Справа № 814/4138/15
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2016 р. Справа № 814/4138/15

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат",
до за участю: представника позивача: ОСОБА_1 від відповідача: не з'явивсяПервомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області,
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.06.2015р. № НОМЕР_1, від 08.09.2015р. № НОМЕР_2 в частині визначення грошового зобов"язання 3663106,23 грн.,
В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» звернувся до адміністративного суду з позовом до Первомайської ОДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № на суму 639769 гривень та № в частині визначення грошового зобовязання в сумі 3663106,23 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що Первомайською ОДПІ були визначені грошові зобовязання з податку на додану вартість та податку на прибуток за межами строків, передбачених ст.102 ПК України, безпідставно невизнані витрати та кредит по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ПП «Орім», ТОВ «Алвікс», ПП «Агентство маркетингових досліджень», безпідставно включено до доходів прострочену заборгованість за векселем ТОВ «АМГ «Девеломент», хоча інспектором не доведено, що зазначений вексель не переданий третім особам.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити повністю.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «Первомайський молочноконсервний комбінат» зареєстровано в якості юридичної особи виконкомом Первомайської міської ради 15.11.94. Основним видом діяльності ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» є перероблення молока, виробництва масла та сиру, оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами та ін.

В період з 30.03.15 по 05.06.15 Первомайська ОДПІ провела документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» з питань дотримання податкового законодавства, за результатами чого склала Акт №312/23/00418107 від 11.06.15 (т.1 арк.спр.13).

Під час перевірки ревізори дійшли висновку про ряд податкових порушень з боку ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» у звязку з чим нарахували недоїмки зі сплати податку на додану вартість та податку на прибуток.

22.06.15 уповноваженою особою Первомайської ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № про визначення ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 639769 гривень, з них 511815 гривень основного зобовязання та 127954 гривень штрафу (т.1 арк.спр.106).

08.09.15 уповноваженою особою Первомайської ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № про визначення ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 3674348 гривень, з яких 2 939478 гривень - основного зобовязання, 734870 гривень -штрафу (арк.спр.107).

1. В 2011 р. ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» мав взаємовідносини з ТОВ «АМГ «Девелопмент», який відповідно до первинних документів надавав позивачу послуги з ремонтних робіт.

В погашення заборгованості перед ТОВ «АМГ «Девелопмент» ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» 01.12.11 видав шість векселів на загальну суму 14663378 гривень з терміном погашення до предявлення.

Станом на 01.01.12 в бухгалтерському обліку ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» рахувалась заборгованість перед ТОВ «АМГ «Девелопмент» на суму 14663378 гривень.

Станом на 01.01.15 в бухгалтерському обліку ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» продовжувала рахуватися заборгованість перед ТОВ «АМГ «Девелопмент» на суму 14663378 гривень.

Під час перевірки ревізори дійшли висновку, що зазначена сума є безнадійною заборгованістю, оскільки ще в 2012 році ТОВ «АМГ «Девелопмент» було ліквідовано у звязку з банкрутством, а тому ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» повинен включити її в січні 2015 року до доходу, та врахувати під час визначення обєкту оподаткування.

Позивач в свою чергу вважав, що оскільки видані векселя без строку предявлення, і в теперішній час невідомо чи не передав ТОВ «АМГ «Девелопмент» право вимоги за цими векселями іншим особам, неможливо стверджувати про безнадійність вимоги з цими векселями та необхідність враховувати їх у збільшення обєкту оподаткування.

Крім того, представник відповідача надав пояснення, про те, що взагалі за фактом взаємовідносин позивача з ТОВ «АМГ «Девелопмент» розслідується кримінальне провадження (т.4 арк.спр.1).

Відповідно до п.14.1.11. ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобовязаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України передбачена загальна позовна давність у три роки.

Та обставина, що у цьому випадку розрахунки здійснювались векселями, не впливає на визначення безнадійності заборгованості, оскільки відповідно до ст.36 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами.

