Справа № 1170/2а-4232/11
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2011 року Справа № 1170/2а-4232/11

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Нагібіної Г.П.

при секретарі Дигас В.М.

за участю:

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом приватного малого підприємства «Строймонтаж»до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування рішення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПМП «Строймонтаж»звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Олександрійської ОДПІ № НОМЕР_1 від 23 вересня 2011р. щодо зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 350143 грн.

В обґрунтування позовної заяви ПМП «Строймонтаж»зазначає, що за результатами камеральної перевірки Олександрійською ОДПІ прийняте податкове повідомлення рішення, яке підприємство вважає протиправними. В акті камеральної перевірки податковим органом здійснені посилання на те, що підприємством порушено п. 150.1 ст. 150 розділу III, п. З підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено витрати в рядку 0.6.6 ( від'ємне значення попереднього звітного податкового періоду -1 кварталу 2011 року) в сумі 350143 грн. Такі висновки підприємство вважає помилковими.

Відповідач надав суду заперечення на адміністративний позов, які обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення рішення винесене на підставі результатів камеральної перевірки ПМП «Строймонтаж»під час якої встановлено, що підприємство неправомірно віднесло до складу валових витрат за 2 квартал 2011 р. відємне значення обєкту оподаткування податок на прибуток попереднього періоду, оскільки підприємство мало право віднести відємне значення обєкту оподаткування за попередній період лише тих витрат, які були повязані з господарською діяльністю підприємства за 1 квартал 2011 р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав адміністративний позов та просив суд задовольнити його в повному обсязі.

Представники відповідача в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В судове засідання зявився працівник Олександрійської ОДПІ, але без відповідного доручення, який не був допущений судом до участі у розгляду справи..

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 р. № 2747-ІУ (далі КАСУ) в судовому засіданні 17.11.2011 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 22.11.2011 р., про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Кіровоградський окружний адміністративний суд, -

ВСТАНОВИВ:

ПМП «Строймонтаж»(далі позивач) зареєстрований як юридична особа Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області про що видано свідоцтво Серії А01 № 225160 (а.с.44).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАСУ, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно статті 1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 4 грудня 1990 року N 509-XII, державні податкові інспекції в районах, містах, районах у містах входять до системи органів державної податкової служби.

Олександрійська ОДПІ (далі відповідач) в розумінні пункту 7 частини 1 статті 3 КАС України, є субєктом владних повноважень, рішення якого оскаржені.

Посадовими особами податкового органу проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за результатами якої складено акт від 23.09.2011 р. № 437/1510/13755094 (далі акт перевірки) (а.с.6), висновками якого, є порушення, на думку відповідача: п. 150.1 ст. 150 розділу III, п. 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, податкового розяснення ДПА України: лист від 08.09.2011 р. № 828/3/15-1212, а саме: завищено витрати в рядку 0.6.6 ( від'ємне значення попереднього звітного податкового періоду - 1 кварталу 2011 року) в сумі 350143 грн.

Олександрійською ОДПІ на підставі акту перевірки винесене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 23 вересня 2011р., яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 350143 грн. (а.с.7).

Що стосується процедури прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 р. № 2755-VI (далі ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до статті 76 ПК України, 76.1 камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. 76.2. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.2 статті 86 ПК України визначено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації в органі державної податкової служби вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно пункту 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Представник позивача в судовому засіданні повідомив суду, що в одному поштовому відправленні підприємство отримало і акт камеральної перевірки і оскаржуване рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення вимог статті 86 ПК України не направив позивачу акт камеральної перевірки, тим самим не надав позивачу можливість надати пояснення або заперечення на акт камеральної перевірки. Крім того, суд звертає увагу, що відповідач виніс оскаржуване рішення в той самий день, коли склав акт перевірки, а саме «23»вересня 2011 р. Тобто оскаржуване рішення винесене Олександрійською ОДПІ з порушення десятиденного строку, визначеного п. 86.8 ст.86 ПК України, що є, на думку суду, самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідачем порушено процедура та порядок прийняття податкового повідомлення - рішення.

Що стосується фактичних порушень, відображених в акті перевірки, які стали підставою для винесення оскаржуваних рішень, суд зазначає наступне.

За результатами камеральної перевірки відповідач дійшов висновку про порушення, на думку відповідача: п. 150.1 ст. 150 розділу III, п. 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, податкового розяснення ДПА України: лист від 08.09.2011 р. № 828/3/15-1212, а саме: завищення витрати в рядку 0.6.6 ( від'ємне значення попереднього звітного податкового періоду - 1 кварталу 2011 року) в сумі 350143 грн.

Такі висновки перевіряючими зроблені з огляду на те, що позивач подавши до Олександрійської ОДПІ декларацію з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2011 р. задекларував самостійно виявлені помилки за результатами минулих податкових періодів рядок «05.2» - 350143 грн., які як вбачається з листа позивача від 04.05.2011 р. є сумою самостійно виявлених помилок, які не були враховані в декларації з податку на прибуток підприємства за 2009 рік. Враховуючи зазначене, відповідач дійшов висновку, що позивач мав право в податковій декларації за 2 квартал 2011 р. до рядку «06.6»віднести відємне значення попереднього звітного періоду лише в тому розмірі, що стосувався результатів господарської діяльності такого підприємства за перше півріччя 2011 р. без врахуванням результатів самостійно виплавлених помилок. На думку перевіряючих, позивач не мав права під час формування податкової декларації з податку на прибуток за 2 квартал 2011 року включати до рядку 06.6 відємне значення обєкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду загальну суму від'ємного значення 1 кварталу 2011 року 459495 грн., а зобовязаний був включати лише витрати, що виникли за результатами господарської діяльної саме у 1 кварталі 2011 року без врахування раніше понесених збитків у сумі 109352 грн. (459495 грн. - 350143 грн.).

Зазначені висновки податкового органу суд вважає помилковими, виходячи з наступного.

У період з 16 грудня 2010 р. по 17 січня 2011 р. Олександрійською ОДПІ проведена планова виїзна документальна перевірка ПМП «Строймонтаж», за результатами якої складений акт № 22/23-10-13755094 від 24.01.2011 р. (а.с.47-93), висновками якого є заниження задекларованих підприємством показників валових витрат на 437679 грн., внаслідок не віднесення до валових витрат нарахованих відсотків за користування фінансовими кредитами, наданими фінансовими установами для ведення господарської діяльності з метою не відображення збитків за відповідний період. За висновками податкового органу на порушення п.п. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»ПМП «Строймонтаж»занижено валові витрати за 2009 рік на 437679 грн., у тому числі за І квартал -60211,70 грн., за II квартал - 123722,50 грн., за III квартал - 133564,10 грн., за IV квартал 120180,70 грн. внаслідок невключення до валових витрат відсотків, нарахованих за користування фінансовими кредитами. Тобто, податковий орган звернув увагу позивача на не включення до складу валових витрат, витрат понесених позивачем у звязку зі сплатою відсотків за користування фінансовим кредитом.

При поданні декларації з податку на прибуток підприємства за 2010 рік до рядку 05.2 «самостійно виявлені помилки за результатами минулих податкових періодів»були частково включені відсотки за користування фінансовими кредитами у сумі 87356 грн., які не були враховані в Декларації з податку на прибуток підприємства за 2009 рік, та за перше півріччя 2010 року витрати на придбання товарів (робіт, послуг) у сумі 362417 грн., про що Олександрійській ОДШ надане повідомлення № 20 від 07.02.2011р. (а.с.109). За таких обставин при поданні річної декларації за 2010 рік (а.с.107) з загальної суми занижених валових витрат за 2009 рік у 437679 грн., внаслідок неврахування до складу валових витрат відсотків, нарахованих за користування фінансовими кредитами, залишилися невідображеними у складі валових витрат витрати у сумі 350143 грн.(437679 грн. + 362417 грн. - 87536 грн. - 362417 грн. ). Позивач за результатами 2010 р. мав позитивне значення обєкту оподаткування, що відображено у декларації з податку на прибуток підприємств за 2011 р. в рядку «08»1517 грн.

Сума 350143 грн. позивачем були включені до рядку 05.2 декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2011р. та відповідно у рядку 08 цієї декларації визначене від'ємне значення об'єкту оподаткування у розмірі 459495 грн. (а.с.115). Тобто, сума самостійно виправлених помилок в розмірі 350143 грн. позивачем включена до декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2011 р.

У період з 1 січня по 1 квітня 2011р. порядок оподаткування податком на прибуток підприємств встановлювався Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств», порядок подання податкової звітності з цього виду податкового платежу - Порядком складання декларації з податку на прибуток підприємств (затверджений наказом ДПА України від 29.03.2003р. № 143, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.04.2003р. за № 271/7592).

Згідно з підпункту 5.2.7 пункту 5.2 статті 5 цього Закону до складу валових витрат включаються суми втрат, не враховані у минулих податкових періодах у зв'язку з допущенням помилок та виявлених у звітному податковому періоді у розрахунку податкових зобов'язань.

На підставі цієї норми Закону та відповідно до пункту 2.1 Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, у складі податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року до рядку 05.2 «самостійно виявлені помилки за результатами минулих податкових періодів»позивачем було включено валові витрати в сумі 350143 грн., які не були враховані в декларації з податку на прибуток підприємства за 2009 р., про що відповідач повідомлений листом від 04.05.2011р. № 55 (а.с.11).

