Справа № 344/5643/15-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5643/15-а
Провадження № 2-а/344/18/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ з обслуговування Монастириського району Тернопільської області, інспектора ВДАІ з обслуговування Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що постановою від 20.03.2015 року накладено адміністративне стягнення в сумі 425 грн. за те, що 20.03.2015 року близько 10 год. 40 хв. на а/д Івано-Франківськ Бучач Тернопіль 52 км+700 м, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив обгін попутнього ТЗ на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, а саме на повороті, чим порушив п.14.6 г ПДР України.

Вважає, що постанова є незаконною та просив визнати постанову незаконною та скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю вини в правопорушенні.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Письмових заперечень проти позову відповідачами не подано.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин розгляд справи може не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено наступні обставини.

20.03.2015 року інспектором ВДАІ з обслуговування Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_2 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 828384 про порушення вимог п.14.6 г ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 533421 від 20.03.2015 року, винесеною інспектором ВДАІ з обслуговування Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_2 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно даної постанови позивача визнано винним в тому, що 20.03.2015 року близько 10 год. 40 хв. на а/д Івано-Франківськ Бучач Тернопіль 52 км+700 м, керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснив обгін попутнього транспортного засобу на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, а саме на повороті.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 14.6 г Правил дорожнього руху України, обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

В протоколі про адміністративне правопорушення позивач зазначив, що їдучи по правилах дорожнього руху, здійснив обгін не перетинаючи, суцільної лінії; докази інспектором не були надані.

В позові вказано, що позивач не здійснював обгін, так як не перетинав розділову смугу руху транспортних потоків, а обїхав трактор який віз сіно і рухався по обочині дороги зі швидкістю до 30 км/год.

Відповідно до п.1.10 обмежена оглядовість - видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об'єктами, а також транспортними засобами; обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху;

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Під всебічним, повним та об'єктивним з'ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до протоколу додаються на вимогу відео.

Позивач факт порушення Правил дорожнього руху заперечив. Належні докази порушення позивачем 20.03.2015 року п.14.6 г Правил дорожнього руху відсутні.

Відповідачами не надано суду доказів, що підтверджують факт порушення позивачем 20.03.2015 року Правил дорожнього руху України.

Відповідачі наведені позивачем обставини не спростували, суду жодних доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не представлено.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 ,,Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу, а також ч.4 ст.70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачами заперечень проти позову суду не надано. Також не подано доказів, які вказують на вчинення позивачем правопорушення.

Стосовно вимоги позивача про закриття провадження у справі за відсутністю його вини в правопорушенні суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Таким чином, відповідно до положень КУпАП винесена відповідачем оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена як в адміністративному, так і в судовому порядку.

При цьому правом вибору способу захисту своїх прав та способу оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення наділено особу, щодо якої винесено дану постанову.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення входить до безпосередньої компетенції органу (посадової особи) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В той же час, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення в порядку адміністративного судочинства.

Повноваження адміністративного суду щодо розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначено Кодексом адміністративного судочинства України та, зокрема, статтею 162 даного Кодексу.

При цьому, до компетенції адміністративного суду не входить повноваження щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню частково.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст.162 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 533421 від 20.03.2015 року, винесену інспектором ВДАІ з обслуговування Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Бородовський С.О.