Оскільки на час перевірки пройшло більше ніж три роки, що перевищує як загальний строк позовної давності, визначений ст.257 ЦК, так і річний строк, визначений ст.36 Уніфікованого закону, а відомості про обумовленість векселя більш пізнім строком сплати відсутні, заборгованість за ним повинна вважатися безнадійною.

Згідно з п.п.139.2.2 п.139.2 ст.139 Кодексу фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму коригування (зменшення) резерву сумнівних боргів, на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача у визнання податку в цій частині та необхідності відмовити у задоволенні позову.

2. Аналогічним чином, ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» не включило до обєкту оподаткування безнадійну кредиторську заборгованість з ПрАТ «Формула» в сумі 185710 гривень, яка рахувалась у бухгалтерському обліку з 01.01.12, та станом на 01.01.15 є вартістю безоплатно отриманих матеріалів.

Враховуючи викладені вище вимоги п.14.1.11. ст.14, ст.135, ст.139 ПК України, суд також прийшов до висновку про необхідність відмовити в цій частині позову.

3. Відповідно до ст.1 п.2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, на ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» розповсюджувався спеціальний режим оподаткування, як на підприємство, що здійснює постачання власної виробленої продукції (молока, молочної сировини, молочних продуктів, м'яса, м'ясопродуктів, іншої продукції переробки тварин (шкур, субпродуктів, м'ясо-кісткового борошна), виготовленої з поставлених молока або м'яса в живій вазі сільськогосподарськими підприємствами, визначеними розділом V Кодексу.

Відповідно до цієї норми, переробне підприємство суму податку на додану вартість, перераховану на спеціальний рахунок, використовує виключно для виплати сільськогосподарським товаровиробникам компенсації за продані ними молоко і м'ясо в живій вазі (далі - компенсація).

Під час перевірки ревізорами встановлено, що ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» включив до спеціальної декларації з податку на додану вартість для переробних підприємств суми 10702750, в т.ч. ПДВ 2140550, за реалізовану ним кінцевому споживачу не власної продукції, а продукції, придбаної у іншого виробника ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» та ПАТ «Хмельницька маслосирбаза» в січні-березні 2013 р. та березні, листопаді, грудні 2014 р. (т.1 арк.спр.17).

Разом з тим, відповідно до п.1 ст.1 п.2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України норми цього пункту не поширюються на операції з постачання продукції, інших юридичних і фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, які самостійно вирощують, розводять, відгодовують продукцію тваринництва, визначену цим Кодексом (далі - сільськогосподарські товаровиробники).

Переробне підприємство веде окремий облік операцій з постачання власно виробленої продукції (молока, молочної сировини, молочних продуктів, м'яса, м'ясопродуктів, іншої продукції переробки тварин (шкур, субпродуктів, м'ясо-кісткового борошна), виготовленої з поставлених молока або м'яса в живій вазі сільськогосподарськими товаровиробниками (далі - продукція), і з постачання інших товарів/послуг, у тому числі продукції, виготовленої із сировини, визначеної у підпункті 1 цього пункту, та складає податкову декларацію з податку на додану вартість і податкову декларацію з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції.

За таких обставин суд дійшов висновку про правомірність визначення грошового зобовязання в цій частині та необхідності відмовити в задоволенні позову в цій частині.

4. Податковим органом встановлено порушення п.п.135.5.4, 135.5.5, п.13.5 ст.135 ПК України, а саме щодо невключення при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток умовних процентів на суми отриманої фінансової допомоги за 2013 та 2014 роки по взаємовідносинам з ПАТ «Надія», ТОВ «ТД «Хмельницькій» та ТОВ «Кіровоградавтотранс». Згідно розрахунку податок на прибуток, який повинен був нарахований та сплачений: за 2013 рік 5930,00*19% (ставка податку)=1126,70 гривень, за 2014 рік 43704*18% (ставка податку)=7866,72 гривень. Податковим органом за цим фактом визначено грошове зобовязання з податку на прибуток в сумі 11241,77 гривень, з яких 8993,42 гривень основаного зобовязання та 2248,35 гривень штрафу.

ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» не заперечує зазначених порушень в цій частині, погоджується з ними та не оскаржує податкове повідомлення-рішення в цій частині.

