Справа № 804/14269/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження
за позовом Приватного підприємства «Еталон»
до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Еталон» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за № НОМЕР_1(про накладання штрафної (фінансової) санкції у розмірі 834 236,50грн.) та за № НОМЕР_2 ( яким встановлено порушення гл.5, ст..200, п.200.4 абз.б ПК України та зменшення підприємством розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 964897грн.).
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм діючого законодавства, оскільки прийняті на підставі хибних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки. Підставою для висновків податкового органу щодо завищення ПП «Еталон» податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ Делюкс Компані за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року на суму 964897,00 грн. стало встановлення факту відсутності документального підтвердження реальності здійснення господарських взаємовідносин між ПП «Еталон» та ТОВ Делюкс Компані. Контролюючим органом не було враховано, що копії документів на транспортування, відповідальне зберігання та інші документи, що підтверджують реальність вчинюваних правочинів, були надані до Криворізької Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Окрім зазначеного, позивач просив врахувати, що як станом на час проведення перевірки, так і станом надень подання цього заперечення ПП Еталон не відчужувало зазначені паливно-мастильні матеріали (бензин А-92). Товар і по цей час знаходиться на складі ПАТ Дніпронафтопродукт і оскільки ПП Еталон не здійснювало поставку цього товару третім особам відтак у підприємства немає і не може бути ніяких товарно-транспортних накладних. Надані ПП Еталон під час перевірки документи (договори поставки нафтопродуктів та зберігання, акт приймання-передання нафтопродуктів) є достатніми документами для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку господарської операції з ТОВ Делюкс Компані. Також позивач зауважив, що відсутність сертифікату' походження, відповідності якості товару не є підставою для невключения господарської операції до бухгалтерського та податкового обліку, окрім того ПП Еталон додатково надало сертифікат до заперечення на ОСОБА_1 перевірки.
Неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ Делюкс Компані не може бути підставою застосування санкцій то ПП Еталон.
26.02.2016 року до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що Контрагентом декларація з ПДВ за грудень 2014 року подана з нульовими показниками, що свідчить про відсутність споживання послуг щодо придбання, перевезення чи зберігання нафтопродуктів. Відповідно до поданої Контрагентом «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за січень 2015 року. Контрагент не споживав послуги щодо зберіганнянафтопродуктів від ПАТ «Дніпронафтопродукт» та не здійснював придбання нафтопродуктів у ПАТ «Дніпронафтопродукт». Враховуючи наведене, після укладення договору поставки нафтопродуктів від 27.01.2015 року, Контрагент мав здійснювати транспортування нафтопродуктів до нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт». При цьому до перевірки не надано жодних товарно-транспортних документів, що можуть свідчити про транспортування нафтопродуктів за умовами ЕХМ ПАТ «Дніпронафтопродукт». До перевірки позивачем не надано документів, що підтверджують передання нафтопродуктів від Контрагента (ТОВ «Делюкс Компані») безпосередньо до ПАТ «Дніпронафтопродукт». Відповідач вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд, -
Направлення та копію наказу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська вручені 02.04.2015р під розписку головному бухгалтеру ПП «Еталон» ОСОБА_3
За результатами перевірки складено ОСОБА_1 №1264/22-04/25524885 від 27.04.2015р., згідно якого перевіркою дотримання вимог податкового законодавства встановлено, зокрема наступне порушення ПП «Еталон», а саме перевіркою ПП «Еталон» за січень 2015 року документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки по ланцюгу постачання - ПП «Еталон» - контрагенти-покупці, наведені в п. 3.1 акту перевірки.
Встановлена відсутність обєктів оподаткування податком на додану вартість при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення статей 22, 185, 187, 198 Податкового Кодексу України.
