Справа № 814/340/16
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

28 квітня 2016 р. № 814/340/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. при секретарі судового засідання Науменко О.Г. розглянувши адміністративну справу

позовомТовариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон", вул. Каботажний спуск, 1 (в. Фалеївська, 9-б, 54030) Миколаїв, 54002

доУправління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, пр-т Хіміків, 50, Черкаси, Черкаська область, 18018

провизнання протиправною та скасування постанови від 27.06.13 р. № ВП №29183962,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» (надалі Товариство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною і скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Черкаській області ОСОБА_1 від 27.06.2013 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду № 2а-4126/11/1470 від 08.07.2011 (реєстраційний номер виконавчого провадження ВП № 29183962).

08.07.2011 Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі № 2а-4126/11/1470 за позовом Товариства до відділу Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, яким зобовязав відділ Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області скасувати державну реєстрацію договорів оренди землі і здійснити державну реєстрацію договорів оренди землі.

30.09.2011 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області виніс постанову ВП № 29183962 про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного вище виконавчого листа.

08.07.2013 позивач отримав постанову від 27.06.2013 ВП № 29183962 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про закінчення на підставі пункту 11 частини 1 статті 49 та статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Як зазначив позивач, 11.07.2013 він звернувся зі скаргою на дії державного виконавця до голови Державної виконавчої служби України. У скарзі Товариство просило здійснити перевірку виконавчого провадження № 29183962, скасувати постанову, зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження та вжити відповідних заходів щодо повного виконання судового рішення (звернутися до Миколаївського окружного адміністративного суду із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні відділу Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області його правонаступником відділом Держземагентства у Чигиринському районі Черкаської області).

19.08.2013 позивач отримав від управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області відповідь на скаргу від 11.07.2013 (вих. № 7475/2.2-6 від 14.08.2013).

Відповідно до частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 181 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про скасування постанови державного виконавця від 27 червня 2013 року про закінчення виконавчого провадження.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив поновити пропущений строк звернення до суду.

У разі порушення цього строку слід застосовувати положення статті 100 КАС України, за якими адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 3 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У частині 1 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржників) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. При цьому, частиною 3 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції розглядає виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність начальників управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до частини 8 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Таким чином, після отримання постанови Товариство мало право або звернутися протягом десяти днів до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, або у десятиденний строк подати скаргу начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області.

У тому випадку, якби начальник відділу за результатами розгляду скарги виніс постанову про відмову у задоволенні скарги, Товариство мало б право у десятиденний строк оскаржити таку постанову до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Позивач не звертався до начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області зі скаргою на постанову, тобто не реалізував надане Закону України «Про виконавче провадження» право вимагати скасування постанови у позасудовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними.

Крім того, Вищий адміністративний суд України ухвалою по справі № К/800/40335/14 від 09.02.2016 року касаційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області задовольнив частково і скасував постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2014 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014 року, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції. У вказаному рішенні Вищий адміністративний суд України зазначив, що вирішуючи даний спір суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що позов заявлено поза межами встановленого частиною 2 статті 181 КАС України строку звернення до суду, а позивачем заявлялось клопотання про поновлення цього строку. Не вирішивши питання дотримання позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, суди попередніх інстанцій дійшли передчасних висновків по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Аналогічна норма міститься у пункті 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 70-71, 100, 159, 165, 181 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І. В. Желєзний