Справа № 803/420/16
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року Справа № 803/420/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області, Атестаційної комісії № 6 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Атестаційної комісії №6 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області (далі Атестаційна комісія №6 ГУ НП у Волинській області, відповідач-1), ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУ НП у Волинській області, відповідач-2, про визнання протиправними дій ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області щодо проведення атестації поліцейського ОСОБА_1, про визнання протиправними та скасування рішення Атестаційної комісії №6 ГУ НП у Волинській області від 13.02.2016 року та наказу ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області від 02.03.2016 року №41 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби, поновлення на посаді оперуповноваженого ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 20.07.2009 року по 06.11.2015 року ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ України. Наказом №1 о/с ОСОБА_3 управління національної поліції у Волинській області по особовому складу від 07.11.2015 року відповідно до пунктів 9, 12 розділу ХІ Закону України Про національну поліцію, позивача призначено оперуповноваженим ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області з присвоєнням спеціального звання старшій лейтенант поліції.

Наказом ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області від 22.01.2016 року №85 було наказано провести атестування поліцейських ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями, починаючи з 22.01.2016 року. Позивач для проходження атестування зареєструвався у єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі та пройшов тестування на застосування загальних навичок (набравши 24 бали із 60 можливих) та професійне тестування (набравши 21 бал із 60 можливих).

Як вбачається з атестаційного листа, за висновком керівника від 27.01.2016 року ОСОБА_1 відповідає займаній посаді. Водночас, 13.02.2016 року атестаційна комісія №6 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області прийняла рішення щодо позивача про те, що він займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно із наказом т.в.о. начальника ГУ НП у Волинській області №41 о/с від 02.03.2016 року позивача було звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліцію. Підставою для його звільнення з посади слугував висновок Атестаційної комісії №6 ГУ НП у Волинській області від 19.02.2016 року, зазначений в атестаційному листі.

Позивач вважає атестацію, рішення атестаційних комісій про невідповідність його займаній посаді, а також наступне звільнення протиправними з огляду на таке:

- він не підлягав атестації, оскільки його було призначено на посаду в поліції, яка рівнозначна тій, яку він займав в органах внутрішніх справ України, а також були відсутні виняткові обставини, які б обґрунтовували проведення його атестації;

- атестаційною комісією не враховано професійних якостей позивача, його позитивну характеристику та висновок безпосереднього керівника, які свідчать про його професійний рівень та кваліфікацію в галузі службової діяльності, а також не враховано критеріїв, визначених пунктом 16 розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських;

- звільнення особи є крайнім заходом дисциплінарного впливу, який може бути застосований до працівника, а тому повинне бути мотивованим;

- начальник ГУ НП у Волинській області мав проаналізувати наявність правових підстав, законність і порядок проведення атестації позивача, підстави для формування висновку про його невідповідність займаній посаді, натомість відповідачем 2 видано наказ про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.5 ч.1 ст.77 Закону України Про національну поліцію, через службову невідповідність не розкривши її змісту, чим позбавлено позивача права на працю, яке гарантоване Конституцією України.

Позивач вказує на те, що висновки атестаційної комісії є необґрунтованими, прийнятими без встановлення будь-яких фактів невідповідності позивача службі в поліції, упередженими та такими, що не грунтуються на дійсних обставинах і відображають лише субєктивну думку членів комісії, прийнятими з порушенням Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 року.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили суд визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області щодо проведення атестації ОСОБА_1, визнати протиправними та скасувати рішення Атестаційної комісії №6 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області, оформлене протоколом ОП №15.00003217.0019475 від 13.02.2016 року; визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області №41 о/с від 02.03.2016 року про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 - оперуповноваженого ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області; поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області з 02 березня 2016 року, стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 13.04.2016 року №685/26/01-2016 представник відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області адміністративний позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що атестування позивача було проведено на підставі і у порядку, що передбачені Законом України Про Національну поліцію та Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465. У складі атестаційних комісій були відсутні особи, які могли б не обєктивно та упереджено прийняти рішення, вказані комісії створені з метою допомоги керівництву органів Національної поліції для якісного та неупередженого встановлення відповідності колишніх працівників міліції оновленим вимогам суспільства до поліцейських та наділені дискреційними повноваженнями, а висновки атестаційної комісії є обовязковими для виконання керівником, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції (а.с.110-117).

