Справа № 303/2108/16-а
Суддя: Кость В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Мукачево Справа №303/2108/16-а

2а/303/100/16

Номер рядка стат. звіту 101

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі судді Кость В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до відповідача відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції в Закарпатській області

про визнання дії протиправними, скасування постанови від 28.03.2016 року та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції в Закарпатській області, згідно з яким просив:

-визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу ПВР управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №2а/303/57/14 виданого 06.08.2014 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області,

-визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження, винесену 28.03.2016 головним державним виконавцем відділу ПВР управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №49472060 щодо зобов»язання Лалівську сільську раду Мукачівського району надати ОСОБА_1 повну інформацію на інформаційний запит від 11 грудня 2013 року,

-зобов»язати підрозділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області відновити виконавче провадження ВП №49472060 з виконання виконавчого листа №2а/303/57/14 виданого 06.08.2014 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області.

Як на підставу для задоволення позову, позивач посилається на те, що судове рішення, яке було ухвалено судом на його користь залишилося невиконаним, внаслідок протиправної бездіяльності відповідача.

Позивач у судове засідання не зявився, оскільки заявив клопотання про розгляд справи без його участі, при цьому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити (а.с. 13).

Також, за клопотанням позивача (а.с. 14-15) до суду були викликані свідки представники Лалівської сільської ради Мукачівського району та архівного відділу Мукачівської РДА, які до суду повторно не зявилися, про причину неявки суд не повідомили.

Відповідач просив справу розглянути без його участі та відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що державним виконавцем, який здійснював виконавчі дії, було вжито всіх необхідних заходів для виконання судового рішення, а неможливість надання позивачу запитуваної інформації, повязана з тим, що паперові носії, на якій вона відображена, були передані на зберігання до архівного відділу Мукачівської РДА.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що 13 листопада 2014 року, державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 відкрите виконавче провадження ВП №45468215 з виконання виконавчого листа №2а/303/57/14 виданий 06.08.2014 Мукачівським міськрайонним судом про зобов»язання Лалівську сільську раду Мукачівського району надати ОСОБА_4 повну та ґрунтовну відповідь на запит від 11.12.2013 року. Боржнику було надано строк для добровільного виконання виконавчого листа, до 27.11.2014 року (а.с. 7).

Вказане виконавче провадження було закінчено 28.03.2016 на підставі ст. 49 ч. 1 п. 11 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 6, зворот).

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з частиною третьою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України (ч. 1, ч. 4) передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Нормами ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В свою чергу, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини другої ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За результатами судового розгляду справи судом встановлено, що судове рішення, з метою виконання якого був виданий виконавчий лист від 06.08.2014 №2а/303/57/14, залишилося невиконаним без поважних на те причин, а зазначена державним виконавцем підстава для закінчення виконавчого провадження (п. 11 частини першої ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження») не узгоджується з фактичними обставинами, які мали місце при примусовому виконанні виконавчого листа.

По відношенню до спірної по справі ситуації слід також зазначити, що знаходження частини документів в архівній установі не може звільнити боржника від виконання судового рішення, яке набрало законної сили та є обовязковим до виконання на всій території України.

Також державним виконавцем практично не реалізовано процедурні механізми для належного виконання боржником судового рішення, які передбачені ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій головного державного виконавця, визнання незаконною та скасування оспорюваної за предметом спору постанови.

Разом з тим, вимога позивача про зобовязання відповідача відновити виконавче провадження є передчасною, оскільки в силу приписів ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (частини перша та третя) та п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14 виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, позовні вимоги слід задоволити частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 19, 124 Конституції України, ст.ст. 7, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 128, 158-163, 167, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

2. Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу ПВР управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №2а/303/57/14 виданого 06.08.2014 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області.

3.Визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження, винесену 28.03.2016 головним державним виконавцем відділу ПВР управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №49472060 щодо зобов»язання Лалівську сільську раду Мукачівського району надати ОСОБА_1 повну інформацію на інформаційний запит від 11 грудня 2013 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя В.В. Кость