5. Також, Актом перевірки встановлено, що ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» необґрунтовано включив до декларації з ПДВ за січень 2012 р. - 44600 гривень, за лютий 2012 р. 80233,41 гривень, за березень 2012 р. - 30167 гривень.

Крім того, зазначені висновки податківців про відсутність врахування виплат за ці періоди вплинули на визначення обєкту оподаткування з податку на прибуток за перший квартал 2012 року на суму 141350 гривень (по операціям з ТОВ «Транс-Лого», договір з яким відповідач вважає нікчемним).

Разом з тим, відповідно до п.102.1. ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

В цьому випадку, судом встановлено, що грошове зобовязання з ПДВ було визначено 22.06.15 (т.1 арк.спр.106), а остання декларація з податку на додану вартість що охоплює період, в яких виявлено порушення була подана 20.04.12 (за березень).

Тобто, на час ухвалення податкового повідомлення-рішення № пройшло вже більше ніж 1095 днів.

Щодо податку на прибуток, то рішення відповідачем було прийнято 08.09.15 (т.1 арк.спр.108), а декларація за перший квартал 2012 р. позивачем подана 10.05.12, що також вказує на перевищення відповідачем строку у 1095 днів.

Враховуючи імперативність вимог п.102.1. ст.102 ПК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в цій частині, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.06.15 в частині 155000,41 гривень основного зобовязання та 38750 гривень штрафу; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08.09.15 в частині 141350 гривень основного зобовязання та 35287 гривень штрафу.

6. Протягом періоду, що перевірявся, позивач, окрім іншого, мав господарські відносини з ТОВ «Транс-Лого», ПП «Агентство маркетингових досліджень», ПП «Орім», та ТОВ «Алвікс». Відповідно до первинних документів ТОВ «Транс-Лого» надавав позивач послуги з вантажних перевезень, а ПП «Агентство маркетингових досліджень», ПП «Орім», та ТОВ «Алвікс» надавали послуги з маркетингових досліджень.

Під час перевірки ревізори дійшли висновку, що ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» не мав право відносити на податковий кредит та витрати кошти, які враховуються під час визначення обєкту оподаткування, сплачені за договорами з ТОВ «Транс-Лого», ПП «Агентство маркетингових досліджень», ПП «Орім», та ТОВ «Алвікс», оскільки правовідносини з цими контрагентами не носили реального характеру, а мали лише на меті отримання податкової вигоди. До цього висновку відповідач прийшов на підставі того, що ці підприємства мають у своїх ланцюгах постачальників сумнівні підприємства, які не декларують своїх податкових зобовязань, не мають відповідно трудового ресурсу та матеріальної бази, які можуть забезпечити виконання зобовязань за договорами, аналізом АС «Податковий блок» встановлено різницю у асортименту товарів та послуг, за рахунок яких ці підприємства сформували податковий кредит та свої податкові зобовязання.

Відповідно ст.185 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є господарська операція з постачання товарів, постачання послуг, ввезення товарів (послуг) на митну територію України, вивезення товарів (послуг) у митному режимі експорту.

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення.

Аналогічне регулювання має і податок на прибуток підприємств у ст. 138 ПК України (на час виникнення спірних відносин).

Досліджуючи реальність та товарність цих договорів, відповідно до розяснення Вищого адміністративного суду України, викладеного у листі № 742/11/13-11 від 02.06.11 суд вважає, що саме за цими господарськими операціям будь-яких інших документів, ніж ті, які були надані позивачем (договори, товарні накладні, податкові накладні, платіжні доручення, Актів приймання робіт), бути не може.

У будь-якому випадку, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України обовязок доказування обставин безтоварності та не реальності господарських договорів покладено на податковий орган, а не на платника податків.

На думку суду, відповідачем таких доказів не надано, а висновки, зроблені в Акті перевірки є бездоказовими.

Та обставина, що ТОВ «Транс-Лого», ПП «Агентство маркетингових досліджень», ПП «Орім», та ТОВ «Алвікс» мали правовідносини з іншими сумнівними підприємствами, навіть у разі доведеності участі цих підприємств у протиправній діяльності з ухилення від оподаткування, жодним чином не може створювати правових наслідків для їх контрагентів, зокрема, для ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат».

