Справа № 815/173/16
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/173/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

за участю: секретар судового засідання - Курманова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Одеської області, Робочої групи Одеського регіонального центру про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Прокуратури Одеської області, Робочої групи Одеського регіонального центру про визнання протиправним та скасування наказу заступника генерального прокурора України - прокурора Одеської області від 14 грудня 2015 року № 3142к про звільнення позивача з посади заступника Біляївського міжрайонного прокурора Одеської області, визнання протиправними дій робочої групи Одеського регіонального центру щодо не внесення до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, прізвища, ім'я по батькові ОСОБА_2 та результатів складання ним кожного тесту та підсумкового балу, поновлення позивача на рівнозначній посаді в Іллічівській місцевій прокуратурі Одеської області у зв'язку із реорганізацією Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працює в органах прокуратури з 1997 року та в 2011 року переведений на посаду заступника Біляївського міжрайонного прокурора, на якій позивач працював по день звільнення, що підтверджується копією трудової книжки.

Відповідно до положень ст. 12, п. 1-1 Перехідних положень та п. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 року з 15 грудня 2015 року припиняється функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур та утворюються у системі органів прокуратури України місцеві прокуратури, перелік і територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону, а тому, наказом Генерального прокурора України №87ш від 23.09.2015 року з 15 грудня 2015 року вносяться зміни до структури та штатного розпису прокуратури Одеської області щодо ліквідації підпорядкованих їй прокуратур районного рівня та затвердження штатних розписів новоутворених місцевих прокуратур, у зв'язку із чим передбачено скорочення посади позивача.

На підставі викладеного, у відповідності до вимог ст. 49-2 КЗпП України та п. 5 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» 25 вересня 2015 року позивач попереджений, що з 14 грудня 2015 року його буде звільнено із займаної посади та органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі, про що він особисто розписався в попередженні про звільнення.

Позивач подав документи та прийняв участь в конкурсі на заміщення адміністративних посад в Іллічівській місцевій прокуратурі та потрапив до рейтингового списку під номером 41 з підсумковим балом 75,3 за результатами тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності.

Наказом заступника генерального прокурора України - прокурора Одеської області № 3142к від 14 грудня 2015 року позивача звільнено з посади заступника Біляївського міжрайонного прокурора з 14 грудня 2015 року у зв'язку із реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури за п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись із вказаним наказом, діями робочої групи Одеського регіонального центру щодо не внесення його до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та результатів складання ним кожного тесту та підсумкового балу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволенні заявлених позивачем вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, за відсутності рекомендацій конкурсної комісії, правомірно звільнений з органів прокуратури через скорочення штатів, правомірно не включений до рейтингового списку робочою групою Одеського регіонального центру за відсутності подання відповідних документів на проходження такого конкурсу, а тому наказ заступника генерального прокурора України - прокурора Одеської області від 14.12.2015 року № 3142к є правомірним, не підлягає скасуванню, позивач не може бути поновлений на посаді в Іллічівській місцевій прокуратурі, оскільки не пройшов тестування в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заявленого позивачем позову з огляду на викладене.

Відповідно до пп. 1, 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року цей Закон набирає чинності з 15 липня 2015 року, крім, зокрема, Розділу XIII цього Закону, який набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування та статті 12 і Додатку до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року.

З 15 грудня 2015 року втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 року в частині статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур.

Згідно із ст. 7, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року систему прокуратури України становлять Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури, військові прокуратури, Спеціалізована антикорупційна прокуратура. Перелік та територіальна юрисдикція місцевих прокуратур визначається в Додатку до цього Закону.

Відповідно до Додатку до Закону України «Про прокуратуру» в розділі «Одеська область» зазначена серед місцевих прокуратур - Іллічівська місцева прокуратура з територіальною юрисдикцією: Біляївський район, місто Іллічівськ, Овідіопольський район, місто Теплодар.

Положеннями п. 1-1 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. На зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури.

Відповідно до п.п. «в» пп. 1, 2 ст. 5-1 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України. Призначення на адміністративні посади здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України.

Наказом Генерального прокурора України № 98 від 20.07.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.07.2015 року за № 929/27374, затверджені «Порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників» та «Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури».

Таким чином, аналіз наведених норм показав, що чинним законодавством України встановлено умови, зокрема, подальшого зайняття працівником прокуратури посади в органі місцевої прокуратури, яка буде сформована 15.12.2015 року шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює.

Фактично умови подальшого зайняття посади в органі місцевої прокуратури реалізуються цим працівником на конкурсних засадах, за результатами успішного тестування, прийняття участі у чотирирівневому відкритому конкурсі на зайняття адміністративних посад у місцевих прокуратурах та успішного його проходження.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується апелянтом в поданій апеляційній скарзі, позивач подав документи та прийняв участь в конкурсі на заміщення адміністративних посад в Іллічівській місцевій прокуратурі та потрапив до рейтингового списку під номером 41 з підсумковим балом 75,3 за результатами тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності, проте, цих балів не вистачило для проходження інших рівнів конкурсу.

В свою чергу, як також встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується апелянтом в поданій апеляційній скарзі, позивач заяву для участі в тестуванні на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області не подавав, участь, з цих підстав, у цьому тестуванні не приймав.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Таким чином, оскільки, позивач не пройшов успішно тестування на адміністративну посаду в місцевій прокуратурі та не отримав рекомендацію конкурсної Комісії, своїм правом на участь у конкурсі на зайняття посади прокурора в місцевій прокуратурі не скористався, умови подальшого перебування на посаді не додержав, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що у відповідача були всі підстави, передбачені п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, для звільнення позивача із займаної посади, у зв'язку із чим оскаржуваний наказ видано правомірно та обставин, за яких наказ підлягав би скасуванню не вбачається.

Посилання позивача на протиправність дій робочої групи Одеського регіонального центру щодо не внесення його показників за результатами проведеного конкурсу на заняття адміністративної посади Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів цієї ж прокуратури колегія суддів вважає вірно були визнанні безпідставними судом першої інстанції, оскільки нормами Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури не передбачена можливість робочої групи регіонального центру самостійно, при оформленні рейтингового списку прокурорів місцевої прокуратури, враховувати результати тестування осіб, які приймали участь у конкурсі на заміщення адміністративних посад, вносити зміни до затвердженого рейтингового списку, переглядати його, тощо.

Робочою групою Одеського регіонального центру за результатами тестування сформований рейтинговий список Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та в грудні 2015 року направлений до прокуратури Одеської області, до якого позивач правомірно не включений з підстав не прийняття в тестуванні участі.

Також, судом першої інстанції вірно не прийняті до уваги посилання позивача на подання ним заяви щодо врахування результатів тестування при призначенні на вакантну посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури, оскільки нормами законодавства не передбачене подання заяви після спливу терміну для подання заяв на прийняття участі у тестуванні та взагалі не передбачено подання заяви для врахування результатів тестування, яке вже відбулося, що стало підставою для надання відповіді на цю заяву прокуратурою Одеської області.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно наголошено, що позивач не вірно трактує положення п. 5.11 Порядку проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників та п. 1.5 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, оскільки, в даному випадку, враховуючи звільнення позивача до 15 грудня 2015 року, він може розраховувати на включення результатів тестування під час тестування на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур, які не працюють на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» після закінчення тестування та призначення осіб, які працюють в органах прокуратури на день набрання чинності цим Законом, у разі наявності вакансій.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги доводи позивача про порушення відповідачем при його звільненні правил, закріплених в ст.ст. 40, 42, 49-1 КЗпП України, а також дотримання гарантій працівника на подальше перебування на роботі, оскільки Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який закріплює порядок організації та діяльності прокуратур, є спеціальним по відношенню норм загального трудового законодавства, отже порядок і обставини звільнення позивача із займаної посади мають досліджуватись у сукупному аналізі норм спеціального законодавства, тобто Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції в частині дотримання відповідачем порядку звільнення, встановленого статтею 60 Закону «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, оскільки відповідно до пп. 5-1 п. 4 Перехідних положень Закону до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону (які набирають чинності 15.12.2015 року) прокурори призначаються на посади та звільняються з посад, у тому числі адміністративних, без рекомендації Ради прокурорів України чи подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів уповноваженими приймати такі рішення особами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

В поданій апеляційній скарзі, позивач посилається лише на ті обставини, що були ним наведені в заявленому позові, натомість, вказаним доводам, як зазначено вище, судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Одеської області, Робочої групи Одеського регіонального центру про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, поновлення на посаді - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець