Справа № 336/1495/16-а
Суддя: Артемова Л. Г.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/1495/16-а
Провадження № 2-а/336/105/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Артемова Л.Г., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

21.03.2016 року з урахуванням уточнених позовних вимог від 28.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.

ОСОБА_1, (надалі - Позивач), перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя та одержує пенсію посадової особи органів місцевого самоврядування за віком ще з березня 2011 року, яка призначена їй відповідно до Законів України «Про державну службу» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» з урахуванням норми Закону, що діяла на час призначення пенсії з урахуванням 90% розрахунку пенсії від сум заробітку.

Однак, при призначенні та розрахунку пенсії як державному службовцю управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя не були враховані фактично отримані нею в складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки та допомоги при звільненні які були їй нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Про порушення свого права позивач дізналась в березні 2016 року, після чого 17.03.2016 року нею було направлено заяву до відповідача про проведення перерахунку пенсії з урахуванням у складі заробітної плати (шляхом включення до розрахунку) розміру нарахованих та виплачених додаткових сум, надавши при цьому оригінал оновленої довідки архівного відділу Запорізької міської ради від 26.02.2015 року № 03-05/Б-292 про складові своєї заробітної плати за останні 24 місяці перед звільненням.

Листом від 18.03.2016 року № 65/Б-1 УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя повідомило, що призначення пенсії їй було зроблено відповідно до Закону України "Про державну службу" та Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 № 865, тому включити у заробіток для розрахунку пенсії вищезазначені виплати: матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, компенсацію за невикористані дні відпустки та допомогу при звільненні не можливо та не передбачено.

Дії відповідача вважає неправомірними, такими, що порушують конституційні права позивача на більший розмір пенсії. Просить суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплачувати їй пенсію в розмірі 90 відсотків заробітної плати з урахуванням включення до розрахунку (складу заробітної плати) розміру нарахованих та виплачених сум 1)матеріальної допомоги на оздоровлення, 2) матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, 3)суми індексації заробітної плати, 4) компенсації за невикористані дні відпустки та 5)допомоги при звільненні, з 01.04.2016 року, та сплатити різницю з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою суду від 30.03.2016 року відкрито скорочене провадження у справі.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України відповідач надав суду заперечення проти позову, відповідно до змісту яких заперечує проти позову у повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в своїх запереченнях зазначив, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата визначається як винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Стаття 2 цього Закону, яка визначає структуру заробітної плати, не містить вказівки на те, що додаткові види входять до структури заробітної плати, а тому законних підстав для віднесення додаткових видів до складу (структури) заробітної плати державного службовця немає. Таким чином, вказані додаткові виплати носять разовий характер та не є складовими частинами заробітної плати у розумінні частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу», а сам факт утримання із суми додаткових виплат збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення їх до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, надані суду заперечення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 11 КАС України, суд розглядає справи на принципах змагальності та диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки архівного відділу Запорізької міської ради від 26.02.2015 року № 03 - 05/Б-292 про складові заробітної плати ОСОБА_1 за останні 24 місяці перед звільненням, встановлено, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, компенсація за невикористані дні відпустки та допомога при звільненні дійсно були їй нараховані за 24 місяці перед звільненням та з них утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно відповіді Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 18.03.2016 року № 65/Б-1 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з включенням вказаних додаткових виплат з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої вказані додаткові виплати не є складовими заробітної плати, а тому не можуть бути враховані в заробіток, з якого обчислюється пенсія державному службовцю.

За змістом статті 37 Закону України № 3723-XII «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України № 3723-XII «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно частини шостої статті 33 Закону «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Статтею 37-1 Закону «Про державну службу» передбачено у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, компенсація за невикористані дні відпустки та допомога при звільненні входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003р. № 1078. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення).

До того ж, згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713 суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників входять до складу фонду заробітної плати. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, а саме додатковою заробітною платою в розумінні частини 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці».

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11) та від 28.05.2013 року (справа № 21-97а13), в яких звертається увагу на перевагу у застосуванні норм права спеціального законодавства, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме: статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Згідно ст.ст. 71, 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії здійснюється у разі виникнення права на підвищення або зменшення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя отримало уточнену довідку Запорізької міської ради від 26.02.2015 року № 03 - 05/Б-292 про складові заробітної плати після 15 березня 2016 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що відмова відповідача врахувати при перерахунку пенсії ОСОБА_1 суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки та допомоги при звільненні які були їй нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зазначені у довідці від 26.02.2015 року № 03- 05/Б-292, є противоправною, суперечить вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя на абзац 2 пп. 2 п. 24 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року, яким внесено зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в частині призначення державним службовцям пенсії в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та зменшення розміру пенсії після проведення перерахунку судом не приймається до уваги, оскільки при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог ОСОБА_1, якій відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії та виплатити недоплачені суми пенсії з зазначеної дати - 01.04.2016 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Крім того, враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку, що з Державного бюджету України в особі Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про державну службу», ЗУ «Про оплату праці», ст.ст. 6-14, 71, 99, 159-163, 167, 183-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо не включення в розрахунок пенсії ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки та допомоги при звільненні які були їй нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків заробітної плати з урахуванням включення до розрахунку (складу заробітної плати) розміру нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки та допомоги при звільненні, з 01.04.2016 року, та сплатити різницю з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, 551,20 грн. в рахунок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Л.Г.Артемова