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області в судовому засіданні, яке відбулося 13 квітня 2016 року проти адміністративного позову заперечила з підстав, викладених у письмовому запереченні та просила відмовити у задоволенні позовних вимог. У засідання, яке було призначено на 04 травня 2016 року представник ГУ НП у Волинській області не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце судового розгляду (а.с.186).

В судове засідання представник відповідача атестаційної комісії №6 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області не прибув, при цьому повістки, що були скеровані на його адресу, повернулися до суду із відміткою про відмову від одержання повісток (а.с. 56,145,187), а тому у розумінні частини першої статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) вказаний відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відтак, з урахуванням вимог частини четвертої статті 128 КАС України та у звязку із неприбуттям представників відповідачів, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, розгляд справи не відкладався і справу вирішено на підставі наявних у ній доказів, за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах МВС України на різних посадах з 20.07.2009 року по 06.11.2015 року.

Постановою Кабінету міністрів України Про утворення Національної поліції України № 641 від 02.09.2015 року утворено Національну поліцію України.

Відповідно до статті 1 Закону України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 року (далі Закон України №580-VIII), який набрав чинності з 07.11.2015 року Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки.

Законом України №580-VIII визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з пунктом 9 розділу XI Прикінцеві та Перехідні положення Закону України №580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно з наказом Голови Національної поліції України №6 від 06.11.2015 року затверджено тимчасовий штат органів і підрозділів головних управлінь Національної поліції у Волинській, Луганській та Миколаївській областях (а.с.127).

Відповідно до статті 47 Закону України Про національну поліцію призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно з наказом №1 о/с від 07.11.2015 року т.в.о начальника ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України Про Національну поліцію призначено до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області як тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ України з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року ОСОБА_1 (М-156365), який мав спеціальне звання старший лейтенант міліції оперуповноваженим ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області з присвоєнням спеціального звання старшого лейтенанта поліції.

Згідно з наказом №41 о/с від 02.03.2016 року т.в.о начальника ГУ Національної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (М-156365) оперуповноваженого ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, з 02 березня 2016 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліцію. Підставою для його звільнення з посади слугував висновок Атестаційної комісії №6 ГУ НП у Волинській області від 13.02.2016 року, зазначений в атестаційному листі (а.с.136).

Надаючи правову оцінку правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, суд приходить до таких висновків.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України Про Національну поліцію, який набув чинності з 07.11.2015 року.

Відповідно до статті 1 Закону України Про Національну поліцію Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки.

Згідно з пунктом 9 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про Національну поліцію працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пункт 10 Розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про Національну поліцію встановлює, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наведені правові норми вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Відповідно до статті 47 вищевказаного Закону призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Статтею 58 Закону України Про Національну поліцію визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 07.11.2015 року призначений оперуповноваженим ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області з присвоєнням спеціального звання старший лейтенант поліції згідно відповідного наказу від 07.11.2015 року №1 о/с (а.с.13).

Отже, позивач був прийнятий на службу в поліції на постійній основі, за його згодою та без проходження конкурсу.

Відповідно до частини першої статті 57 Закону України Про Національну поліцію атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

Частина друга статті 57 Закону України Про Національну поліцію визначає правові підстави, за яких проводиться атестування поліцейських, а саме:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування поліцейських містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі Інструкція №1465), зокрема, її пункт 3 розділу І.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України Про Національну поліцію атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина четверта статті 57 Закону України Про Національну поліцію передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з частиною п'ятою статті 57 Закону України Про Національну поліцію порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, суд вважає, що проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби. Водночас метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей. Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14.

Відповідачами у справі, на яких покладено тягар доказування, не доведено, що позивач підлягав атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації ОСОБА_1, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України Про Національну поліцію та не надано жодних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад за станом здоровя чи у звязку із невиконанням службових обовязків.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу І Інструкції рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами. Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

З матеріалів справи слідує, що наказом т.в.о. начальника ГУ Національної поліції у Волинській області №85 від 22.01.2016 року Про організацію проведення атестування особового складу ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області було призначено проведення атестування поліцейських Волинської області з 22 січня 2016 року та визначені заходи щодо організації її проведення, передбачені пунктом 1 розділу ІV Інструкції, у тому числі було оголошено набір до атестаційних комісій осіб з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації (а.с.120).

25.01.2016 року т.в.о начальника ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області прийнято наказ №95, згідно з яким керівникам відділів поліції, структурних і підпорядкованих підрозділів ГУ НП у Волинській області до 30.01.2016 року забезпечити реєстрацію поліцейських, які підлягають атестуванню, у єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі (далі ЄЦВТМ), розмістити на офіційному веб-сайті ГУНП оголошення про проведення тестування (а.с.121).

Наказом начальника ГУ НП у Волинській області №145 від 03.02.2016 року, за погодженням Національної поліції України від 03.02.2016 року №343/12/1/1/03-2016, затверджено персональний склад атестаційної комісії №6 ГУ НП у Волинській області (а.с.122-123).

З позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 виявив бажання служити в Національній поліції України, тому, виконуючи вимоги керівництва, зареєструвався в ЄЦВТМ та пройшов тестування на застосування загальних навичок та професійне тестування.

Пунктом 10 розділу IV Інструкції передбачено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обовязковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

З матеріалів справи слідує, що 13.02.2016 року позивач проходив тестування Атестаційною комісією №6 ГУ НП у Волинській області.

Відповідно до атестаційного листа ОСОБА_1 за результатами атестування позивач на тестуванні на загальні навички отримав 24 бали із 60 можливих та по професійному тестуванню - 21 бал з 60 можливих, всього 45 балів (а.с.126).

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією ( пункт 12 розділу IV Інструкції).

Пунктом 15 Інструкції встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з пунктами 20-23 Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Згідно з пунктом 16 Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обовязків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу ІV Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі враховуються: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обовязків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

З дослідженого протоколу Атестаційної комісії №6 ГУ НП у Волинській області ОП №15.00003217.0019475 від 13.02.2016 року вбачається, що комісією одноголосно прийнято рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.133).

Суд встановлено, що відповідно до змісту атестаційного листа ОСОБА_1 останній охарактеризований безпосереднім керівником виключно з позитивної сторони. Позивач свої функціональні обовязки знає і сумлінно виконує. Професійно грамотний працівник. У виконанні службових доручень не рахується з власним часом. Державну та службову таємницю зберігає. Знає та правильно застосовує в практичній роботі нормативні документи, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ. Протягом 2015 року ОСОБА_1 особисто було розкрито 14 кримінальних правопорушень з 64 загально-розкритих сектором кримінальної поліції ОСОБА_4 Позивач особисто дисциплінований, вимогливий до себе. Проявляє витримку у спілкуванні з людьми, вміє самокритично оцінювати свою роботу, брати на себе відповідальність за вирішення службових питань. У стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинутий, правил носіння форменного одягу дотримується, добре володіє табельною зброєю (а.с.30).

Згідно з висновком прямого керівника заступника начальника ГУ - начальника кримінальної поліції ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області полковника поліції ОСОБА_5 (розділ II атестаційного листа) ОСОБА_1 займаній посаді відповідає (а.с. 30 зворот).

За результатами тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) позивач набрав 21 бал із 60 можливих, та за тестом на загальні здібності та навички 24 бали із 60 можливих, всього 45 балів.

Відповідачі не надали суду матеріалів співбесіди із ОСОБА_1 та не довели, що при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді позивача враховувались обовязкові критерії визначені пунктом 16 розділу IV Інструкції, і що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач презентував себе як некваліфікований працівник, зокрема, щодо низьких показників хоча б одного із встановлених критеріїв.

Як вбачається з матеріалів справи Атестаційною комісією №6 ГУ НП у Волинській області при прийнятті рішення стосовно позивача досліджувались: декларація про доходи; послужний список; інформаційна довідка; висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України Про очищення влади та інформація з відкритих джерел, що є у вільному доступі.

З витягу із послужного списку ОСОБА_1 вбачається, що за час служби в органах внутрішніх справ позивач мав дисциплінарні стягнення, які було знято у встановленому законом порядку. На момент проходження атестації ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень не мав (а.с.127-129).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 брав безпосередню участь у складі сил Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей і є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням №026604 від 17.07.2015 року, виданим УМВС України у Волинській області (а.с.18).

Відповідно до інформаційної довідки ОСОБА_1 за результатами складання підсумкових заліків зі службової діяльності за 2014-2015 навчальний рік позивач отримав по пятибальній системі загальну оцінку задовільно (а.с.131).

За результатами проведеної перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади, до ОСОБА_1 заборони, передбачені частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України Про очищення влади не застосовуються.

З досліджених в судовому засіданні вищевказаних документів не вбачається, що позивач характеризується негативно чи має низькі показники службової діяльності.

Суд звертає увагу на те, що на обґрунтування прийнятого Атестаційною комісією №6 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, відповідачами, на вимогу суду, не було надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей ОСОБА_1 чи інші дані, які свідчили про неналежний рівень мотивації чи неготовність до змін.

У протоколі Атестаційної комісії №6 ГУ НП у Волинській області ОП №15.00003217.0019475 від 13.02.2016 року не відображено хід проведення співбесіди з ОСОБА_1, зміст запитань, які ставилися позивачу, та відповіді на них, відсутнє покликання на конкретні матеріали, на підставі яких прийняте зазначене рішення, а також взагалі не зазначено чому прийнято рішення про необхідність звільнення позивача зі служби в поліції, а не про необхідність його переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність.

Разом з тим, сам факт не набрання ОСОБА_1 мінімальної кількості балів за результатами проходження професійного тесту та тесту на загальні навички, не може бути самостійною підставою для визнання поліцейським таким, що не відповідає займаній посаді, за умови наявності інших позитивних показників згідно критеріїв, визначених пунктом 16 розділу І V Інструкції № 1465.

Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції №1465 метою атестування поліцейських є оцінка їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

Отже, при атестуванні поліцейського повинні повно і всебічно враховуватись усі його ділові, професійні, особисті якості, освітній та кваліфікаційний рівні, а також можливість перебування поліцейського на службі в поліції.

Крім того, як зазначено вище, атестація поліцейських проводиться лише в разі наявності підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону України Про Національну поліцію та пунктом 3 розділу І Інструкції №1465.

