Справа № 465/2037/16-а
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

28.04.2016 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у порядку скороченого провадження відповідно до положень ст.183-2 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача - Управління пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, яким просить: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова перерахувати розмір призначеної пенсії на 30 березня 2009 року в розмірі 90%, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати), на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та проводити її виплату в такому розмірі в подальшому; усунути допущені порушення прав шляхом зобов'язання відповідача виплати недоотриману суму пенсії з урахуванням індексу інфляції починаючи з дати її призначення 30 березня 2009 року.

В обґрунтування позову вказує, що з 26.01.1981 року по 30.03.2009 року перебувала на державній службі. З 30.03.2009 року її звільнено у зв'язку із виходом на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Управлінням Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова розмір пенсії мені обчислено виходячи із заробітної плати нарахованої за 2008-2009 роки без врахування виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. При цьому відповідачем не було повідомлено ні письмові, ні усно про неврахування цих виплат. Дізнавшись про недотримання відповідачем вимог чинного законодавства про пенсійне забезпечення громадян 03.11.2015 року з метою досудового врегулювання питання, звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова про перерахунок пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», подавши при цьому довідку про заробітну плату, згідно форми, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 №5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва по справі №2а-4753/09/2670, тобто з рахуванням зазначених виплат. Листом від 14.11.2015 року за №187-0/8 Управління ПФУ у Франківському районі м.Львова відмовлено у задоволенні поданих вимог, у зв'язку з чим вимушена звернутись до суду.

Начальником управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова подано письмове заперечення на позов ОСОБА_1, яким останній просить відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Вказує, що пенсія ОСОБА_1 нараховується відповідно до чинного законодавства та порядку її нарахування. Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова з 31.03.2009 року. Розпорядження про призначення пенсії нею не оскаржувалося.

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу права колишнього працівника державної служби на належний розмір пенсії та її виплату в розмірі 90% від заробітної плати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із матеріалів справи судом встановлено, що з 31.03.2009 року ОСОБА_1, яка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова призначено пенсію державного службовця. Пенсію було призначено за віком, у відповідності до Законів України «Про пенсійне забезпечення»; «Про державну службу». Даний факт сторонами по справі не оспорюється. При нарахуванні пенсії, встановленої у розмірі 90 % заробітної плати за 60 місяців роботи на державній службі, було враховано посадовий оклад, доплату за ранг, надбавку за вислугу років, премії та інші надбавки, однак, не враховано сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, та індексації заробітної плати. У зверненні позивача від 03.11.2015 року про перерахунок пенсії державного службовця з врахуванням вказаних видів матеріальної допомоги з 30.03.2009 року, відповідачем було відмовлено.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у чинній на час призначення пенсії редакції) пенсія державним службовцям обчислювалась в розмірі 80% за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один % заробітку, але не більше 90 % від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» встановлено , що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм визначення розміру заробітної плати для перерахунку (призначення) пенсії державним службовцям встановлений постановою КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Так, п. 1 вказаної постанови встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Крім того, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому необхідно врахувати, що матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини між сторонами та встановлених обставин даної справи, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами. Відповідачем доводи позивача не спростовано.

Отже, порушені права позивача підлягають поновленню шляхом задоволення заявлених нею позовних вимог.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 2, 10, 11, 12, 71, 104, 158, 159, 160-167, 183-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» з 30 березня 2009 року.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, з 30 березня 2009 року, обчисленої відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% заробітної плати, з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнобов'язкове державне пенсійне страхування та проводити її виплату в такому розмірі в подальшому

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова виплатити недоотриману суму пенсії з урахуванням індексу інфляції починаючи з дати її призначення 30 березня 2009 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд міста Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Ванівський Ю.М.