Судом встановлено, що 04.05.2011 р. позивачем була сформована декларація з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2011 року, де у рядку 08 податкової декларації позивачем задеклароване відємне значення обєкту оподаткування у розмірі - 459495 грн. (а.с.115-116).

Відповідно до пункту 48.1 статті 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

У першому кварталі 2011 року діяв наказ Державної податкової адміністрації України від 29 березня 2003 р. N 143, зареєстрований у Мінюсті України 8 квітня 2003 р. за N 271/7592, яким був затверджений Порядок складання декларації з податку на прибуток підприємства. У пункті 4.1 Порядку зазначено, що декларація подається платником податку до державного податкового органу для реєстрації протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) періоду. Пунктом 2.1 статті 2 Порядку передбачено, що відповідно до пункту 5.1 ст. 5 Закону N 2181, якщо платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону), такий платник податків має право надати уточнений розрахунок.

Порядок урахування від'ємного значення об'єкта оподаткування в результатах наступних податкових періоді з 01.04.2011 встановлений статтею 150 ПК України.

Разом з тим пункт 3 підрозділу 4 "Особливості справляння податку на прибуток підприємств у 2011 році" Розділу XX "Перехідні положення" ПКУ встановлює, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Відповідно до пункту 46.5 ПК України, Державною податковою адміністрацією України розроблено нову форму податкової декларації з податку на прибуток підприємства, яка затверджена наказом ДПА України від 28.02.2011 N 114 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25 березня 2011 року за N 397/19135 (далі - наказ N 114). Пунктом 4 наказу N 114 передбачено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування. Зазначений наказ офіційно опублікований 11.04.2011 в газеті "Офіційний вісник України". Відповідно звітність з податку на прибуток за податкові періоди, починаючи з податкового періоду "II квартал" 2011 року подається за формою податкової декларації, визначеною наказом N 114. Вперше подання податкової звітності за такою формою здійснюватиметься до податкових органів з 01.07.2011 р.

Згідно декларації з податку на прибуток підприємства за 2 квартал 2011 року від 08.08.2011р. позивачем віднесена до рядку 06.6 сума відємного значення обєкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду 459495 грн. (а.с.122-123). Зазначений показник відповідає показнику рядка 08 декларації за 1 квартал 2011 року.

Суд не погоджується з думкою податкового органу про те, що до складу другого кварталу 2011 р. включається виключно від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане суб'єктами господарювання за результатами здійсненої господарської діяльності за перший квартал 2011 р. без врахування від'ємного значення, що увійшло до складу першого кварталу 2011 р. Подібне тлумачення зазначеного положення Податкового кодексу є хибним, оскільки словосполучення «обєкт оподаткування»та «результати господарської діяльності»є різними за своїм смисловим значенням.

Відповідно до пункту 150.1 статті 150 ПК України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення. Від'ємне значення як результат розрахунку об'єкта оподаткування, отриманий від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, не враховується для цілей абзацу першого цього пункту та відшкодовується за рахунок доходів, отриманих у майбутніх податкових періодах від такої діяльності.

В пункті 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення»ПК України законодавець зазначає, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Тобто, у вищезазначених нормах ПК України, законодавець застосовує вираз «обєкт оподаткування», а не «результати господарської діяльності за відповідний звітний період».

Відповідно до статті 4 ПК України податкове законодавство ґрунтується на таких принципах, зокрема, рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу. Згідно до пункту 7.3 статті 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Вищевикладене свідчить про ще одну самостійну підставу для скасування оскаржуваного рішення.

Суд дійшов висновку, що позивач правомірно відніс до рядку 06.6 суму відємного значення обєкта оподаткування попереднього звітного періоду в розмірі 459495 грн. (в т.ч. 350143 грн.), а відтак податкове повідомлення - рішення Олександрійської ОДПІ №, яким зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 350143 грн. підлягає скасуванню.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дані положення кореспондуються з вказаним у пункті 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ»від 6 березня 2008 року № 2 (далі постанова Пленуму).

З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам (пп.3 п.1 постанови Пленуму).

Встановлення невідповідності діяльності субєкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак адміністративний позов належить задовольнити.

У відповідності до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем документально підтверджена сплата судового збору в розмірі 3,40 грн., що підтверджується квитанцією № К16/0/55 від 24.10.2-11 р. (а.с.1а).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 86, 94, 158, 163-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного малого підприємства «Строймонтаж»до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції № НОМЕР_1 від 23 вересня 2011 р., яким зменшено суму відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 350143 грн.

Присудити приватному малому підприємству «Строймонтаж»з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровоградській окружний адміністративний суд, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 21.11.2011 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2