Встановлена відсутність обєктів оподаткування податком на додану вартість при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення статей 22, 185, 187, 198 Податкового Кодексу України;
В порушення п.п.14.1.36 п. 14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, ст.185, п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.200.1, 200.2 ст.200, п.201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, ПП «Еталон» сформував податковий кредит звітного періоду на підставі податкових накладних, які складені з порушенням встановленого законодавством України порядку та формою і не підтверджені первинними документами (актами, довідками, товарно - транспортними документами), в результаті чого за січень 2015 року завищено суму податкового кредиту у податковій звітності з ПДВ на загальну суму 2 633 370,00 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту та суми ПДВ. Оскільки ПП «Еталон» в декларації з податку на додану вартість за період: січень 2015 року задекларувало відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного(податкового) періоду в сумі 964 897,00 грн-підлягас зменшенню; сума, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет 1668 473,00грн.
На підставі ОСОБА_1 № 1264/22-04/25524885 від 27.04.2015р. були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення за № НОМЕР_1(про накладання штрафної (фінансової) санкції у розмірі 834 236,50грн.) та за № НОМЕР_2 ( яким встановлено порушення гл.5, ст..200, п.200.4 абз.б ПК України та зменшення підприємством розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 964897грн.).
Виходячи з вищевикладеного акту перевірки, ПП «Еталон» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третіх осіб. Фактично паливно-мастильні матеріали було отримано ТОВ Делюкс Компані від невстановлених осіб без укладання будь-яких угод та за відсутності документального підтвердження оплати за нього.
З огляду на документи, надані до перевірки, ПП Еталон не мало право включати до податкового кредиту суми ПДВ від вартості придбаних товарів ніби то отриманих від ТОВ Делюкс Компані.
У звязку з вищевикладеним, вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Під час розгляду справи судом перевірено прийняте відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з : придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України Податковий кодекс України платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової накладної;
в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;
д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування податку;
ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
и) вид цивільно-правового договору;
і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.
Згідно з ч.2 ст.3 цього Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту Наказ № 88).
Відповідно до п.1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися субєктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
Зі змісту ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність також вбачається, що первинні документи обовязково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірено наявність у позивача необхідних первинних документів за господарськими операціями з контрагентом ТОВ Делюкс Компані, з метою визначення доходу, а також встановлення зв'язку між фактом реалізації товарів і господарською діяльністю платника податку.
Як вбачається з матеріалів справи та з акту перевірки, між Позивачем та Контрагентом ( ТОВ «Делюкс Компані») укладено договір поставки нафтопродуктів від 27.01.2015 року № МА-0066. Відповідно до умов договору, Контрагент (постачальник) зобов'язується передати у власність Позивача (покупця), а покупець зобовязується прийняти та сплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною договор)-. Під час передачі нафтопродуктів постачальник за вимогою покупця надає копії сертифікатів відповідності на нафтопродукти. Якість товару, що поставляється, має відповідати технічним умовам (ТУ) та державним стандартам, діючим на території України та підтверджуватись паспортом (сертифікатом) якості заводу-виробника Товару. Поставка товару здійснюється на підставі заявки покупця та підписаної сторонами додаткової угоди до договору. Товар поставляється покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до договору, на умовах: ЕХ/У-резервуари нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт» і інших нафтобаз, що належить ПАТ «Дніпронафтопродукт» на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів. Договір діє до 31 грудня 2016 року.
Стосовно господарських відносин з ТОВ Делюкс Компані позивачем під час перевірки було надано зокрема: договір поставки нафтопродуктів №МА-0066 від 27.01.2015 р. із відповідними додатковими угодами. У повній відповідності до умов зазначеного договору нафтопродукти було поставлено на умовах ЕХ/У-резервуари нафтобаз ПАТ Дніпронафтопродукт безпосередньо на склад ПАТ Дніпронафтопродукт, з яким у ПП Еталон укладено договір зберігання, який також надавався під час перевірки. Факт поставки підтверджується зокрема:
- актом приймання-передачі пально-мастильних матеріалів від 31 січня 2015 р.;
- актом приймання-передачі пально-мастильних матеріалів від 01 лютого 2015 р.
У якості додатків до позовної заяви позивачем надо: ОСОБА_1 приймання-передачі пально-мастильних матеріалів від 31.01.2015 року за договором зберігання № 2412/09-25 від 24.12.2009 року, відповідно до якого позивач передав ПАТ «Дніпронафтопродукт» (зберігач) бензин автомобільний підвищеної якості А-92-Євро виду II класу С. код УКТЗЕД НОМЕР_3 у кількості 719,500 т.; ОСОБА_1 приймання-передачі пально-мастильних матеріалів по договору зберігання №4646 від 30.01.2015 року, відповідно до якого позивач передав ПАТ «Дніпронафтопродукт» (зберігач) бензин автомобільний підвищеної якості А-92-Євро виду II класу С, код УКТЗЕД НОМЕР_3 у кількості 719,500 т.
Крім цього, під час розгляду справи було встановлено, що вказані нафтопродукти зберігаються на складі ПАТ «Дніпронафтопродукт» та ПП «Еталон» не здійснювало поставку цього товару третім особам відтак у підприємства немає ніяких товарно-транспортних накладних.
Відповідно до абз. б п.200.4 ст.200 гл.5 ПКУ Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Згідно з п.58.1. ст.58 ПКУ у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011р. №1936/11/13-11: документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку дослідженню підлягає реальність господарських операцій та добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.
Крім того, безпідставним є посилання відповідача в акті перевірки про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ Делюкс Компані, оскільки такий акт може свідчити лише про неможливість проведення звірки платника податків, а не про нереальність господарських операцій, які здійснювались від імені такого платника податків.
Так, порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок платників податків визначений положеннями п.73.5 ст.73 ПКУ, та Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими Постановою КМУ від 27.12.10 №1232 (далі - Порядок №1232), а також Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими Наказом ДПА України від 22.04.11 №236.
Відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.
Отже, вказаної нормою права визначено, що зустрічна звірка проводиться шляхом співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання з метою підтвердження обставин, які визначені у вказаній статті.
Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначається Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1232.
Відповідно до п.3 зазначеного Порядку з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних. Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.
Згідно п. 4 Порядку № 1232 орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.
Пунктом 6 Порядку № 1232 встановлено, що у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.
При цьому, результати проведеної зустрічної звірки оформляються довідкою, що передбачено Порядком №1232. Акт складається лише у випадку неможливості проведення зустрічної звірки, що передбачено п.4.4 Методичних рекомендацій і відповідно такий акт не може містити у собі відомості про результати дослідження господарської діяльності платника податків, оскільки фактично зустрічна звірка проведена не була.
У разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає ОСОБА_1 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.
Так, на стор.79 ОСОБА_1 перевірки зазначено, що перевірку ТОВ «Делюкс Компані» неможливо провести оскільки зазначене підприємство «має місцезнаходження на території, тимчасово непідконтрольної уряду України». Також на зазначеній сторінці акту зазначається про «можливі порушення податкового законодавства.
Разом з тим згідно з витягом з єдиного державного реєстру контрагент ТОВ «Делюкс Компані» знаходиться в м. Харкові, вул. Культури, б.10.
Крім того , відповідач вказує в ОСОБА_1 перевірки , що податкова накладна № 69/-/- від 31.01.2015р. , яка підлягає обов'язкові реєстрації, не зареєстрована в ЄРПН.
Проте згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру податкових накладних № 3153401, податкова накладна № 69/-/- під порядкрвим номером "24" 15.02.2016р. внесена до Єдиного реєстру уповноваженою особою ОСОБА_1
Таким чином, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується фактичне виконання ПП Еталон зобовязань за договорами поставки нафтопродуктів з ТОВ Делюкс Компані. Позивачем був повністю доведений факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки щодо нереальності здійснення господарських відносин між ПП Еталон та ТОВ Делюкс Компані, за наслідками чого ПП Еталон занижено податок на додану вартість, у зв'яку з чим, суд дійшов висновку щодо протиправності та скасуванню податкових повідомлень рішень № НОМЕР_1 .та № НОМЕР_2 від 29.07.2015
Приймаючи до уваги, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, який не є субєктом владних повноважень, суд вважає за необхідне присудити всі здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Керуючись ст.ст.160-163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.07.2015р. та № НОМЕР_2 від 29.07.2015р.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_4