Справа № 820/10154/15
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 травня 2016 року м. Київ К/800/13020/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, Реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції Харківської області, треті особи - Мажарська сільська рада Кегичівського району Харківської області, ПОСП «Мажарка» про визнання дій протиправними, скасування наказу і рішення, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.07.2015 № 29 «Про додаткове включення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них», яким включено до такого переліку земельну ділянку загальною площею 29,4718 га кадастровий № :02:000:0347, із проінвентаризованих земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля, розташовану за межами населенного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області;

скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03.09.2015 № С-96/0/14-180/0/21-15 у наданні йому земельної ділянки із проінвентаризованих земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля, загальною площею 29,4718 га кадастровий № :02:000:0347, розташовану за межами населенного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області в довгострстрокову оренду для створення та ведення фермерського господарства;

зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області розглянути його заяву від 28.03.2015 відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків вказаних у постанові Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 по справі № 820/5797/15;

скасувати рішення Реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції у Харківській області від 25.05.2015 індексний № 21549465 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі Договору оренди землі б/н від 12.03.2011, укладеного між Кегичівською районною державною адміністрацією та ПОСП «Мажарка» (кадастровий номер земельної ділянки № :02:000:0347)».

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року позов задоволено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року постанову суду першої інстанції скасовано. Провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить його скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Судом встановлено, що 18.03.2015 ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держземагенства у Харківській області із заявою про надання йому в оренду земельної ділянки із проінвентаризованих земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, рілля, загальною площею 29,4718 га кадастровий № :02:000:0347, розташовану за межами населенного пункту на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області в довгострокову оренду для створення та ведення фермерського господарства.

Листом ГУ Держземагенства у Харківській області № 19-20-10-8837/0/9-15 від 15.04.2015 позивачу повідомлено про те, що зазначена земельна ділянка проінвентаризована і Відділ Держземагенства у Кегичівському районі запропонував її Головному управлінню як ділянку, права на яку можуть бути продані на земельних торгах.

28.03.2015 позивач повторно звернувся до ГУ Держземагенства у Харківській області із заявою про надання йому в оренду земельної ділянки, на яку отримав аналогічне повідомлення, викладене у листі відповідача № 19-20-10-8837/0/9-15 від 15.04.2015.

Відповідно до письмової відповіді ГУ Держземагенства у Харківській області від 03.09.2015 № С-96/0/14-180/0/21-15 вказана земельна ділянка на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 06.07.2015 № 29 внесена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на земельних торгах і до завершення торгів ГУ Держгеокадастру у Харківській області немає можливості прийняти рішення стосовно передачі в користування вказаної ділянки.

Дізнавшись про те, що 25.05.2015 за заявою ПОСП «Мажарка» Реєстраційною службою Кегичівського районного управління юстиції Харківської області проведено державну реєстрацію права оренди за ПОСП «Мажарка» строком на 49 років, підставою якої вказано Договір оренди землі від 12.03.2011 б/н, укладений між Кегичівською районною державною адміністрацією та ПОСП «Мажарка», позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, спори з приводу прийняття суб'єктом владних повноважень рішень які стосуються набуття фізичною чи юридичною особою права користування земельною ділянкою мають вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції (в залежності від складу сторін за позовом), оскільки виникає спір про право цивільне. Тобто при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин (фізична особа) іншому (Держгеокадастр), яка має місце під час здійснення владних управлінських функцій.

Враховуючи, що предметом спору у вказаній справі є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, апеляційний суд прийшов до висновку, що вказану справу не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока