Справа № 169/211/16-а
Суддя: Турак О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/211/16-а
Провадження № 2-а/169/7/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Турак О.В.,

секретар судового засідання Луцик Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Волянюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області (далі - УПФУ в Турійському районі) про зобов'язання вчинити дії.

Позов мотивований тим, що з 05 жовтня 2007 року йому призначено пенсію відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». 20 квітня 2016 року він звернувся до УПФ України в Турійському районі із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років з розрахунку 88% від суми місячного заробітку з 01 грудня 2015 року без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час, подавши довідку прокуратури Волинській області від 15 квітня 2016 року №18-192, однак відповідачем відмовлено йому у такому перерахунку. Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області щодо відмови йому у перерахунку пенсії за вислугу років; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області провести перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» згідно довідки прокуратури Волинській області від 15 квітня 2016 року №18-192 щодо розміру місячного заробітку з розрахунку 88% від суми місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01 грудня 2015 року, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру", а тому вважає, що УПФУ в Турійському районі правомірно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов'язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05 жовтня 2007 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 88% суми заробітної плати.

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати на посаді старшого помічника прокурора Турійського району та був звільнений 12 квітня 2010 року за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, що стверджується відомостями про роботу у його трудовій книжці.

20 квітня 2016 року позивач звернувся до пенсійного органу з завою про перерахунок пенсії, у якій просив зробити перерахунок пенсії за вислугу років починаючи з 01 грудня 2015 року та виплатити заборгованість, що виникла на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат. До даної заяви позивачем було надано довідку про заробітну плату від 15 квітня 2016 року №18-192.

26 квітня 2016 року УПФУ в Турійському районі Волинської області надало відповідь з відмовою в проведенні перерахунку з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.91р. № 1789-XII (у редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 18 ст. 50-1 вказаного Закону передбачалось, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Всі зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та інших нормативних актів, які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії у жовтні 2007 року, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії, тощо, не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівникам прокуратури.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи людини і громадянина, не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З матеріалів справи слідує, що позивач працював в органах прокуратури та набув права на пенсійне забезпечення у 2007 році за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час набуття такого права.

Отже, враховуючи наведені правові норми та фактичні обставини справи, виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд дійшов висновку, що положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

З огляду на зазначене, доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії також те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Так, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

За вказаних обставин, відсутність встановленого КМУ порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто в розмірі 88% від заробітної плати.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії за вислугу років, виходячи з розміру 88% від місячної заробітної плати на підставі поданої довідки про суму заробітної плати старшого помічника прокурора району є законними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Отже, з огляду на те, що за перерахунком пенсії позивач звернувся до пенсійного органу 20 квітня 2016 року, такий перерахунок в силу наведеної норми має бути здійснений саме з цієї дати, а в позові в частині дати перерахунку пенсії - 01 грудня 2015 року, як просив позивач, слід відмовити.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області неправомірно відмовило позивачу в проведенні перерахунку пенсії, тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, з аналізу вказаної норми слідує висновок, що негайне виконання постанов в адміністративних справах може застосовуватись лише у разі стягнення суми боргу, а відтак у вимога позивача про допущення до негайного виконання постанови суду зобов'язального характеру не може бути задоволена.

Відповідно до ст. 94 КАС України суд стягує з відповідача на користь позивача 551.20 грн. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 8, 70, 71, 159, 160-163, 167, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» згідно довідки прокуратури Волинській області від 15 квітня 2016 року №18-192 щодо розміру місячного заробітку з розрахунку 88% від суми місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії, з 20 квітня 2016 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 551.20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну грн. 20 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий