Справа № 127/6487/16-а
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/6487/16-а
Провадження № 2-а/127/275/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Клапоущака С.Ю.,

при секретарі Гнасько Н.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 БУПП у м. Вінниці ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 БУПП у м. Вінниці ОСОБА_2 про скасування складеної останнім постанови серії ПС2№831305 від 18 березня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121-2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. як незаконної та не обґрунтованої. Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним.

З даною постановою позивач не згоден, оскільки вважає, що не порушував правил дорожнього руху України, зокрема ч.2 ст.121-2, передбачену КУпАП. При цьому пояснив, що 16.03.2016 р. біля 18 год. 20 хв. на кінцевій зупинці маршрутного таксі № 48 за адресою: місто Вінниця, вул. Черняховського, 145, до позивача підійшов відповідач та повідомив, що ОСОБА_1, керуючи автобусом «Фольксваген ЛТ-35», державний номер НОМЕР_1, рухаючись в режимі маршрутного таксі о 17 год. 55 хв. порушив п.15.1 Правил дорожнього руху України під час посадки (висадки) пасажирів по вул. Пирогова, 142.

При винесені оскаржуваної постанови відповідач не прийняв до уваги заперечень позивача, який свою вину не визнав, вказав, що не вчиняв дій, які б порушували вимоги Правил дорожнього руху України, оскільки під час зупинки для посадки і висадки пасажирів максимально взяв праворуч та притиснувся тротуару; дорога в місці зупинки мала дві смуги для руху в одному напрямку, тому ОСОБА_1 не заважав іншим учасникам руху, тобто зупинив свій транспортний засіб у повній відповідності із вимогами п.15.2 Правил дорожнього руху в Україні, яка є спеціальною нормою по відношенню до п.15.1 ПДР, що свідчить про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121-2 КУпАП, що виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, встановленого ч. 1 ст. 122 КУпАП необхідно зясувати місце вчинення, обставини та причини скоєння правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У даному випадку в оспорюванній постанові відсутні посилання на об'єктивні докази, які б підтверджували вину позивача, який дотримувався ПДР України. Тобто, постанова відображає лише думку самого інспектора, яка нічим не підтверджена і вина позивача, як того вимагає законодавство при винесенні постанови, не доведена.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, в той час як був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи та не повідомив суд про поважність причини своєї неявки, заперечення та інших доказів у спростування доводів позивача не надав.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Так із копії постанови ПС2№831305 від 18 березня 2016 року вбачається, що 18.03.2016 року позивач водій маршрутного транспортного засобу «Фольксваген ЛТ-35», державний номер НОМЕР_1,знаходячись в м. Вінниця, вул. Пирогова 142, порушив правила зупинки під час здійснення посадки (висадки пасажирів) а саме: п.15.1 Правил дорожнього руху України, за що на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, передбаченого ч.2 ст.121-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Стаття 251 із змінами, внесеними згідно з Указами ПВР N 1369-12від 29.07.91, N 1818-12 від 15.11.91; Законами N 586-VI ( 586-17 ) від 24.09.2008, N 596-VIII ( 596-19 ) від 14.07.2015 \

Відповідно до Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС від 27.03.09 № 111 (надалі Інструкція) Працівникам підрозділів ДПС для виконання покладених на них обов'язків надається право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Тобто в судовому засіданні встановлено, що під час несення служби при винесенні оспорюваної постанови, інспектором не зібрано жодних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки у даній спірній ситуації, всупереч ст.251 КупАП України відповідачем не складався протокол про адміністративне правопорушення, не допитувались та не залучались свідки, не здйснювалась відеофіксація порушення ПДР.

Тобто інспектором Букатару О.П. не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення.

При цьому, суд виходить з положень ч.2 ст.71 КАС України в тім, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки інших доказів вчинення позивачем правопорушення субєктом владних повноважень суду не надано, то притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути здійснено на підставі неналежних доказів його вини.

Згідно до ст. 94 КАС України , якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Частина перша статті 94 в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015\

На підставі викладеного слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн. сплачені при подачі позову до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 14, 71, 158, 159, 160,161-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 268, 287, 288 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії ПС2№831305 від 18 березня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Присудити ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн. сплачені при подачі позову до суду за рахунок бюджетних асигнувань УПП у м.Вінниці.

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08.04.2015р. постанова підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя: