Справа № 452/2093/13-а
Суддя: Лойзик М. В.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/2093/13-а
Провадження № 2-а/455/5/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 березня 2016 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львiвської області

у складі: головуючої - судді Лойзик М.В.,

за секретаря Бобельської Н.М.,

З участю прокурора Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Самбірської міської ради, управління Держкомзему у місті Самбір, про визнання неправомірним рішення Самбірської міської ради від 23.10.2008 року № 20 в частині надання земельної ділянки ОСОБА_5 та про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯД № 485485 від 25.08.2009 року

В С Т А Н О В И В:

15.10.2010 року ОСОБА_4 звернувся до Самбірського міськрайонного суду із цим позовом посилаючись на те, що є власником будинку № 13 по вулиці Купилева у місті Самбір Львівської області та разом із ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є співвласником земельної ділянки площею 0.1566 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку.

По сусідству, в будинку № 15 проживає ОСОБА_5, у володінні якої перебуває земельна ділянка площею 0.10 га у відповідності із Державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 485485, виданим 25.08.2009 року на підставі рішення Самбірської міської ради від 23.10.2008 року № 20. Проте це рішення було прийняте з грубим порушенням вимог земельного законодавства: без погодження меж з ним, як одним із суміжних землекористувачів, внаслідок чого суттєво обмежені його права, що виразилося у незаконному позбавленні його права вимагати постійного сервітуту на користування частиною земельної ділянки ОСОБА_5, що прилягає до південної стіни його будинку 1895 року побудови і потребує постійного ремонту.

Крім того, ДБН 360-92, затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 року, передбачено відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни не менше 1 метра, отже міська рада не вправі була передавати ОСОБА_5 в приватну власність земельну ділянку без забезпечення збереження цієї відстані до його будинку. Враховуючи наведене просив окаржуване рішення від 23.10.2008 року визнати неправомірним, а Державний акт ЯД № 485485 недійсним, поновивши йому строк звернення до суду, оскільки такий пропущений не по його вині, а внаслідок скорочення законодавцем 30.07.2010 року строку звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права з одного року до шести місяців.

Ухвалою від 10.01.2011 року за цим позовом було відкрито провадження. Справа неодноразово призначалася до слухання, позов залишався без розгляду, касувалися ухвали про залишення позову без розгляду, зупинявся розгляд справи до вирішення іншого спору між тими ж сторонами, однак після задоволення відводів та самовідводів всім суддям Самбірського міськрайонного суду, 15.07.2015 року поступила до Старосамбірського районного суду і шляхом автоматизованого розподілу була визначена для розгляду судді Бонецькому Л.Й., який ухвалою від 23.11.2015 року задовольнив заявлений ОСОБА_4 відвід.

24.11.2015 року шляхом автоматизованого розподілу справа визначена для розгляду судді Лойзик М.В.

В процесі розгляду справи позивач уточнював та пояснював підстави своїх вимог.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях і уточненнях до позовної заяви.

Прокурор Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив винести законну і справедливу постанову.

Представник відповідача - Самбірської міської ради повторно в судове засідання не зявився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку, встановленому ч.4 ст.128 КАС України на підставі наявних доказів.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 проти позову заперечила посилаючись на те, що рішенням Самбірського міськрайонного суду від 27.03.2014 року, що набрало законної сили, в порядку цивільного судочинства уже вирішений спір між тими ж сторонами щодо правомірності рішення Самбірської міської ради від 23.10.2008 року № 20 в частині надання земельної ділянки ОСОБА_5 та про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯД № 485485 від 25.08.2009 року. Цим рішенням встановлена безпідставність вимог ОСОБА_4, тому просила відмовити в позові.

Представник третьої особи - Держземагентства У Самбірському районі, в судове засідання не зявився, але 29.03.2016 року від начальника Управління Держгеокадастру у Самбірському районі до суду поступили заперечення проти позову ОСОБА_4 з тих підстав, що в 1997 році ОСОБА_9 у встановленому законом порядку (з узгодженням всіх меж) приватизувала земельну ділянку у місті Самбір по вулиці Купилева 13 площею 0.2566 га, з них 0.10 га для обслуговування житлового будинку та 0.1566 га для особистого підсобного господарства, отримавши Державний акт на землю. 29.10.2003 року ОСОБА_9 продала будинок і належні їй земельні ділянки по вулиці Купилева 13: ОСОБА_8 2/9 частки, ОСОБА_4 2/9 частки, ОСОБА_10 2/9 частки та ОСОБА_11 1/3 частку, яким 18.03.2004 року у відповідності із поданими заявами були переоформлені Державні акти на право приватної власності на землю (без зміни меж та площі земельної ділянки), для ОЖБ та ОСО, на імя ОСОБА_11Є із включенням до списку співвласників ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_12 Реальний розподіл користування земельною ділянкою не здійснювався, тому визначити, хто із співвласників є суміжним землекористувачем із земельною ділянкою № 15 визначити неможливо. У 2006 році помінявся власник будинковолодіння № 15, на підставі свідоцтва про право на спадщину ним стала ОСОБА_5, якій рішенням Самбірської міської ради № 20 від 23.10.2006 року було передано у власність по вулиці Купилева 15 у місті Самбір 1000 квадратних метрів для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а 645 квадратних метрів в оренду терміном на пять років для ведення садівництва. Технічна документація виготовлялась ДП «Центр державного земельного кадастру» у відповідності з Наказом ДКУ по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року. Акт встановлення і узгодження меж був підписаний усіма суміжними землекористувачами, від будинковолодіння № 13 ОСОБА_7, на якого був викреслений державний акт. Межі ділянки по вулиці Купилева 13 не порушені і проходять по стіні будинку ОСОБА_7. Оскільки зауважень від сусідів не було, висновок управлінням видавався без обмежень. Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_5 виготовлений згідно вимог чинного законодавства, виданий 25.08.2009 року і є правочинним, тому просив у позові ОСОБА_4 відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності, правового статуту і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 вказаного Закону до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Отже, рішення відповідача щодо земельних відносин повинні відповідати та ґрунтуватися на законі, що регулює дані відносини.

Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч.1 ст.2 Земельного Кодексу України).

За змістом п.п. «а», «б» ст.12 Земельного Кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам відповідно до цього Кодексу.

За змістом ч.ч.6,7 ст.118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Пунктом «г» ч.1 ст.121 Земельного Кодексу України встановлено, що громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 гектара, в селищах не більше 0,15 гектара, в містах не більше 0,10 гектара.

07.04.2008 року ОСОБА_5 у встановленому законом порядку подала на розгляд міської ради (а.с.57,т.1) заяву для вирішення питання про надання їй дозволу на приватизацію земельної ділянки для обслуговування власного житлового будинку по вулиці Купилева 15 у місті Самбір.

Рішенням ХХ1У сесії У демократичного скликання № 20 від 23.10. 2008 року у відповідності до ст.12,33,118,119,121,126 Земельного Кодексу України та п.п.34 п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Самбірська міська рада, розглянувши заяви громадян, а саме: 21. ОСОБА_5, жительки міста Самбір, вулиця Купилева 15, вирішила передати земельні ділянки безоплатно у власність або надати в оренду громадянам, а саме: 1.21 ОСОБА_5 в місті Самбір по вулиці Купилева 15 площею 1000 квадратних метрів для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у власність; - 645 квадратних метрів надати в оренду терміном на 5 років для ведення садівництва; 1.21.1. Затвердити план земельної ділянки по вулиці Купилева 15 площею 1000 квадратних метрів; 2. Управлінню земельних ресурсів у місті Самбір видати державні акти на право власності на землю та підготувати договір оренди на земельні ділянки; Державній податковій інспекції взяти на облік землекористувачів для нарахування плати за землю та здійснювати контроль за повнотою та своєчасністю сплати за землю; 4. Контроль за виконанням рішення покласти на постійну комісію ради з питань землекористування, будівництва та архітектури (а.с.56, т.1).

У відповідності з цим Рішенням Управлінням Держкомзему у місті Самбір 25.08.2009 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 485485. (а.с.109,т.1).

У Звіті із землеустрою про виконані роботи по підготовці та видачі державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_5, виконаному ліцензованою установою (а.с.108-124, т.1), мається акт встановлення і узгодження меж від 18.05.2008 року.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу, згідно з положеннями якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду від 27.03.2014 року, що набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи: Самбірська міська рада Львівської області, Управління Держземагенства у Самбірському районі Львівської області, ОСОБА_11, ОСОБА_13, про усунення перешкод у володінні, користуванні, обслуговуванні приватної власності, визнання за терміном давності права на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, скасування рішення міської ради від 23.10.2008 року № 20 «Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_5В», визнання незаконним акту встановлення та узгодження меж ОСОБА_5 від 13.05.2008 року, визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю ЯД № 485485, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що вирішувався в порядку цивільного судочинства, позивачам відмовлено у задоволенні всіх вимог.

Цим рішенням встановлені такі обставини:

Відповідно до реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 16.08.2005 року Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 2072261, договору купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_4 є співввласником житлового будинку № 13 по вулиці Купилева у місті Самбір Львівської області на приватизованій земельній ділянці площею 0.2566 га.

Даний житловий будинок разом із земельною ділянкою ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_11 та їх мати ОСОБА_8 придбали на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09.10.2003 року приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу ОСОБА_14 у ОСОБА_9, якій згадана земельна ділянка належала у відповідності з Державним актом на право приватної власності, виданим 14.07.1997 року на підставі рішення Самбірського міськвиконкому від 25.03.1997 року Про передачу для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Ця ділянка межувала із земельною ділянкою, закріпленою для обслуговуванням житлового будинку і господарських споруд по вулиці Купилева 15, що належала ОСОБА_15, яка померла 11.03.2003 року та доводилась матір'ю ОСОБА_5 3.В. - на даний час власниці цього нерухомого майна згідно Свідоцтва про право на спадщину та згаданої земельної ділянки площею 0,1000 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД № 485481 від 25.08.2009 року.

Дана обставина встановлена також Судовим рішенням, постановленим апеляційним судом Львівської області 22.04.2013 року у цивільній справі № 1318/2-490/11 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 3.В. на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.06.2012 року.

Цим рішенням встановлено, що згідно плану присадибної ділянки № 13, виготовленого 19.04.1997 року, ще станом на час приватизації цієї земельної ділянки ОСОБА_9, межа по лінії Ж-А проходила по південній стороні будинку № 13 по вулиці Купилевій, а 29.10.2003 року була продана ОСОБА_11 (18/100 частин), ОСОБА_16 (14/100 частин), ОСОБА_8Г.(21/100 частини) та ОСОБА_4 (47/100 частин).

Цим же судовим рішенням встановлено, що спору на час укладення договору купівлі-продажу між власником земельної ділянки №13 ОСОБА_9 та користувачем земельної ділянки ОСОБА_5 3.В. не існувало. Про дану обставину було достовірно відомо покупцям, а відтак суд не взяв до уваги посилання ОСОБА_4 на неправильність встановлення межі у зв'язку з порушенням ряду положень державних будівельних норм (ДБН).

В подальшому, як зазначено в рішенні, 08.12.2004 року, на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.10.2003 року площею 02566 га, її співвласникам було видано два Державні акти на право приватної власності на землю по вулиці Купилевій 13 у місті Самбір: площею 0,1566 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В обох Державних актах на право приватної власності на землю від 08.12.2004 року, які виготовлялися за участю позивачів, суміжним землекористувачем зазначено ОСОБА_15А.( матір ОСОБА_5 3.В.) по лінії А-Б та по лінії Є-Ж, а відтак посилання ОСОБА_4 на неправильність визначення межі, що привело до порушення його прав, є безпідставним.

Судовим рішенням, постановленим у цивільній справі №2-133/2010 за позовом ОСОБА_5 3.В. до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту від 20.08.2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27.12.2010 року, ОСОБА_4 було зобов'язано повернути ОСОБА_5 3.В. самовільно захоплену земельну ділянку розмірами по периметру 13,5 м х 0,5 м по вулиці Купелевій 15, на якій проклав відмостку. Цим же рішенням для ОСОБА_4 встановлено строковий земельний сервітут на користування чужою земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_5 3.В. по вулиці Купелевій 15, для проведення ремонту південної стіни будівлі по вулиці Купелевій 13. У цьому рішенні суд також встановив, що ОСОБА_4 було достовірно відомо про приватизацію суміжної земельної ділянки ОСОБА_5, про визначення меж. Тобто згаданим судовим рішенням встановлено, що земельна ділянка, прилягаюча до тильної сторони будинку № 13, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 3.В.

В Акті установлення та узгодження меж земельних ділянок від 13.05.2008 року ОСОБА_5 3.В. під час приватизації нею земельної ділянки були відтворені межі, які існували ще станом на 1947 рік, що підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами: викопіюванням плану кварталу забудови, інвентарними справами будинковолодінь, Генеральними планами (схемами), технічними звітами, Державним актом на право приватної власності на землю, виданим на ім'я ОСОБА_9

Рішення Самбірської міської ради № 20 від 23.10.2008 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5В.», прийнято в межах компетенції органу місцевого самоврядування, (ст.17 Земельного кодексу України, ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»); крім ОСОБА_5 цим рішенням земельні ділянки передано ще ряду інших громадянам, правомірність передачі землі яким позивач не оспорює; ОСОБА_5 користується земельною ділянкою правомірно, за цільовим призначенням, в межах та розмірах, визначених ще у 1947 році.

Таким чином, встановлені наведеними судовими рішеннями, що набрали законної сили, обставини у адміністративних та цивільних справах за участю сторін цього спору про: взаємовідносини сторін; їх права на житлові будинки та земельні ділянки для їх обслуговування у місті Самбір по вулиці Купилева; незмінне існування меж між будинковолодіннями № 13 та 15 по вулиці Купилева з 1947 року, погоджене попередніми власниками та сторонами з 2003 до 2010 року; прийняття Рішення Самбірською міською радою № 20 від 23.10.2008 року у відповідності із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», в межах компетенції, на підставі належних документів, в тому числі Акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_5 від 18.05.2008 року; видачу Державного акту про право власності на на земельну ділянку серії ЯД № 485485 від 25.08.2009 року ОСОБА_5 правомірно, за цільовим призначенням, у розмірі, встановленому Законом та в належно визначених межах, - з огляду на правило, встановлене ст.72 КАС України, не потребують доказування.

Враховуючи, що встановленими вище обставинами спростовується підставність вимог ОСОБА_4, у задоволенні позову слід відмовити.

А тому, керуючись ст.7-11,99-100,159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Самбірської міської ради, управління Держкомзему у місті Самбір, про визнання неправомірним рішення Самбірської міської ради від 23.10.2008 року № 20 в частині надання земельної ділянки ОСОБА_5 та про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯД № 485485 від 25.08.2009 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду на протязі 10 днів з часу отримання сторонами копії постанови.

Суддя