Справа № 826/21630/15
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 травня 2016 року м. Київ К/800/12569/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Громадянки Ефіопії ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року у справі за позовом Громадянки Ефіопії ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Київській області , Головного управління державної міграційної служби в Київській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року, відмовлено в задоволенні позову Громадянки Ефіопії ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування наказу від 27.08.2015 р. №142 та зобов'язання прийняти рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Судами встановлено, що 27.08.2015 р. Головним управлінням міграційної служби України в Київській області складено висновок про відмову у прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та видано наказ №142 "Про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянки Ефіопії ОСОБА_1".

Разом з тим, 27.02.2015 р. відносно позивача вже приймалось рішення №129-15 Державною міграційною службою України про відмову в наданні статусу біженця. За наслідками судового оскарження рішення № 129-15 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, Окружним адміністративним судом міста Києва позовну заяву Громадянки Ефіопії ОСОБА_1 у справі №826/8233/15 залишено без розгляду з підстав відкликання позовної заяви.

В ході розгляду заяви позивача від 27.08.2015р. відповідачем встановлено, що умови, передбачені пунктами 1, 13 частини першої статті 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" не змінились, оскільки позивач, в порушення міграційного законодавства, не залишала територію України. Підстави (загрози, переслідування, побоювання), через які вона покинула країну громадянської належності, зазначені в заяві про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 27.08.2015 р., є ідентичними підставам, зазначеним в заяві про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 11.04.2014 р.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачем не було надано доказів, які б свідчили про її переслідування на батьківщині або наявність будь-яких підстав щодо побоювань за своє життя та життя своїх рідних на батьківщині, а тому відповідачем прийнято обґрунтований, правомірний, в межах компетенції та у спосіб, що передбачений законодавством, що регулює спірні правовідносини, наказ від 27.08.2015 р. №142 про відмову ОСОБА_1 в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Крім того, позивач вже реалізовувала своє право на звернення за захистом в Україні та зверталася до орану міграційної служби, а потім до суду з тих же підстав для визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В касаційній скарзі Громадянка Ефіопії ОСОБА_1, посилаючись на те, що судові рішення прийняті без вивчення інформації по країні походження щодо соціальної групи самотніх жінок, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Громадянки Ефіопії ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року у справі за позовом Громадянки Ефіопії ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Київській області , Головного управління державної міграційної служби в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак