Справа № 803/1038/14
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/1038/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року

Справа № 803/1038/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Старовижівського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Білорусь» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 202780,92 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Ратнівському районі Волинської області (далі – УПФУ в Ратнівському районі) звернулося з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Білорусь» (далі – СВК «Білорусь») про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в розмірі 282552,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» СВК «Білорусь» не відшкодувало (не покрило) УПФУ в Ратнівському районі фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 282552,58 грн. за період з 01.01.2012 року по 31.03.2014 року. Просило стягнути з СВК «Білорусь» на користь УПФУ в Ратнівському районі заборгованість за період з 01.01.2012 року по 31.03.2014 року у сумі 282552,58 грн., яка виникла в результаті недотримання порядку відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 23.06.2014 позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Ратнівському районі Волинської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Білорусь» в частині позовних вимог про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з січня 2012 року по листопад 2013 року включно у розмірі 202780,92 залишено без розгляду (а. с. 105-108).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 скасовано ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2014 та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання представник позивача не прибув, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, відповідач про причини неприбуття його представника суд не повідомив, заперечення на позов не надав, хоча відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною першою статті 41 КАС України передбачено, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки в судове засідання сторони не прибули (при цьому, позивач просить суд розглядати справу за його відсутності, що є його правом), зазначене не перешкоджає судовому розгляду, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.05.2016 в даній замінено позивача - управління Пенсійного фонду України в Ратнівському районі Волинської області його правонаступником - Старовижівським об’єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що СВК «Білорусь» перебуває на обліку в УПФУ в Ратнівському районі як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, зобов’язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахуються пенсіонери-пільговики, яким пенсія призначена і виплачується відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, наявними в матеріалах справи.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог, який здійснений позивачем, за період з січня 2012 року по листопад 2013 року включно СВК «Білорусь» було нараховано 202780,92 грн. на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с.7-9).

Розрахунки фактичних витрат та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, СВК «Білорусь» за період з січня 2012 року по березень 2014 року були надіслані підприємству, що підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що за СВК «Білорусь» рахуються пенсіонери-пільговики, пенсія яким призначена на пільгових умовах, відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як таким, що працювали у сільськогосподарському виробництві та виховали 5 і більше дітей – незалежно від віку і трудового стажу та які працювали трактористами-машиністами і були безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, що підтверджується наявними в матеріалах справи протоколами про призначення пенсій.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, який був до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Закону № 1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII було врегульовано Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями, тут і надалі в редакції чинній на момент звернення до суду) платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування є суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи – суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування», для платників цього збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 Закону, об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»–«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» встановлено ставку на обов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об’єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно з підпунктами 6.4, 6.7 пункту 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Керуючись статтями 41, 128, 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий О.А.Лозовський