Справа № 825/406/16
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/406/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В. Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівВівдиченко Т.Р.,
Собківа Я.М.,
При секретаріПрисяжній Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду 31 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» до Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, заступника директора Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - Носовець Сергія Анатолійовича, про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Кінотехпром» пред'явило позов до Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Заступника директора Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - Носовець Сергія Анатолійовича і просить визнати дії відповідачів протиправними.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду 31 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, головним спеціалістом контрольно-ревізійного відділу Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на підставі направлення від 24.12.2015 № 166, згідно наказу від 18.12.2015 № 116 було проведено планову перевірку використання страхових коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, страхувальника ПрАТ «Кінотехпром» за період з 01.10.2011 по 31.12.2015.

За результатами перевірки було складено акт від 14.01.2016.

Перевіркою встановлено порушення п. 4.1 та п. 4.11 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду від 25.02.2009 № 12 .

Під час проведеної перевірки встановлено, що розподіл та видача путівок на санаторно-курортне лікування та оздоровлення відбувалося на підставі рішення уповноваженого із соціального страхування працівникам підприємства. За період, який перевіряється від Чернігівської міської виконавчої дирекції одержано 2 путівки на санаторно-курортне лікування вартістю 12768,00 грн. Дані путівки були надані працівникам товариства з 20 % доплатою. Доплата в розмірі 2553,60 грн. була перерахована на рахунок Фонду. Путівки надані в період щорічної відпустки.

Перевіркою встановлено, що згідно накладної № 1377 від 22.10.2013р. путівка №001288 до ДП «Санаторій «Конча-Заспа» вартістю 6237,00 грн. строком заїзду з 15.11.2013р. по 05.12.2013р. була надана заступнику директора товариства ОСОБА_6. Однак, згідно відповіді, отриманої з ДП «Санаторій «Конча-Заспа» (лист № 01-07/81 від 31.03.2014р.) дана путівка була поділена між двома особами - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, яка не є працівником ПрАТ «Кінотехпром». Фактично дана путівка була використана в періоді з 15.11.2013р. по 26.11.2013р. без рішення уповноваженого із соціального страхування та листа-погодження з санаторієм про поділ даної путівки, також відсутня медична довідка для одержання путівки ф.070/о для ОСОБА_7. Застрахована особа про розподіл путівки ПрАТ «Кінотехпром» не повідомила.

Сума страхових коштів Фонду, використаних неправомірно становить 2138,40 грн.

Зазначене підтверджується листом Державного підприємства «Санаторій «Конча-Заспа» від 31.03.2014 № 01-7/81, згідно якого путівка № 001288 була поділена між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 42-45).

На підставі акту перевірки Виконавчою дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду відносно відповідача було винесено рішення № 8 від 28 січня 2016 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким була визначена сума страхових коштів, використаних з порушенням, в розмірі 2138,40 грн., які в десятиденний термін від дня отримання рішення підлягають перерахуванню до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у повному обсязі.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

Згідно п.п. 5, 6 ч. 1 ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105 Фонд має право накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування.

Відповідно до ст. 30 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Отже, колегія суддів зазначає, що накладення штрафу саме на позивача є правом відповідача, що не позбавляє підприємство права звернутися до суду із вимогами до застрахованої особи про їх повернення.

Відповідно до ч.ч 1 та 3 ст.. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) страхувальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому або Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов'язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до закону.

За порушення порядку використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності, несвоєчасне або неповне їх повернення, несвоєчасне подання або неподання встановленої звітності, подання недостовірної звітності щодо страхових коштів, несвоєчасне інформування Фонду соціального страхування від нещасних випадків про річний фактичний обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг), нещасні випадки на виробництві та професійні захворювання, що сталися на підприємстві, про зміни технології робіт або виду діяльності підприємства страхувальник притягується до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» №2240 від 18.01.2001, що діяв до 01.01.2015, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Згідно ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» для забезпечення відновлення здоров'я застрахована особа та члени її сім'ї (а також особа, яка навчається у вищому навчальному закладі) мають право на отримання санаторно-курортного лікування, оздоровлення в спеціалізованих оздоровчих закладах (у тому числі дитячих) у межах асигнувань, установлених бюджетом Фонду на зазначені цілі, та в порядку і на умовах, визначених правлінням Фонду.

Надання послуг застрахованим особам, пов'язаних із санаторно-курортним лікуванням, здійснюється за наявності медичних показань.

