Справа № 490/2991/16-а
Суддя: Мамаєва О. В.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

490/2991/16-а
н/п 2-а/490/436/2016
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого - судді Мамаєвої О.В. із секретарем - Баришніковою І.М., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Дзерданової А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду міста Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м.Миколаєві про скасування постанови
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до Управління патрульної поліції у м.Миколаєві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 555242 від 21.03.2016 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 21 березня 2016 року він рухався на автомобілі Пежо 307 номерний знак НОМЕР_1 по вул.Московській здійснивши поворот на вул. Адмірала Макарова в м.Миколаєві, та не помітивши знак 3.34 ПДР України «Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу)», здійснив зупинку в зоні його дії, після чого до позивача звернувся рядовий поліції поліцейський роти № 4 батальйону № 4, та повідомив, що позивач порушив п.п.8.4. ПДР України, на місці була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.
Із постановою він не згоден, вважає її неправомірною, оскільки рядовий поліції знехтувавши покладеними на нього законом завданнями, не вжив жодних заходів для запобігання здійснення правопорушення а натомість, сприяв вчиненню позивачем адміністративного правопорушення чим грубо порушив вимоги ст.23 Закону України «Про національну поліцію». Під час винесення оскаржуваної постанови позивач звернувся до рядового поліції щодо оспорювання постанови та накладеного адміністративного стягнення, однак, в порушення п.1 розділу ІІ інструкції рядовий поліції ухилився від складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також, позивач зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення рядовий поліції не роз`яснив позивачу його права передбачені ч.1 ст.268 КУпАП та ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України чим позбавив його право на захист, окрім того, справа про адміністративне правопорушення була розглянута рядовим поліції в салоні службового автомобіля без присутності позивача.
Позивач в судовому засідання вказав, що не заперечує проти того що скоїв адміністративне правопорушення, проте в свою чергу інспектор порушив порядок розгляду адміністративної справи, оскільки позивач був позбавлений права звернутися за правовою допомогою.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вказала що відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому вважає що стягнення було накладено правомірно. Також в своїй позовній заяві позивач посилається на те, що йому не було роз`яснено прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте дана обставинна спростовується його підписом в постанові. Роз`яснюючи права позивачу інспектор не вказував порядковий номер статей, тому позивач міг подумати, що йому його права не роз`яснювали. Стосовно того, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута рядовим поліції в салоні службового автомобіля, останній пропонував позивачу сісти в авто, проте позивач відмовився.
На підтвердження свої заперечень представник відповідача надала в судове засідання копію постанови від 21.03.2016 року, відеозапис вчиненого правопорушення, копії рапортів інспекторів роти № 4 батальйону № 4 та фото з місця вчинення правопорушення.
Суд, вислухавши пояснення сторін та свідка, оглянувши письмові докази по справі, відеозапис вчиненого правопорушення, вважає необхідним у задоволенні позову відмовити.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із постанови Серія ПС2 № 555242 від 21.03.2016 року, 21 березня 2016 року о 11 год. 26 хв. на вул.Адмірала Макарова, 60 у м.Миколаєві, позивач, керуючи транспортним засобом Пежо 307 номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку та стоянку, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.п.8.4. ПДР України. Відповідно до даної постанови позивач був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. /а.с.20/.
Згідно п. 8.4 Правил дорожнього руху, дорожні знаки поділяються на групи:
а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;
б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;
в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;
г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;
ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;
д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;
е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.
Знак 3.34 "Зупинка заборонена" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Згідно ч.1 ст.122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП.
Відповідно до наказу № 1395 від 07.11.2015 року МВС України "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
Як встановлено у судовому засіданні, позивач, керуючи транспортним засобом Пежо 307 номерний знак НОМЕР_1 , 21.03.2016р. о 11-26 год. здійснив зупинку та стоянку на вул.Адмірала Макарова, 60 у м.Миколаєві, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Тобто, в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП.
Згідно пояснень свідка, поліцейського роти № 4 батальону № 4 рядового поліції ОСОБА_2 , інспектори патрулювали квадрат по вулиці Адмірала Макарова в м.Миколаєві, в час здійснення правопорушення позивачем, екіпаж оформлював документи щодо притягнення до адміністративної відповідальності іншого водія, який здійснив адміністративне правопорушення, по закінченню складання вказаних документів, інспектори відреагували на правопорушення позивача. Розгляд адміністративної справи відбувався на місці вчинеення правопорушення в службовому автомобілі, пояснення позивача були вислухані, після чого інспектором поліції була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Під час складання вищевказаної постанови позивачу були роз`яснені його права іншим патрульним поліції, після чого позивач був ознайомлений з постановою.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1, 2, 4, 6 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі без поважних причин не надасть доказів на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, як порушення вимог дорожніх знаків, підтверджується належними доказами - показаннямим свідка, відеозаписом події. Відповідно до наданого представником відповідача відеозапису, слідує, що позивач порушив ПДР України, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України.
Доводи позивача про те, що йому не були роз`яснені права, передбачені Конституцією та КУпАП, є безпідставними, права йому були роз`яснені інспектором при складенні постанови, що підтверджується його підписом у постанові, та відеозаписом. Крім того, як слідує із пояснень позивача, він має юридичну освіту, та передбачені КУпАП права особи, йому відомі.
Посилання позивача та ту обставину, що інспектор поліції на виконання покладених на нього законом України "Про національну поліцію" завдань щодо здійснення превентивної та профілактичної діяльності, не здійснив таку превентивну діяльність, не звернув його увагу на знак 3.34 ПДР України, чим сприяв вчиненню правопорушення, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки при складені постанови інспектор діяв відповідно до діючого законодавства та у межах наданих йому повноважень.
Керуючись ст.ст. 11,14,100,159,160-161, 162, 163 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м.Миколаєві про скасування постанови, відмовити.
Апеляційна скарга подається до Одеського адміністративного апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Суддя Мамаєва О.В.