Справа № 5599/11/2070
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2011-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 серпня 2011 р. № 2-а- 5599/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О., при секретарі судового засідання - Гетьман Н.В.,

за участю: представник позивача - ОСОБА_1, представник відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро" до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі м. Харкова про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Паритет-агро»звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати незаконними та скасувати повідомлення-рішення №/0 від 25.11.2010р., №/1 від 27.12.2010р.; №/0 від 25.11.2010р., №/0 від 27.12.2010р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що складені між позивачем та ФО-П акти наданих послуг (первинні документи) є дійсними, відповідають вимогам чинного законодавства і є законною підставою для відображення на їх підставі операції по отриманню послуг. Інформаційні, маркетингові, консультаційні послуги отримувались позивачем за напрямками діяльності, що передбачена установчими документами та фактично здійснювалась у перевіряємому періоді. Крім того, витрати на придбання олії соняшникової, с/г продукції безпосередньо повязані з господарською діяльністю, використані в господарських операціях та підтверджені належним чином оформленими податковими накладними, тому згідно п.п.7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»позивач має право віднести до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість.

Державна податкова інспекція у Комінтернівському районі м. Харкова з поданим позовом не погодилася та в обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив наступне. ДПІ було проведено планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2009р. по 30.06.2010р. Придбані позивачем послуги оформлені актами виконаних робіт, в яких відсутній конкретний зміст здійсненої операції, а саме: не вказано чого стосується інформаційна послуга, тобто яка послуга та її вимірники (у натуральному та грошовому вираженні), нормативні документи, які оцінюють виконані роботи відповідну суму (не вказане чітке зазначення інформації, яка відноситься до господарської діяльності товариства). Отже, використання послуг в господарській діяльності товариства не підтверджено. Крім того, позивачем було віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ по нікчемним угодам.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свою правову позицію, представник відповідача підтримав доводи і вимоги заперечень проти позову, просив суд ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи працівниками Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі м. Харкова було проведено виїзну планову перевірку ТОВ «Паритет-агро»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2009р. по 30.06.2010р. Результати проведеної перевірки оформлені актом від 03.11.2010р. №4806/23-206/31642413. 25.11.2010р. відповідач, ДПІ з посиланням на названий акт перевірки виніс податкові повідомлення-рішення №/0 про визначення суми податкового зобовязання по податку на прибуток у розмірі 448005,39 грн. (в т.ч. за основним платежем 324888,75 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 123116,64 грн.); №/0 про визначення суми податкового зобовязання по податку на додану вартість у розмірі 565530,12 грн. (в т.ч. за основним платежем 377020,08 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 188510,04 грн.).

Стосовно вказаних податкових повідомлень-рішень позивачем було розпочато передбачену ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»процедуру оскарження рішень контролюючих органів. За наслідками означеної процедури сума податкового зобовязання, визначеного первісним податковим повідомленням-рішенням, залишилась незмінною, а тому з метою доведення нового граничного строку оплати податкового зобовязання ДПІ було складено та направлено на адресу позивача податкові повідомлення-рішення №/1 від 27.12.2010р., №/0 від 27.12.2010р.

Аналізуючи норми Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»суд приходить до висновку, що при розвязанні спору належить перевірити на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України і первісне податкове повідомлення-рішення (тобто рішення через /0), позаяк саме цей правовий акт індивідуальної дії створив для позивача обовязок здійснити до бюджету додатковий платіж, і податкове повідомлення-рішення, що було складено в процедурі оскарження рішення контролюючого органу, позаяк це податкове повідомлення-рішення визначило строк виконання обовязку, а отже і первісне, і наступне податкове повідомлення-рішення вплинуло на права та обовязки позивача у публічно-правових відносинах в сфері оподаткування.

Як зясовано судом, фактичною підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугував відображений в акті від 03.11.2010р. №4806/23-206/31642413. висновок субєкта владних повноважень про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Паритет-агро»п.п.5.2.1. п.5.2. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»у звязку із завищенням загальної суми валових витрат у перевірений період на суму 1299555,00 грн.; п.п.7.2.3. п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»у звязку із завищенням податкового кредиту у сумі 377020,08 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені субєктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає таке.

По епізоду порушення п.п.5.2.1. п.5.2. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №01/09-Ю від 01.06.2009р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_3 юридичної допомоги.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актами здачі-прийомки наданих послуг від 30.06.2009р., 28.07.2009р., 25.08.2009р., 30.09.2009р., 31.10.2009р., 30.11.2009р., 31.12.2009р., товарними чеками про здійснення оплати.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №01/10-Ю від 05.01.2010р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_3 юридичної допомоги.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актами здачі-прийомки наданих послуг від 29.01.2010р., 26.02.2010р., 31.03.2010р., 30.04.2010р., 31.05.2010р., 30.06.2010р., товарними чеками про здійснення оплати.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №0501-10 М від 05.01.2010р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_4 маркетингових послуг: дослідження та аналіз ринку олії соняшникової, шроту соняшникового, олійних та зернових сільськогосподарських культур; надання інформаційної підтримки, консультаційно-маркетингових послуг та консультаційної допомоги, допомоги в укладанні договорів, а також прогнозуванні конюнктури ринку вцілому.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актами здачі-прийомки наданих послуг від 31.03.2010р., 30.04.2010р., 31.05.2010р., товарними чеками про здійснення оплати, платіжними дорученнями.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №01/12 від 01.12.2009р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_5 маркетингових послуг: проведення дослідження та аналіз ринку зернових культур, шроту соняшникового, мінеральних добрив, запасних частин для автомобілів та сільськогосподарської техніки та інших груп товарів; надавати інформаційну підтримку, консультаційно-маркетингові послуги та консультаційної допомоги, прогнозувати зміни конюнктури ринку.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актом здачі-прийомки наданих послуг від 18.12.2009р., а також відповідними копіями платіжних доручень та виписок з банківського рахунку.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №01/08 від 01.08.2005р. (з додатковими угодами №1, 2, 3, 4, ) про надання позивачу ФО-П ОСОБА_6 інформаційно-аналітичних послуг: консультації з питань комерційної діяльності та управління фінансами; проводити маркетингові дослідження та аналіз ринку різних товарних груп; прогнозувати зміни конюнктури ринку; здійснювати пошук потенційних постачальників та споживачів.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актами здачі-прийомки наданих послуг від 30.09.2009р., 31.10.2009р., 30.11.2009р., 31.12.2009р., платіжними дорученнями.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №02/2010 від 05.01.2010р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_6 інформаційно-аналітичних послуг: консультації з питань комерційної діяльності та управління фінансами; проводити маркетингові дослідження та аналіз ринку різних товарних груп; прогнозувати зміни конюнктури ринку; здійснювати пошук потенційних постачальників та споживачів.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актом здачі-прийомки наданих послуг від 31.05.2010р., а також відповідними копіями платіжних доручень та виписок з банківського рахунку.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №5/11-1 від 05.11.2009р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_7 інформаційно-консультаційних послуг по прогнозуванню ринкових цін на соняшник врожаю 2009р. на листопад-грудень 2009р., січень-лютий 2010р. по областях України.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актами здачі-прийомки наданих послуг від 25.11.2009р., 25.12.2009р., а також відповідними копіями платіжних доручень та виписок з банківського рахунку.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №15-12/1 від 15.12.2009р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_7 інформаційно-консультаційних послуг по аналізу перехідних залишків світових запасів та України соняшникової олії та прогнозуванню ціноутворення соняшникової олії на лютий-березень 2010р.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актом здачі-прийомки наданих послуг від 02.02.2010р., а також відповідними копіями платіжних доручень та виписок з банківського рахунку.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №11/01 від 11.01.2010р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_7 інформаційно-консультаційних послуг прогнозуванню ринкових цін на пшеницю врожаю 2009р. на березень-квітень 2010р. по областях України.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актом здачі-прийомки наданих послуг від 09.03.2010р., а також відповідними копіями платіжних доручень та виписок з банківського рахунку.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №12/01 від 12.01.2010р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_7 інформаційно-консультаційних послуг по прогнозуванню ринку пропозиції і попиту соняшникової олії на березень-травень 2010р. по областях України.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актом здачі-прийомки наданих послуг від 09.03.2010р., а також відповідними копіями платіжних доручень та виписок з банківського рахунку.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №01/08 від 01.08.2008р. та додаткову угоду від 05.01.2009р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_8 маркетингових послуг: дослідження та аналіз ринку запчастин для автомобілів та сільськогосподарської техніки, паливно-мастильних матеріалів, кормів, насіння соняшнику, кукурудзи (зерно), гречки, пшениці; надавати інформаційну підтримку, консультаційно-маркетингові послуги та консультаційну допомогу, а також прогнозувати зміни кон'юнктури ринку вцілому.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актом здачі-прийомки наданих послуг від 29.04.2009р., 29.05.2009р., 30.06.2009р., 31.07.2009р., 31.08.2009р., 30.09.2009р., 30.10.2009р., 30.11.2009р., 31.12.2009р., товарними чеками №1, №2, №3, а також відповідними копіями платіжних доручень та виписок з банківського рахунку.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №01/2010 від 05.01.2010р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_8 маркетингових послуг: дослідження та аналіз ринку запчастин для автомобілів та сільськогосподарської техніки, паливно-мастильних матеріалів, кормів, насіння соняшнику, кукурудзи (зерно), гречки, пшениці; надавати інформаційну підтримку, консультаційно-маркетингові послуги та консультаційну допомогу, прогнозувати зміни кон'юнктури ринку.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актом здачі-прийомки наданих послуг від 31.01.2010р., 28.02.2010р., 31.03.2010р., 30.04.2010р., 31.05.2010р., товарним чеком №4, а також відповідними копіями платіжних доручень та виписок з банківського рахунку.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №1 від 17.05.2009р. про надання позивачу ФО-П ОСОБА_9 комплексу консультаційних послуг, повязаних із наданням в оренди комерційної нерухомості, належної Замовнику на праві власності або такої, що знаходиться в його управлінні.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується актом здачі-прийомки наданих послуг від 29.07.2009р., 30.06.2009р., квитанцією від 08.07.2009р., від 09.07.2009р., від 29.07.2009р., а також відповідними копіями платіжних доручень та виписок з банківського рахунку.

На думку податкового органу в актах виконаних робіт відсутній конкретний зміст здійсненої операції, а саме не вказано чого стосується інформаційна послуга, тобто яка послуга та її вимірники у натуральному та грошовому вираженні), нормативні документи, які оцінюють виконані роботи на вищезазначену суму (не вказане чітке зазначення інформації, яка відноситься до господарської діяльності підприємства) (сторінка 6 акту перевірки від 03.11.2010р. №4806/23-206/31642413).

Проте суд не погоджується з такими висновками відповідача, ДПІ з огляду на таке.

Відповідно до пункту 11.2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка із подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Пунктом 18 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, до яких, зокрема, відносяться винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо).

Пунктом 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, встановлено, що витрати на збут включають такі витрати, які зв'язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг), а саме, витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), інші витрати, пов'язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.

Згідно пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу це сума будь-яких витрат платника податку грошовій, матеріальній або нематеріальної формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для ї подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачена (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, ведення виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлені пунктами 5.3- 5.8 цієї статті.

Абзацом 4 пп.5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Суд зазначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, згідно з вимогами п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинний документ, за визначенням, наведеним в ст.1 зазначеного Закону, це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. При цьому, діючим законодавством не встановлено конкретний перелік документів для підтвердження витрат на маркетинг, а також на придбання інформаційних та юридичних послуг.

Отже для підтвердження включення зазначених витрат до складу валових витрат необхідні документи, оформлені відповідно з вимогами, встановленими ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме мати наступні обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В матеріалах справи наявні документи, підтверджуючи правомірність віднесення витрат з маркетингових, інформаційних, юридичних послуг до складу валових витрат, а саме: договори на надання послуг, акти здачі-прийняття наданих послуг, докази сплати вартості послуг. Оцінивши витребувані та приєднані до справи копії первинних документів, суд доходить висновку, що оглянуті документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Окремо суд відзначає, що, по-перше, досліджені акти здачі-прийомки наданих послуг мають розгорнуті викладення змісту та обсягу кожної господарської операції; по-друге, ні Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств», ні Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»не містять такого обовязкового реквізиту первинного документа, як наявність нормативних документів, які оцінюють виконані роботи на відповідну суму.

Крім того, на сторінці 6 акту перевірки від 03.11.2010р. №4806/23-206/31642413 відповідачем, ДПІ встановлено дефекти змісту актів виконаних робіт, однак, предметом угод, укладених позивачем з ФО-П ОСОБА_3, ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ФО-П ОСОБА_7, ФО-П ОСОБА_8, ФО-П ОСОБА_9, було надання послуг, а не виконання робіт. При цьому, позивачем придбавались маркетингові, інформаційні, консультаційні, юридичні послуги, а відповідачем у акті перевірки встановлені порушення по оформленню первинних документів, які містять відомості про інформаційні послуги.

Перевіряючи обставини економічної доцільності та реальності здійснення операцій з надання зазначених вище послуг, судом витребувано у позивача штатні розклади за період з 01.04.2009р. по 30.06.2010р., з аналізу яких вбачається, що у ТОВ «Паритет-агро»для здійснення його господарської діяльності у штаті містилась недостатня кількість фахівців нобхідної спеціалізації та кваліфікації порівняно до обсягів та складністю здійснюваних операцій, у звязку із чим позивач був вимушений звернутись до послуг сторонніх фахівців на комерційній основі. До того ж, відповідна спеціалізація та кваліфікація виконавців послуг підтверджується наданими позивачем на вимогу суду до матеріалів даної адміністративної справи копіями дипломів про освіту, трудових книжок, свідоцтвом про сплату єдиного податку.

Також судом встановлено, що протягом перевіреного періоду позивач, ТОВ «Паритет-агро»займався такими видами господарської діяльності: оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, олією, тваринною олією та жирами; оптова торгівля паливом; посередництво в спеціалізованій торгівлі іншими товарами.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги якісні характеристики послуг, отриманих від ФО-П ОСОБА_3, ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ФО-П ОСОБА_7, ФО-П ОСОБА_8, ФО-П ОСОБА_9, суд прийшов до висновку, що надані послуги відповідають змісту діяльності позивача та вони призначені для використання в господарській діяльності платника податків.

Крім того, суд зауважує на тому, що такий предмет господарських угод, як послуги, мають свою специфіку з точки зору можливості їх використання у господарській діяльності.

Так, згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Суд зазначає, що послуга представляє собою діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п.17 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Отже, споживання послуг, а відповідно і їх використання у господарській діяльності відбулось у момент їх отримання позивачем від своїх контрагентів.

По епізоду порушення п.п.7.2.1., 7.2.3., 7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №103-с від 01.03.2010р. про постачання позивачу ТОВ «Компанія «Агро-ЛЮКС»олії соняшникової нерафінованої.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується податковою накладною №18 від 10.03.2010р. на загальну суму 1248220,00 грн. (в т.ч. ПДВ 208036,67 грн.), накладною №18 від 10.03.2010р. на загальну суму 1248220,00 грн. (в т.ч. ПДВ 208036,67 грн.), рахунком №10/03 від 10.03.2010р. на загальну суму 1248220,00 грн. (в т.ч. ПДВ 208036,67 грн.), а також відповідними доказами оплати вартості ТМЦ.

До перевірки ТОВ «Паритет-агро»надано договір №902-с від 09.02.2010р. про постачання позивачу ТОВ «Компанія «Агро-ЛЮКС»олії соняшникової нерафінованої.

Судом встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджується податковою накладною №28 від 17.02.2010р. на загальну суму 836850,00 грн. (в т.ч. ПДВ 139475 грн.), накладною №28 від 17.02.2010р. на загальну суму 836850,00 грн. (в т.ч. ПДВ 139475 грн.), рахунком №17/02 від 17.02.2010р. на загальну суму 836850,00 грн. (в т.ч. ПДВ 139475 грн.), а також відповідними доказами оплати вартості ТМЦ.

Також до перевірки ТОВ «Паритет-агро»було надано первинні документи про придбання у ТОВ «Ландграл»сльськогосподарської продукції та дизпалива, а саме: податкові накладні №2105/1 від 21.05.2009р. на загальну суму 3000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 500,00 грн.), №0506/1 від 05.06.2009р. на загальну суму 3000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 500,00 грн.), №2207/1 від 22.07.2009р. на загальну суму 21417,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3569,00 грн.), №1907/1 від 19.07.2009р. на загальну суму 23323,20 грн. (в т.ч. ПДВ 3887,20 грн.), №2307/1 від 23.07.2009р. на загальну суму 20484,68 грн. (в т.ч. ПДВ 3414,11 грн.), №2707/1 від 27.07.2009р. на загальну суму 20198,32 грн. (в т.ч. ПДВ 3366,39 грн.), №1008/1 від 10.08.2009р. на загальну суму 36968,81 грн. (в т.ч. ПДВ 6161,47 грн.), №1008/4 від 10.08.2009р. на загальну суму 36158,44 грн. (в т.ч. ПДВ 6026,40 грн.), №1208/1 від 12.08.2009р. на загальну суму 12500,00 грн. (в т.ч. ПДВ 2083,34 грн.); накладні №1008/1 від 10.08.2009р. на загальну суму 36968,81 грн. (в т.ч. ПДВ 6161,47 грн.), №2207/1 від 22.07.2009р. на загальну суму 21417,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3569,00 грн.), №2307/1 від 23.07.2009р. на загальну суму 20484,68 грн. (в т.ч. ПДВ 3414,11 грн.), рахунку №1907/1 від 19.07.2009р. на загальну суму 23323,20 грн. (в т.ч. ПДВ 3887,20 грн.), а також відповідними доказами оплати вартості ТМЦ.

Судом встановлено, що стосовно зазначених вище правовідносиин на сторінці 20 акту перевірки від 03.11.2010р. №4806/23-206/31642413 податковим органом зазначено, що перевіркою повноти визначення податквого кредиту за період з 01.04.2009р. по 30.06.2010р. встановлено порушення п.п.7.2.3. п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого було завищено податковий кредит у сумі 377020, 08 грн. в т.ч. за травень 2009р. в сумі 500,00 грн., за червень 2009р. в сумі 500,00 грн., за липень 2009р. в сумі 14237,20 грн., за серпень 2009р. в сумі 12187,87 грн., за вересень 2009р. в сумі 2083,34 грн., за лютий 2010р. в сумі 139475,00 грн., за березень 2010р. 208036,67 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість зазначених мотивів, суд дійшов висновку, що в акті перевірки від 03.11.2010р. №4806/23-206/31642413 взагалі відсутні відомості щодо обєктивної сторони правопорушення. Жодних пояснень стосовно зазначеної обставини представник відповідача, ДПІ на вимогу суду надати не зміг.

Згідно п.п.2.3. Порядку оформлення результатiв невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевiрок з питань дотримання податкового, валютного та iншого законодавства (затв. наказом Державної податкової адмiнiстрацiї України від 10.08.2005 N327).

За кожним вiдображеним в актi фактом порушення податкового законодавства необхiдно:

висвiтлити показники, якi вiдображаються суб'єктом господарювання у податковiй та iншiй звiтностi, та фактичнi показники, виявленi у ходi перевiрки на пiдставi первинних документiв податкового та бухгалтерського облiку суб'єкта господарювання у розрiзi перiодiв у грошових одиницях, передбачених звiтнiстю;

у разi виявлення розбiжностей чiтко викласти змiст порушення з посиланням на конкретнi пункти i статтi нормативно-правових актiв, що порушенi платником податкiв, зазначити перiод (мiсяць, квартал, рiк) фiнансово-господарської дiяльностi платника податкiв, в якому дане порушення здiйснено, при цьому додати до акта письмовi пояснення посадових осiб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень;

зазначити первинний документ, на пiдставi якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському облiку (навести кореспонденцiю рахункiв операцiй), та iншi докази, що достовiрно пiдтверджують наявнiсть факту порушення;

у разi вiдсутностi первинних документiв або ненадання для перевiрки первинних та iнших документiв, що пiдтверджують факт порушення, зазначити перелiк цих документiв. При цьому до акта перевiрки додаються пояснення посадових осiб або iнших працiвникiв суб'єкта господарювання (у межах їх компетенцiї), що перевiряється, щодо вiдсутностi первинних та iнших документiв;

Судом встановлено, що у відповідності до п.п.7.2.3. п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобовязань у продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Для операцій, що оподатковуються і звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податків.

Судом встановлено, що у взаємовідносинах з ТОВ «Компанія «Агро-ЛЮКС»та ТОВ «Ландграл»позивач має статус замовника тобто особи, що придбавала ТМЦ. Приписи ж п.п.7.2.3. п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»стосуються перш за все продавця ТМЦ з відповідними повязаними з цим наслідками.

Однак, як було вже зазначено, ТОВ «Паритет-агро»у фінансово-господарських операціях мало статус покупця ТМЦ. За всіма вказаними операціями позивач витребовував у продавців оригінали податкових накладних, які були в наявності як на момент перевірки, так і на час розгляду даної справи.

Таким чином, жодних порушень положень п.п.7.2.3. п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»з боку позивача допущено не було.

Судом також було встановлено, що у рішенні від 20.12.2010р. №21887/10/25-014 про результати розгляду первинної скарги ДПІ зазначено, що ТОВ «Компанія «Агро-Люкс»(код 36559173) знаходиться на обліку у Ворошиловському районі м. Донецька, стан платника до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, згідно детальної інформації по декларації з ПДВ податкові зобовязання за лютий та березень 2010р. анульовані згідно акту перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства №744/23-2/36559173 від 10.08.2010р. Встановлено відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби. Укладені угоди мають ознаки нікчемності.

ТОВ «Ландград»(код 35597815) знаходиться на обліку у Харківській ОДПІ, стан платника до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, розрахунок комунального податку за 1 півріччя 2009р. не містить показників, згідно з декларацією з податку на прибуток за 1 півріччя 2009р. остання основні засоби відсутні, остання звітність з ПДВ травень 2009р. з нульовими показниками, свідоцтво платника ПДВ анульоване 12.04.2010р.

Аналогічні обставини містяться у рішенні ДПА у Харківській області від 18.02.2011р. №660/10/25-103 про результати розгляду повторної скакрги та рішенні ДПА України від 04.05.2011р. №8341/6/25-0115 про результати розгляду скарги.

З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до приписів п.1.3. Порядку оформлення результатiв невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевiрок з питань дотримання податкового, валютного та iншого законодавства (затв. наказом Державної податкової адмiнiстрацiї України від 10.08.2005 N327) за результатами проведення невиїзних документальних перевiрок фiнансово-господарської дiяльностi суб'єктiв господарювання оформляється акт, а в разi вiдсутностi порушень податкового, валютного та iншого законодавства - довiдка.

Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевiрки фiнансово-господарської дiяльностi суб'єкта господарювання i є носiєм доказової iнформацiї про виявленi порушення вимог податкового, валютного та iншого законодавства суб'єктами господарювання.

У відповідності до п.1.7. Порядку факти виявлених порушень податкового, валютного та iншого законодавства викладаються в актi невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевiрок чiтко, об'єктивно та в повнiй мiрi, iз посиланням на первиннi або iншi документи, якi зафiксованi в бухгалтерському та податковому облiку, що пiдтверджують наявнiсть зазначених фактiв.

Крім того, згідно п.9 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків державними податковими адміністраціями (затв. наказом Державної податкової адміністрації України від 11 грудня 1996 року N29) державна податкова адміністрація (інспекція) при розгляді скарги (заяви) платника податків перевіряє законність і обґрунтованість рішення (податкового повідомлення, податкової вимоги).

За розглядом скарги (заяви) платника податків або посадової особи платника податків чи громадянина приймається рішення.

В мотивувальній частині рішення мають бути наведені результати дослідження матеріалів скарги (заяви) та докази, на яких ґрунтуються висновки органу державної податкової служби, який розглядав скаргу (заяву), а також посилання на конкретні статті та пункти законів України та інших нормативно-правових актів, якими обґрунтовано відповідь на скаргу (заяву) (п.10 Порядку).

Таким чином, норми діючого законодавства не надають органам державної податкової служби можливості встановлювати під час процедури оскарження їх рішення обставини, які не були предметом дослідження під час перевірки, за результатами якої було прийняте таке оскаржуване рішення.

Суд зазначає, що у відповідності до ч.4 ст.70 КАСУ обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими

іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

До того ж в порушення положень ст.71 КАСУ відповідачем на вимогу суду не було надано до матеріалів даної адміністративної справи належним чином завіреної копії акту перевірки ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька дотримання ТОВ «Компанія «Агро-Люкс» вимог податкового та валютного законодавства №744/23-2/36559173 від 10.08.2010р.

Також суд відмічає, що частинами 1 та 5 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 204 ЦК України закріплює принцип презумпції правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він невизнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Суд відзначає, що правовідносини з приводу нікчемності правочинів унормовані ст.228 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (ч.1 ст.228); правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (ч.2 ст.228).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснив, що нікчемними правочинами, які порушують публічний порядок, визначені ст. 228 ЦК України, є: правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочини, які посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема є: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режими вилучення з обігу або обмеження в обігу об'єктів цивільного права, тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним, тощо.

Ні акт перевірки від 03.11.2010р., ні рішення податкових органів за результатами розглядку скарг позивача не тільки не містить таких посилань, а й не доводить умислу позивача на порушення публічного порядку, не містить посилання і на те, в чому таке порушення полягає.

Крім того, з огляду на приписи наведених вище норм права, слід дійти висновку, що вчинення платником податків діяння по укладенню правочину, спрямованого на порушення інтересів Держави у сфері оподаткування, утворює собою склад злочину, який передбачений ст.191 або ст.212 Кримінального кодексу України. Проте, в ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів прийняття компетентним субєктом права рішення про порушення кримінальної справи відносно посадових осіб позивача або за фактами діяльності платника податків, що викладені в акті від 03.11.2010р.

Крім того, зазначеними рішеннями за результатами розгляду скарг платника податків встановлено неспрямованість угод, укладених позивачем зі своїми контрагентами, на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Суд відмічає, що правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином, визначається законом як фіктивний (ст.234 ЦК України). Фіктивні правочини не віднесено законом до нікчемних, їх недійсність визнається тільки судом. При цьому, як вже вище було зазначено, судові рішення про визнання правочинів недійсними (нікчемними), укладених позивачем з контрагентом, відсутні.

Довід відповідача про відсутність реальності господарських операцій за договорами з ТОВ «Компанія «Агро-Люкс»підлягає відхиленню і з тієї підстави, що зазначений довід мотивований лише висновками акту перевірки ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька дотримання ТОВ «Компанія «Агро-Люкс»вимог податкового та валютного законодавства №744/23-2/36559173 від 10.08.2010р., де встановлено неможливість реального здійснення господарських операцій цим підприємством. З цього приводу суд відмічає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач, його контрагент та контрагенти останнього є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом Податкового кодексу України є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст.61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст.228 Цивільного кодексу України та випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки в ході судового розгляду ДПІ не було доведено правомірності мотивів винесення спірних податкових повідомлень-рішень за правилами ч.2 ст.71 КАС України, а викладені в акті перевірки від 03.11.2010р. №4806/23-206/31642413р. судження субєкта владних повноважень не знайшли свого підтвердження добутими судом доказами, то поданий позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат по справі належить провести за правилами ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро" до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі м. Харкова про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати податкові повідомлення - рішення № /0 від 25.11.10р., № /1 від 27.12.10р.

Визнати незаконним та скасувати податкові повідомлення - рішення № /0 від 25.11.10р., № /1 від 27.12.10р.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 41/43, код 31642413) судові витрати в сумі 3 ( три) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 11.08.11р.

Суддя Горшкова О.О.