Справа № 161/17991/15а,2а/161/591/15
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року № 876/878/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку про зобовязання провести перерахунок пенсії,

встановив:

26.11.2015 позивач звернувся в суд із адміністративним позовом у якому просить зобовязати УПФ України в м. Луцьку під час обчислення заробітної плати для призначення позивачу пенсії за віком врахувати довідку від 03.04.2007 № 16 та від 10.02.2007 № 7, які видані ООО «Монолитстрой» та провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням цих довідок починаючи з 15.05.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після досягнення пенсійного віку він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, яку йому призначено з 16.05.2015. У звязку з отриманням пенсії у розмірі меншому від очікуваного, ОСОБА_1 звернувся на особистий прийом до керівництва УПФ України в м. Луцьку, на що листом від 11.11.2015 № 10364/02-10-16 йому повідомлено, що під час обрахунку заробітку для призначення пенсії не було взято до уваги довідок про заробітку плату від 03.04.2007 № 16 та від 10.02.2007 № 7, які видані ТОВ «Монолитстрой» (Росія), так як у них не зазначено, що заробітна плата вказана без північної надбавки та районного коефіцієнту. Позивач вважає, що такі дії відповідача протиправними, оскільки у відповідності до ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються усі суми виплат (доходу), отриманих застрахованою особою, з яких було фактично нараховано та сплачено страхові внески. Як вказує позивач, у вказаних довідках зазначено, що із його заробітної плати проводились відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду, а відтак цей заробіток має бути врахований при призначенні пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Окрім тих доводів, які викладені у позовній заяві, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції безпідставно до розглядуваних правовідносин застосовано положення Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян СРСР», який визначає право на пенсійне забезпечення громадян СРСР, а не громадян України, яким є позивач. Як вказує апелянт, неврахування довідки про заробітну плату через те, що у ній можливо включено північну надбавку або районний коефіцієнт суперечить Конституції України та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, а заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, у звязку з чим апеляційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що з 16.05.2015 ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України у м. Луцьку, де йому призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При усному зверненні позивача до відповідача з приводу невірного обрахунку його пенсії, йому надано письмову відповідь від 11.11.2015 № 10364/02-10-16, якою повідомлено, що для обрахунку заробітної плати не було взято до уваги довідок № 7 від 10.02.2007 та № 16 від 03.04.2007, оскільки в них не зазначено, що заробітна плата вказана без північної надбавки та районного коефіцієнту.

Суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача, оскільки ні Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ні Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення до заробітної плати північної надбавки та районного коефіцієнта. З 01 січня 1992 року в разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі обчислення заробітної плати, із якої призначаються пенсії, проводиться за виключенням районного коефіцієнту та північної надбавки.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час винищення спірних відносин), до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Згідно частин 1, 2 ст. 4 цього Закону законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтю 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода) визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць вказаної Угоди здійснюється відповідно до законодавства держави, на території якого вони проживають.

Згідно ст. 5 цієї Угоди, її дія поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Статтею 6 Угоди визначено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якого з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу ) за періоди роботи , що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Отже, наведені положення Угоди, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при призначенні пенсії.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 25.11.2014 по справі № 21-457а14.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача (а.с. 5), він у періоди з 02.08.2004 по 31.12.2006 та з 08.02.2007 по 02.04.2007 працював на ТОВ «Монолитстрой» у місті Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації (місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі).

Під час звернення за призначенням пенсії, позивачем надано ряд довідок про заробітну плату, які видані ТОВ «Монолитстрой» за вказані періоди роботи у Російській Федерації, частину з яких відповідачем прийнято до уваги, зокрема, довідки від 02.03.2006 № 12 та від 02.06.2006 № 11 про отриману заробітну плату за період з серпня 2004 року по лютий 2006 року (а.с. 5-6). Однак, не прийнято до уваги довідки № 7 від 10.02.2007 та № 16 від 03.04.2007 про заробіток за період з березня 2006 року по лютий 2007 року, з огляду на те, що у них не зазначено, що заробітна плата вказана без північної надбавки та районного коефіцієнту ( а.с. 4, 7-8).

Згідно довідки від 03.04.2007 № 17 виданої ТОВ «Монолитстрой», з заробітної плати позивача проводились відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (а.с. 7).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ні Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ні Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення до заробітної плати північної надбавки та районного коефіцієнта.

Однак, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову не звернув увагу на те, що з вказаних вище довідок № 7 від 10.02.2007 та № 16 від 03.04.2007 не вбачається можливим встановити, включають вони чи не включають північну надбавку та районний коефіцієнт. Отже, без дослідження вказаного питання відповідач протиправно відмовив у врахуванні цих довідок.

Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФ України від 25.11.20015 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Згідно п. 3.3 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, зокрема, надає: розяснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Відповідно до п. 4.2. Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Відповідно до ст. 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в установленому порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав , що входили до складу СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Органи, які здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасницях Угоди, співпрацюють один з одним в порядку, що визначається за згодою між їх центральними органами (ст. 8 Угоди).

Оскільки спірні довідки про заробітну сплату позивача не містять відомостей про те, включають чи не включають вони північну надбавку та районний коефіцієнт, відповідач повинен був вжити заходів щодо встановлення цих обставин, зокрема, шляхом звернення з відповідними запитами до органу, який здійснює пенсійне забезпечення у Російській Федерації, а отже відмова у врахуванні спірних довідок є передчасною.

З огляду на те, що вказані заходи відповідачем не вживались та відповідні запити не скеровувалися, суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 11 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобовязати відповідача повторно розглянути питання про перерахунок і виплату пенсії з урахування спірних довідок.

З огляду на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2015 року у справі № 161/17991/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку повторно розглянути питання щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 15.05.2015 з урахуванням довідок про заробітну плату № 7 від 10.02.2007 та № 16 від 03.04.2007, які видані ТОВ «Монолитстрой» (Російська Федерація).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_2