому розрахунку за жовтень 2015 року заявлено до відшкодування суму, а саме 765818,00 грн. (ВМД від 30 січня 2015 року №102110000/2015/020338), на яку застосовано податкове повідомлення-рішення форми «В2» від 20 травня 2015 року №. Оскільки, вищезазначене податкове повідомлення-рішення форми «В2» не було оскаржене, платник добровільно відмовився від бюджетного відшкодування за лютий 2015 року в сумі 765818,00 грн. Отже, відповідно до вимог абз.«в» п.200.14 ст.200 ПК України занижена сума бюджетного відшкодування за лютий 2015 року в розмірі 765818,00 грн. не може бути в подальшому заявлена до бюджетного відшкодування.

Податкове повідомлення-рішення форми «В2» від 20 травня 2015 року № було оскаржене позивачем в судовому порядку та постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року у справі №825/216/16 в задоволенні позову ТОВ «Ортак» відмовлено в повному обсязі, а тому на момент розгляду справи в суді зазначено податкове повідомлення-рішення є чинним.

Разом з тим, уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 06 серпня 2015 року № з ПДВ за травень 2015 року занижену суму відшкодування в розмірі 765818,00 грн. враховано в р.31 «Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду», виправлено р.28 декларації за травень 2015 року, чим від'ємне значення приведено в належний стан. В подальшому, звітною декларацією з ПДВ за вересень 2015 року зазначену суму 765818,00 грн. перенесено до р.24 «Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» в загальну суму 2162491,00 грн.

При подачі заяви про повернення суми бюджетного відшкодування від 25 листопада 2015 року, відображеної в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 25 листопада 2015 року до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015 року у розмірі 765818,00 грн., позивач виходив з того, що він має право на бюджетне відшкодування, оскільки заявлена сума є наслідком заниження суми бюджетного відшкодування по від'ємному значенню, яке виникло в січні 2015 року, була фактично сплачена до Державного бюджету України у попередніх податкових періодах, що підтверджується актами перевірки позивача та не заперечується відповідачем і не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 ПК України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

Згідно наданих ДФС України роз'яснень від 12 січня 2016 №349/6/99-99-19-03-02-15, Податковим кодексом України не передбачено обмежень щодо напряму декларування сум від'ємного значення податку, сформованих за звітні (податкові) періоди до липня 2015 року, суми ПДВ, які були перенесені з р.24 та р.31 декларації з ПДВ за звітний (податковий) період червень 2015 року до р.20.2 декларації з ПДВ за звітний (податковий) період липень 2015 року, можуть бути задекларовані платником у декларації з ПДВ за звітний (податковий) період починаючи з липня 2015 року (повністю або частково): в рахунок зменшення суми податкового боргу з ПДВ (р.23.1); до бюджетного відшкодування на його рахунок в банку (р.23.2); для включення до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.23.3). При цьому декларування платником сум від'ємного значення податку в рахунок зменшення суми податкового боргу з ПДВ (р.23.1) та до бюджетного відшкодування на його рахунок в банку (р.23.2) здійснюється виключно в рамках реєстраційної суми, визначеної відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 Кодексу. На таку суму ПДВ, заявлену платником до відшкодування на рахунок платника в банку, зменшується реєстраційна сума, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН.

Враховуючи зазначені вище норми законодавства України, чинні на час спірних правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «Ортак» правомірно відображено в податкових деклараціях від'ємне значення податку на додану вартість та бюджетне відшкодування, що також підтверджено внаслідок перевірок, проведених відповідачем, бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку заявлене у відповідності до вимог податкового законодавства, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Менської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 20 січня 2016 року №.

У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що занижена ТОВ «Ортак» сума бюджетного відшкодування за лютий 2015 року в розмірі 765818,00 грн. не може бути в подальшому заявлена до бюджетного відшкодування саме у формі відшкодування грошовими коштами на рахунок платника в установах банку, в обґрунтування чого апелянт посилається на норми п.200.14 ст.200 ПК України, в редакції, яка на момент виникнення спірних правовідносин втратила свою чинність на підставі змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII.

Згідно абз.«а» п.200.14 ст.200 ПК України (в редакції, що була чинною до внесення відповідних змін) якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах.

Таким чином, позиція податкового органу щодо неможливості бюджетного відшкодування ПДВ у наступних податкових періодах, після того, як податковим органом в результаті камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки було виявлено заниження платником суми бюджетного відшкодування у поточному податковому періоді, ґрунтується на нормах законодавства, які втратили чинність на момент виникнення спірних правовідносин, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку щодо необґрунтованості апеляційної скарги Менської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 04 травня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.