Водночас відповідачі не довели суду правомірність проведення атестації ОСОБА_1 та наявність законодавчо визначених підстав для її проведення. При цьому суд враховує, що будь-яких ознак невідповідності даного поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби, внаслідок чого ОСОБА_1 підлягав атестації з питань відповідності займаній посаді, судом не встановлено. Крім того, будь-яких даних на підтвердження факту переміщення ОСОБА_1 на вищу посаду без проведення конкурсу, внаслідок чого останній підлягав атестації, судом не зібрано.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що при атестуванні позивача не були дотримані вимоги пункту 2 розділу І (Загальні положення) Інструкції № 1465, відповідно до якого керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються. При цьому, суд виходить з того, що відповідачі не надали пояснень щодо формування складу атестаційних комісій, з матеріалів справи вбачається, що більшість в атестаційних комісіях становили представники громадськості, щодо яких відсутні відомості про їх репутацію, вік, освіту, професійні та моральні якості, а відтак і про здатність обєктивно та з професійної точки зору оцінити службову діяльність поліцейських.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення Атестаційної комісії №6 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області, оформлене протоколом ОП №15.00003217.0019475 від 13.02.2016 року, про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, не ґрунтується на вимогах Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом міністра внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 року, прийняте атестаційною комісією без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з пунктом 28 Інструкції керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобовязані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Разом з тим, суд вказує на наступне. У тимчасово виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області при прийнятті рішення про перебування позивача на займаній посаді (чи його звільнення) виник обовязок ознайомитись з матеріалами атестування. Проаналізувавши у сукупності такі матеріали, суд не виявив доказів, котрі доводили б, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді. Тимчасово виконуючий обовязки начальника ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області не міг ознайомитись з перебігом співбесіди та оцінити відповіді позивача. Письмові ж матеріали атестування не доводили професійну непридатність ОСОБА_1 У своєму листі від 28.03.2016 року № 598/01/12/1-2016, адресованому адвокату ОСОБА_2 (представнику позивача), т.в.о. начальника ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області повідомив, що у керівництва ГУ НП у Волинській області не було підстав для звільнення ОСОБА_1 через службову невідповідність за час проходження ним служби в поліції, оскільки його прямий керівник заступник начальника ГУ НП в атестаційному листі (розділ 2) вказав, що ОСОБА_1 займаній посаді відповідає (а.с. 21).

Таким чином, наказ про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції є необґрунтованим, тобто виданим без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Оскільки, судом визнано протиправним та скасовано рішення Атестаційної комісії №6 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області, оформлене протоколом ОП №15.00003217.0019475 від 13.02.2016 року, яке слугувало підставою для винесення наказу ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області №41 о/с від 02.03.2016 року про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, зазначений наказ є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі належними та допустимими доказами не довели правомірності прийняття рішення про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність відповідно до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Згідно наданих статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов слід задовольнити шляхом: визнання протиправними дій ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області щодо проведення атестації поліцейського ОСОБА_1; визнання протиправним та скасування рішення Атестаційної комісії №6 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області, оформленого протоколом ОП №15.00003217.0019475 від 13.02.2016 року; визнання протиправним та скасування наказу ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області №41 о/с від 02.03.2016 року про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області; поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області з 02 березня 2016 року.

Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до пунктів 2 та 8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Судом встановлено, що позивач після звільнення працевлаштований не був, що підтверджується оглянутою в судовому засіданні копією трудової книжки позивача.

З довідки про доходи ГУ НП у Волинській області №370 від 12.04.2016 року (а.с.137) слідує, що грошове забезпечення позивача за січень 2016 року становить 4 800,00 грн., за лютий 2016 року 4 800,00 грн., тобто, загальна сума доходу за останні два місяці перед звільненням становить 9 600,00 грн. При цьому середньоденний заробіток позивача за 1 день складає 160,00 грн. (9 600,00 грн. : 60 календарних дні, бо у січні 2016 року 31 календарний день, в лютому 2016 року 29 календарних днів). Таким чином, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 02.03.2016 року по 03.05.2016 року, всього за 62 календарні дні складає 9 920,00 грн. (160,00 грн. х 62 календарні дні).

Відповідно до частин другої та третьої статті 256 КАС України виконуються негайно постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області з 02 березня 2016 року та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4 800,00 грн. (чотири тисячі вісімсот гривень 00 копійок), слід звернути до негайного виконання.

Керуючись частиною 3 статті 160, статями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про національну поліцію, Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом міністра внутрішніх справ України № 1465 від 17.11.2015 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області щодо проведення атестації поліцейського ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії №6 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області, оформлене протоколом ОП № 15.00003217.0019475 від 13 лютого 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області №41 о/с від 02.03.2016 року про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області з 02 березня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 9 920 гривень 00 копійок (девять тисяч девятсот двадцять гривень нуль копійок).

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого ОСОБА_4 відділення Ківерцівського відділу ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області з 02 березня 2016 року та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4 800,00 грн. (чотири тисячі вісімсот гривень 00 копійок) звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено до 09 травня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук