Справа № 816/305/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/305/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Канигіної Т.С., за участю: секретаря судового засідання - Скорика С.В. представників позивача - Остапенка О.М., Красільнікова О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом
позивача управління ветеринарної медицини в м. Комсомольську
до відповідачів управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області
про визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2016 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління ветеринарної медицини в м. Комсомольську (надалі - позивач) до управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську (надалі - відповідач-1) про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 29.02.2016 №№ 6, 7, 8.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення про застосування фінансових санкцій на підставі частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" винесено протиправно, оскільки зазначена норма Закону втратила чинність з 01.01.2011 та не діяла на дату прийняття оскаржуваних рішень.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У письмових запереченнях послався на пункт 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", яким передбачено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2016 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - відповідач-2).

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з наказом від 09.02.2016 № 36 та на підставі направлення від 11.02.2016 № 55 /а.с.50-51/ управлінням Пенсійного фонду України в м. Комсомольську проведено позапланову перевірку управління ветеринарної медицини в м. Комсомольську щодо правильності нарахування, обчислення та сплати страхових внесків та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України, а також достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.11.2007 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт від 25.02.2016 № 61 / а.с. 10-21/.

На підставі акта перевірки від 25.02.2016 № 61 управлінням Пенсійного фонду України в м. Комсомольську винесені рішення від 29.02.2016, а саме:

- № 6 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, у вигляді штрафу в сумі 26,74 грн /а.с.22/;

- № 7 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків у вигляді штрафу в сумі 5971,89 грн /а.с. 23/;

- № 8 про застосування санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 50% сум несплачених або несвоєчасно сплачених авансових платежів у сумі 550,07 грн /а.с. 24/.

Позивач, не погодившись із вказаними рішеннями, оскаржив їх до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням від 29.02.2016 № 7 до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 5971,89 грн на підставі пункту 4 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків на суму 1356,87 грн /а.с. 23/.

У ході перевірки встановлено та зафіксовано в акті від 25.02.2016 № 61 /а.с. 13-14, 19 зворотній бік/, що у березні, травні-вересні, листопаді-грудні 2008 року, квітні-червні, вересні, листопаді-грудні 2009 року, лютому, квітні, червні-серпні 2010 року страхувальником недоутримано страхових внесків за ставкою 1-5 % на загальну суму 1356,87 грн, чим порушено вимоги статті 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Рішенням від 29.02.2016 № 8 до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 50% сум несплачених або несвоєчасно сплачених авансових платежів у сумі 550,07 грн на підставі пункту 7 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків /а.с. 24/.

Так, під час перевірки виявлено, що страхувальником не у повному розмірі сплачені нараховані авансові платежі до ПФ за ставкою 33,2 % під час виплати заробітної плати працівників (28.11.2007 та 18.12.2007), що є порушенням статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктами 4, 7 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка діяла до 01.01.2011, передбачено, що виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції: за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми; за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків, передбачених цим Законом, - штраф у розмірі 50 відсотків сум несплачених або своєчасно не сплачених авансових платежів.

01.01.2011 набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визнано такими, що втратили чинність частини 1-9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Водночас абзацом 5 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом 6 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону передбачено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Отже, за порушення, вчинені до 01.01.2011, органи Пенсійного фонду застосовують фінансові санкції, передбачені законами, що діяли на момент вчинення цих порушень, у тому числі фінансові санкції, встановлені пунктами 4, 7 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків.

Проаналізувавши наведені норми права, суд дійшов висновку, що заборгованість у зв'язку з несплатою страхових внесків, отже, і накладені штрафні санкції, які виникли у період з листопада 2007 року по серпень 2010 року, мають бути застосовані (стягнуті) і після 01.01.2011, оскільки зазначені заборгованість і штрафні санкції виникли в період дії пунктів 4, 7 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058-IV, тобто відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення зазначеної заборгованості.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема у постановах від 19.02.2013, 26.03.2013, 15.10.2013, 26.11.2013, 03.12.2013, (№№ 21-432а12, 21-71а13 та 21-318а13, 21-391а13, 21-409а13, відповідно).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем-1 під час перевірки встановлено факт несвоєчасного обчислення та сплати страхових внесків за період з листопада 2007 року по серпень 2010 року, у зв'язку із чим відповідач-1 правомірно застосував до позивача фінансові санкції на підставі рішень від 29.02.2016 №№ 7, 8.

Проте суд не погоджується із застосуванням фінансових санкцій на суму 26,74 грн згідно з рішенням від 29.02.2016 № 6 на підставі пункту 3 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески.

Наведене вище правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 01.01.2011, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати. Питання ж відповідальності страховиків, не пов'язані із такою заборгованістю, знаходяться поза межами регулювання, зокрема Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та абзаців 5, 6 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 04.06.2013 (№ 21-170а13).

Стосовно доводів позивача про те, що у висновках акта перевірки указано порушення пунктів плану перевірки, які перевіркою не охоплювались та не перевірялись, суд зазначає, що акт перевірки має уніфіковану форму, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 31.03.2011 № 9-1, та містить орієнтовний перелік питань для перевірки. При цьому, предметом указаної перевірки було дослідження питань правильності нарахування, обчислення та сплати страхових внесків та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України, отже, встановлені під час перевірки порушення були предметом дослідження такої перевірки.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частинами першою та третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління ветеринарної медицини в м. Комсомольську до управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську, Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську про застосування фінансових санкцій № 6 від 29.02.2016.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (ідентифікаційний код 40367050) на користь управління ветеринарної медицини в м. Комсомольську (ідентифікаційний код 26305435) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 04 травня 2016 року.

Суддя Т.С. Канигіна