Справа № 755/21495/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 травня 2016 року м. Київ К/800/12090/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва (далі - відповідач, УПФУ у Дніпровському районі м. Києва), за участі третьої особи: Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) про визнання частково протиправним розпорядження суб'єкта владних повноважень щодо призначення пенсії та зобов'язання витини певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ у Дніпровському районі м. Києва, за участі третьої особи: ГУ ПФУ в м. Києві про визнання частково протиправним розпорядження суб'єкта владних повноважень щодо призначення пенсії та зобов'язання витини певні дії.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року скасовано постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 22 травня 2014 року у справі №755/10410/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити дії, та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії УПФУ в Дніпровському районі міста Києва щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано УПФУ в Дніпровському районі м. Києва вчинити дії щодо виплати ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19 березня 2014 року.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду 23 квітня 2015 скасовано постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 11 березня 2015 року у справі №755/20266/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити дії, та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії УПФУ в Дніпровському районі м. Києва щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії згідно частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано УПФУ в Дніпровському районі м. Києва нарахувати та виплати ОСОБА_1 пенсію згідно частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 15 липня 2014 року.

На виконання вищезазначених судових рішень, 11 серпня 2015 року відповідачем винесено розпорядження № 862686 про проведення перерахунку пенсії позивачу, однак, на думку позивача, при здійсненні перерахунку пенсії відповідачем невірно визначений базовий місяць для проведення індексації пенсії, як наслідок зменшився загальний розмір пенсії.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами даного спору не можуть бути предметом окремого позову, а підлягають розгляду в порядку статті 267 КАС України, тому позивачем обрано неналежний спосіб захисту для відновлення порушених прав.

Як вбачається із касаційної скарги та судових рішень які оскаржуються, предметом даного спору є вимоги позивача про визнання протиправним розпорядження УПФУ у Дніпровському районі м. Києва № 862686 від 11 серпня 2015 року про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 15 липня 2014 року, згідно частини другої 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виданого на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 у справі № 755/20266/14-а.

КАС України передбачає загальні та спеціальні способи судового контролю. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому статтею 181 КАС України.

Згідно частини першої статті 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені статтею 267 КАС України, зокрема, до них належать: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до частини дев'ятої статті 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

При цьому, в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах не передбачено звернення позивача з окремим позовом щодо зобов'язання виконання судового рішення по іншій справі, тому суди попередніх інстанцій дійшли до висновку що спірні правовідносини, які виникли між сторонами спору, стосуються виконання органами пенсійного фонду постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 у справі № 755/20266/14-А.

Таким чином, позивач під час звернення до суду обрав неправильний спосіб захисту порушеного права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає обставинам справи та положенням КАС України, а незгода позивача з виконанням рішення суду не є підставою на подання нового позову. При цьому нових складових, які б впливали на розмір пенсії, позивач не заявляє.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередній інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, за участі третьої особи: Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві про визнання частково протиправним розпорядження суб'єкта владних повноважень щодо призначення пенсії та зобов'язання витини певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Смокович