Обсяг коштів для забезпечення оздоровчих заходів визначається бюджетом Фонду.

Згідно із п. 4.1 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 №12, рішення про виділення путівки застрахованій особі приймає комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (далі - комісія (уповноважений) із соціального страхування), на підставі особистої заяви та довідки для одержання путівки (форма N 070/о, затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 лютого 2012 року N 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за N 661/20974) (далі - медична довідка).

Відповідно до п. 4.11 Порядку № 12 комісією (уповноваженим) із соціального страхування приймається рішення про поділ путівки для спільного санаторно-курортного лікування застрахованої особи та члена її сім'ї, що працює (дружини або чоловіка, які перебувають у шлюбі), у тому числі на іншому підприємстві (застрахованої особи), або її дитини віком від 4 до 18 років, застрахованої особи та члена її сім'ї, який навчається у вищому навчальному закладі з денною формою навчання, а також для двох застрахованих осіб, що працюють на одному підприємстві, за умови попереднього отримання письмового погодження адміністрації санаторно-курортного закладу і терміну лікування кожної особи не менше 12 діб.

Частиною 3 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» визначено, що Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Відповідно до абз. 3 п. 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 23 червня 2008 р. N 25 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов'язана здійснювати контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам роботодавцем за рахунок коштів Фонду як за власною ініціативою, так і у зв'язку із зверненням застрахованих осіб.

Таким чином уповноважений із соціального страхування ПрАТ «Кінотехпром» зобов'язаний здійснювати контроль за правильним нарахуванням коштів Фонду.

Згідно п. 6.1 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 №12 Виконавча дирекція Фонду, виконавчі дирекції відділень Фонду, районні, міжрайонні, міські виконавчі дирекції відділень Фонду, комісії (уповноважені) із соціального страхування здійснюють контроль за розподілом, обліком, зберіганням, видачею, використанням путівок, здійсненням часткової оплати за путівки та звітністю по путівках.

Пунктом 6.2 цього Порядку встановлено, що сума витрат Фонду за путівки, що видані з порушенням цього Порядку, у тому числі не використані, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки путівка на санаторно-курортне лікування була надана застраховані особі за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка в подальшому була поділена між такою особою та особою, що не працює в ПрАТ «Кінотехпром», за відсутності підтвердження медичних показань, а саме відсутня медична довідка для одержання путівки ф.070/о для ОСОБА_7, без рішення уповноваженого із соціального страхування та листа-погодження з санаторієм про поділ даної путівки, тому кошти Фонду були використані з порушенням.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність дій Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо проведення перевірки та винесення рішення про повернення коштів Фонду № 8 від 28.01.2016 року.

Щодо посилань позивача про введення мораторію на проведення перевірок Виконавчими дирекціями Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 28 грудня 2014 року N 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 1 січня 2015 року, суд вважає необґрунтованими.

Зазначеним нормативно-правовим актом встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Вказаний Закон від 28 грудня 2014 року N 71-VIII направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів.

При цьому відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Колегія суддів зазначає, що вказані положення Закону № 71-VIII не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вказаний Закон направлений на регулювання правовідносин у сфері оподаткування, а також діяльності органів доходів і зборів, які у розмінні п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України є контролюючими органами.

Посилання ПрАТ «Кінотехпром» на постанову Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 р. № 408, якою затверджено Перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців, до якого зокрема входить Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, також є безпідставними, оскільки встановленні останньою обмеження розповсюджувалось виключно на період з серпня-грудня 2014 року, а перевірка позивача проведена Виконавчою дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в січні 2016 року, тобто поза строком дії обмеження на проведення перевірок.

Щодо тверджень апелянта на те, що вказані зміни стосуються всіх контролюючих органів без виключення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 Указу Президента України від 23 липня 1998 року №817/98 «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності (далі - контролюючі органи), проводять планові та позапланові виїзні перевірки.

За змістом наведеного положення до контролюючих органів у розумінні Указу Президента №817/98 відносяться органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності.

Враховуючи те, що Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та, відповідно, його виконавчі дирекції, не є державними органами виконавчої влади, тому на спірні правовідносини не розповсюджується дія Указу Президента від 23 липня 1998 року №817/98 «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності».

Аналогічна позиція викладена в Ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2016 року у справі № К/800/3373/16 та від 18 лютого 2016 року у справі № К/800/52116/15.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду 31 березня 2016 року залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Собків Я.М.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Собків Я.М.