Справа № 185/6896/15-а
Суддя: Гаврилов В. А.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/6896/15-а
Провадження № 2-а/185/15/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2016 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

Головуючого судді Гаврилова В.А.,

При секретарі Чичман И.В.,

За участю позивача ОСОБА_1 , представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити пенсію у звязку втратою годувальника, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила суд визнати бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника на неповнолітню дитину , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобовязати призначити вказану пенсію. Мотивувала тим, що померлий працював , здійснював підприємницьку діяльність, сплачував єдиний податок з якого було перераховано відповідачу страхові внески. Відповідачем не проведено розрахунок страхового стажу з урахуванням всіх страхових внесків.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Дала пояснення аналогічні викладеним у позові. У підтвердження своїх вимог надало копії квитанцій про перерахунок єдиного податку та розрахунки пенсійного стажу виходячи з всіх перерахувань , здійснених померлим.

Представники відповідача позов не визнали. Пояснили, що померлий ОСОБА_5 , до смерті мав тільки 6 років 5 місяців 26 днів страхового стажу. Для призначення пенсії у звязку з втратою годувальника необхідний стає 9 років. Також вони визнали той факт, що від померлого надходили перерахування в страхових внесків але вони не зараховані так як померлий не звітував за перераховані кошти.

Суд вислухавши учасників , дослідивши докази по справі приходить до наступного.

Позивачка є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Її батьком був ОСОБА_5 , який помер 15.01.2015 року. Вказане підтверджено копією свідоцтва про народження./а.с.14/

ОСОБА_5 був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа з 03.09.2004 року, працювала на спрощеній системі оподаткування, 42% від сплачених сум єдиного податку перераховувалися до Пенсійного фонду України в рахунок страхових внесків. Вказаний факт визнаний відповідачем.

Згідно довідки відповідача за період з вересня 2004 року по грудень 2010 року жодного звіту ОСОБА_5 до управління ПФУ подано не було. За цей час на рахунки ПФУ надходили кошти від розмежування єдиного податку ( 42% ) з 29, 40 гривні по 84 гривні.

ОСОБА_5 , 15.01.2015 року помер./а.с.14/

26.01.2015 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в разі втрати годувальника . У призначенні пенсії було відмовлено. /а.с.20,23/

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в м.Павлоград та Павлоградському районі Дніпропетровської області від 10.02.2015 року №2067/05/18 . встановлено, що страховий стаж для призначення пенсії ОСОБА_5 не зараховано, у зв'язку з неподанням за період з вересня 2004 року по грудень 2010 року звітів до управління.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не ставить в залежність від зарахування в страховий стаж певного періоду роботи від подання чи неподання страхувальником звітності територіальним органам Пенсійного фонду, а тому відмова відповідача у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_5 періоду з вересня 2004 року по грудень 2010 року, з цих підстав, є неправомірною.

Законом України, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" .

Пунктом 1 статті 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб, включаючи юридичних і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), придбали спеціальний торговий патент, на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Пунктом 1 статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхувальниками цих осіб є їх роботодавці, які відповідно до частини 1 статті 15 цього Закону є платниками страхових внесків і зобов'язані на підставі пункту 6 частини 2 статті 17 зазначеного Закону нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки і в повному обсязі страхові внески.

Статтею 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено , що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Частиною 6 статті 20 цього Закону передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників (фізичних осіб - підприємців) які обрали особливий спосіб оподаткування є квартал.

Підпунктом 4 пункту 8 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування, сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом, у фіксованому розмірі.

Такий фіксований розмір сплати фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності внесків до Пенсійного фонду України встановлено Указом Президента України від 03.07.1998 №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (далі Указ №727/98). Відповідно до абз. 2 ч. 7 п. 2 Указу №727/98, з суми єдиного податку, який сплачується фізичною особою - суб'єктом малого підприємництва, відділення Державного казначейства України перераховують до Пенсійного фонду України 42 проценти від суми єдиного податку.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 8 липня 2010 року N 2461-VI внесені зміни до підпункту 4 пункту 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким визначено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно . При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Пунктом 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою за мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою за мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за встановленою формулою.

Порядок здійснення такої доплати визначено розділом 15 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663.

Відповідно до п.п.5.3.1 п.5.3 Інструкції, визначення сум страхових внесків для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які сплачують єдиний податок здійснюється на підставі даних річних розрахунків про нараховані та сплачені суми фіксованого розміру страхових внесків, отриманих від фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів.

Викладене приводить суд до висновку про те, що страховий стаж безпосередньо залежить від сплати та розміру страхових внесків, які не можуть бути меншими ніж мінімальний страховий внесок, а тому в страховий стаж включаються тільки ті місяці, за які сплачені страхові внески.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 з вересня 2004 року по грудень 2010 року, перераховано до УПФУ у м. Павлоград та Павлоградському районі Дніпропетровської області з 29, 40 гривні по 84 гривні, на сплату страхових внесків, що також підтверджується довідкою відповідача від 15.01.2016 року. (а.с. 6-8).

Факт сплати страхових внесків також підтверджується наданими суду копіями квитанцій. /а.с.50-96/

Також померлим був з січня по березень 2011 року сплачений єдиний податок. Вказане підтверджено наданими суду квитанціями. З вказаного податку не було відраховано соціальний внесок з якого підлягає вирахування до пенсійного стажу померлого. З вищевказаних підстав даний період також підлягає включенню до пенсійного стажу ОСОБА_5

Позивачкою було надано суду розрахунок страхових внесків переведених у роки. Згідно з розрахунків до визнаного відповідачем стажу 6 років 5 місяців 26 днів слід додати 2 роки 8 місяців 19 днів , що становить 9 років 5 місяців пятнадцять днів.

Вказані розрахунки не спростовані наданими відповідачем доказами.

Пунктом 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що на призначення пенсії по інвалідності мають особи від 40 до 42 років за наявності страхового стажу 9 років.

Пунктом 1 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія у звязку з втратою годувальника призначається членам сімї померлого годувальника , які були на його утриманні , за наявністю в годувальника страхового стажу , який би йому був потрібний для призначення пенсії по інвалідності.

За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставне не зарахування Управлінням Пенсійного фонду України у м. Павлоград та Павлоградському районі Дніпропетровської області період вересня 2004 року по березень 2011 року ОСОБА_5 для призначення пенсії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку з втратою годувальника

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_5 не зарахований до страхового стажу період з вересня 2004 року по грудень 2010 року так як він не подавав до УПФУ звітів, суд вважає необґрунтованими.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058, страхувальники зобов'язані подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України.

Відповідно до пункту 5 ч. 9 ст. 106 Закону виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду, а саме накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою правління Пенсійного фонду України за номером № 21 - 1 від 19 грудня 2003 року затверджено інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Пунктом 1.2 цієї Інструкції, вона визначає процедуру добровільної участі осіб у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно підпункту 9.3.5 вказаної Інструкції, за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законодавством передбачено відповідальність за неподання до органів Пенсійного фонду звітності - у вигляді накладення штрафу, а тому не зарахування відповідачем до страхового стажу ОСОБА_5 періоду роботи, за який сплачено страхові внески, є неправомірним.

Викладене приводить суд до висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,14,18, 20,32,36, 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Указом Президента України від 03.07.1998 №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», Інструкцією « Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України».

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 за померлого 15 січня 2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зобовязати Павлоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити у звязку з втратою годувальника на неповнолітню дитину, ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 за померлого 15 січня 2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення вказаного строку.

Суддя :