Законодавством України не передбачено солідарної відповідальності для всього ланцюга постачальників. Кожний субєкт господарювання несе відповідальність за дотримання юридичної чистоти лише власної господарської операції, і не може відповідати за дії інших учасників.

На переконання суду, якщо податковий орган мотивує своє рішення про позбавлення платника податків права на віднесення сплачених постачальникам коштів до податкового кредиту та витрат, тим, що на його думку, відбулася фіктивна операція по штучному нарощуванню цих показників, то цьому повинно передувати доведеність цієї діяльності платника податків або його контрагентів у порядку кримінального судочинства.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України належним способом доказування зазначених обставин може бути лише вирок суду, який набрав законної сили.

Але такого документу відповідачами не надано.

Ті обставини, що у постачальників позивача недостатньо власних трудових чи матеріальних ресурсів, або в ланцюгах постачальників є сумнівні підприємства чи навіть підприємства, які визнані фіктивними, є лише приводом (сигналом) для більш ретельної перевірки (дослідження) їх діяльності. Самі по собі ці обставини не можуть бути підставами для позбавлення покупців цих підприємств права на віднесення сплачених на їх користь коштів до податкового кредиту та валових витрат.

Відповідач невиправдано спрощує процес доведення факту відсутності реальних господарських операцій та перебільшує юридичне значення власних Актів про неможливість проведення зустрічних перевірок.

По жодному з цих підприємств контрагентів відсутні вироки суду щодо засудження їх керівників чи засновників за діяльність повязану з ухиленням від сплати податків, створенням фіктивного підприємства та ін.

З приводу того, що у субпідрядників не було достатньо трудових, матеріальних, організаційних ресурсів та інших ресурсів, суд виходять з того, що зазначені обставини стосуються лишу самих виконавців робіт. На податковий облік ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» зазначені обставини впливати не повинні, оскільки позивач не наділений повноваженнями перевіряти стан дотримання законодавства під час ведення господарської діяльності його контрагентами.

З наведеного випливає, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового обліку покупцем та його зобовязань зі сплати податків.

Чинним законодавством України не встановлено обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару.

Якщо контрагент не виконав свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність з негативними наслідками саме щодо цієї особи.

Зазначена правова позиція, зокрема, викладена у постановах Верховного Суду України від 01.06.10 за позовом ПП «Армавір» до ДПІ у Печерському районі м. Києва, від 19.11.10 у справі за позовом ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» до Кременчуцької ОДПІ, від 31.01.11 за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ, а також у Рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.09 по справі «Булвес» проти Болгарії.

Відповідно до ч.2 ст.160, 244-2 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних відносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

За наявності всіх необхідних відповідно до Податкового кодексу України первинних документів (договори, акти приймання, товарні та податкові накладні, платіжні документи), що підтверджують право на податковий кредит, витрати і за відсутності доказів, які заперечують реальність господарських операцій, платник податків не може бути позбавлений права на цей податковий кредит та витрати.

В цій частині позов також належить задовольнити, та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.06.15 в частині 90791 гривень основного зобовязання та 22698 гривень штрафу; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08.09.15 в частині 116299 гривень основного зобовязання та 29075 гривень штрафу.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Первомайської ОДПІ № від 22.06.15 в частині визначення грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 245791 гривень (90791+155000=245791) основного зобовязання та 61448 гривень штрафу (38750+22698=61448).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Первомайської ОДПІ № від 08.09.15 в частині визначення грошового зобовязання з податку на прибуток вартість в сумі 257649 гривень основного зобовязання (141350+116299=257649) та 64362 гривень штрафу (35287+29075=64362).

В решті позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Первомайської ОДПІ № від 22.06.15 в частині визначення грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 245791 гривень основного зобовязання та 61448 гривень штрафу.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Первомайської ОДПІ № від 08.09.15 в частині визначення грошового зобовязання з податку на прибуток вартість в сумі 257649 гривень основного зобовязання та 64362 гривень штрафу.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 22.04.16

Суддя В.В. Біоносенко