Справа № 815/4167/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/4167/14

Категорія: 5.4 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Одеській області до державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про зобов'язання виконати пункти 2 та 3 вимоги Іллічівської об'єднаної ДФІ Державної фінансової інспекції в Одеській області від 18.12.2013р. №820-27/1730, -

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2014 року Державна фінансова інспекція в Одеській області звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про зобов'язання виконати вимогу Іллічівської об'єднаної ДФІ Державної фінансової інспекції в Одеській області від 18.12.2013р. №820-27/1730, викладену в пунктах:

- п.2 - стягнути (шляхом проведення претензійно-позовної роботи) з власників суден недоотримані кошти в сумі 203 630,50 грн.;

- п.3 - стягнути з ОСОБА_1 необґрунтовано виплачену заробітну плату в сумі 61 852,72 грн. та зайво виплачені кошти на відшкодування витрат за харчування в сумі 8025 грн.; стягнути з ОСОБА_2 необґрунтовано виплачену заробітну плату в сумі 35118,57 грн.; провести взаєморозрахунки щодо внесків до Фондів у загальній сумі 36199,38 грн. та повернути зайво сплачені кошти.

Постановою від 08 грудня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд частково задовольнив адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Одеській області та зобов'язав відповідача виконати пункт 2 вимоги Іллічівської об'єднаної Державної фінансової інспекції від 18.12.2013р. №820-27/1730 в частині проведення претензійно-правової роботи з власниками суден з метою стягнення недоотриманих сум швартового збору та плати за роботу буксирів у розмірі 11731,53 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з постановою суду, Державна фінансова інспекція в Одеській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову в частині вимог, які залишені без задоволення, та ухвалити нову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що при розгляді справи суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, оскільки ревізією встановлені фінансові порушення у здійсненні відповідачем витрат на оплату праці на загальну суму 141 195,67 грн., які підлягають стягненню з працівників або з відповідальних осіб, винних у зайвій виплаті таких коштів. Також, встановлено проведення підприємством неправильного розрахунку зборів та плат, внаслідок чого Портом недоотриманий доходів на загальну суму 203 630,50 грн. та завдано матеріальної шкоди (збитків) на відповідну суму.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що Положенням про портові збори, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 №1544, визначена можливість застосування до граничних (базових) ставок портових зборів лише однієї (найбільшої) знижки, а можливість застосування декількох знижок чинним законодавством, в тому числі і Наказом Мінтрансу України від 19.10.2006 №1015, не передбачено.

Державне підприємство «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» надало письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що у період з 07.10.2013р. по 20.11.2013р. посадовими особами Іллічівської об'єднаної державної фінансової інспекції, відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Одеській області на 4 квартал 2013 року, проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності ДП «МТП Усть-Дунайськ» за період з 01.04.2011р. по 01.10.2013р., за результатами якої складений акт ревізії №820-16/75 від 26.11.2013р., у якому відображено виявлені під час ревізії порушення фінансово-господарської діяльності.

Суд першої інстанції встановив, що на підставі акту ревізії №820-16/75 від 26.11.2013р. Іллічівською об'єднаною ДФІ на адресу ДП «МТП Усть-Дунайськ» листом від 18.12.2013р. №820-27/1730 направлена вимога щодо усунення порушень, виявлених під час ревізії фінансово-господарської діяльності, у п.2 якої зазначено, що в порушення п.п. 6, 9, 10 Зборів та плати за послуги, що надаються суднами закордонного плавання у морських портах України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 27.06.1996р. №214, п.8 Положення про портові збори, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2000р. №1544, у період з 01.04.2011р. по 30.09.2013р. неправильно розраховано швартовий збір та плату за роботу буксирів при одночасному застосуванні надбавки (при швартуванні у вихідні та святкові дні) та знижки, а також при одночасному застосуванні декількох знижок при нарахуванні корабельного збору, внаслідок чого портом недоотриманий доходів в загальній сумі 203630,50 грн. У зв'язку з цим, Іллічівською об'єднаною ДФІ державному підприємству висунуто вимогу: стягнути з власників суден (згідно реєстрів у додатках 6.1-6.4) недоотримані кошти в сумі 203630,50 грн. шляхом проведення претензійно-правової роботи.

Суд першої інстанції встановив, що ДП «МТП Усть-Дунайськ» пункт 2 спірної вимоги в частині проведення претензійно-правової роботи з власниками суден щодо стягнення недоотриманих коштів корабельного збору в сумі 187823,08 грн. оскаржений в судовому порядку і постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.04.2014р. у справі №815/1091/14, залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2014р., визнаний протиправним та скасований пункт 2 вимоги від 18.12.2013р. №820-27/1730 в частині недоотримання коштів по корабельному збору.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов'язання ДП «МТП Усть-Дунайськ» вчинити, визначені у зазначеній частині пункту 2 вимоги, дії.

Що стосується іншої частини п.2 вимоги, зокрема, щодо проведення претензійно-правової роботи з власниками суден ТОВ «Червона Рута», ПрАТ «УДП» та ТОВ «Рив.А.Холдинг», щодо стягнення недоотриманих коштів по швартовому збору в сумі 16362,93 грн. та плати за роботу буксирів при швартуванні в сумі 1921,29 грн., то суд першої інстанції, з посиланням на ст.22 Закону України «Про морські порти України», дійшов висновку, що з урахування того, що на час надання отримання суднами портових послуг, за які судновласниками було не доплачений швартовий збір та плата за роботу буксирів при швартуванні, відповідні послуги надавались безпосередньо ДП «МТП Усть-Дунайськ», як стороною договору, тому обов'язок по проведенню претензійно-правової роботи із цими судновласниками щодо стягнення недоотриманих коштів по швартовому збору та плати за роботу буксирів при швартуванні підлягає виконанню саме відповідачем. З цих підстав суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи ДФІ в Одеській області про наявність у ДП «МТП Усть-Дунайськ» правових підстав провести претензійно-правову роботу із судновласниками для стягнення у повному обсязі недоотриманої суми швартового збору та плати за роботу буксирів при швартуванні у розмірі 11731,53 грн.

Суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення вимог ДФІ в Одеській області про зобов'язання відповідача виконати пункт 3 вимоги від 18.12.2013р. №820-27/1730 в частині щодо стягнення з ОСОБА_1 необґрунтовано виплаченої заробітної плати в сумі 61852,72 грн. та зайво виплачених коштів на відшкодування витрат за харчування в сумі 8025 грн.; стягнення з ОСОБА_2 необґрунтовано виплаченої заробітної плати в сумі 35118,57 грн.; проведення взаєморозрахунків щодо внесків до Фондів та повернення зайво сплачених коштів в сумі 36 199,38 грн.; в іншому випадку - стягнення цих коштів з відповідальних осіб, винних у зайвих виплатах у порядку та розмірах, встановлених ст.ст. 130-136 КЗпПУ.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 працював в ДП «МТП Усть-Дунайськ» за сумісництвом на посаді електромеханіка б/к «Геркулес», основне місце роботи - державне підприємство водних шляхів «Устьдунайводошлях», посада - старший електромеханік.

З посиланням на ч.1 ст.102-1 КЗпП України, ст.19 Закону України «Про оплату праці», п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 року №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», суд першої інстанції зазначив, що підприємство правомірно виплатило заробітну плату та витрати на харчування працівнику, а одночасне табелювання за основним місцем роботи та за сумісництвом відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому суд першої інстанції не погодився з доводами позивача, що в обов'язки ДФІ не входить встановлення обставин фактичного знаходження працівника у той чи інший час на робочому місці за основним місцем роботи чи за сумісництвом, зазначивши, що в порушення вимог Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006р. №550, контролюючим органом під час ревізії не встановлено факту не відпрацювання ОСОБА_1 робочого часу, за який ДП «МТП Усть-Дунайськ» нарахована та виплачена зазначеній особі заробітна плата та кошти на відшкодування витрат за харчування. Сам факт співпадання графіку робочого часу за сумісництвом з графіком робочого часу за основним місцем, за висновками суду першої інстанції, не може бути підставою для висновку про необґрунтовану виплату саме ДП «МТП Усть-Дунайськ» зазначеному працівнику коштів за невідпрацьований час.

Що стосується порушення відповідачем вимог трудового законодавства при нарахуванні та виплаті заробітної плати за період з 01.04.2011р. по 12.06.2013р. в сумі 35118,57 грн. головному енергетику порту ОСОБА_2 (який працював за сумісництвом на 0,5 ставки), то суд першої інстанції відхилив доводи позивача, що чинним законодавством заборонено працювати за сумісництвом особам на керівних посадах. Суд першої інстанції, за наслідками дослідження наданого відповідачем штатного розпису, дійшов висновку, що посада головного енергетика ДП «МТП Усть-Дунайськ» не є керівною посадою, оскільки на підприємстві відсутній структурний підрозділ - відділ головного енергетика. З вищенаведених підстав, суд першої інстанції визнав необґрунтованою вимогу ДФІ в Одеській області про зобов'язання відповідача провести взаєморозрахунки щодо внесків до Фондів та повернути зайво сплачені кошти в сумі 36199,38 грн., оскільки вона є похідною від вимог про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зайво виплаченої заробітної плати.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, на якому лежить тягар доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, довів обґрунтованість вимог лише в частині щодо зобов'язання ДП «МТП Усть-Дунайськ» виконати пункт 2 вимоги Іллічівської об'єднаної ДФІ від 18.12.2013р. №820-27/1730 в частині проведення претензійно-правової роботи з власниками суден з метою стягнення недоотриманих сум швартового збору та плати за роботу буксирів у розмірі 11731,53 грн.

Справа розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Предметом позову є вимога ДФІ в Одеській області про зобов'язання державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» виконати пункти 2 та 3 вимоги Іллічівської об'єднаної ДФІ Державної фінансової інспекції в Одеській області від 18.12.2013р. №820-27/1730 щодо:

- стягнення шляхом проведення претензійно-позовної роботи з власників суден недоотримані кошти в сумі 203 630,50 грн. (п.2 вимоги);

- стягнення з ОСОБА_1 необґрунтовано виплаченої заробітної плати в сумі 61 852,72 грн. та зайво виплачених коштів на відшкодування витрат за харчування в сумі 8025 грн.; стягнення з ОСОБА_2 необґрунтовано виплаченої заробітної плати в сумі 35118,57 грн.; проведення взаєморозрахунків щодо внесків до Фондів у загальній сумі 36199,38 грн. та повернення зайво сплачених коштів (п.3 вимоги).

Підставою для пред'явлення зазначених вимог є висновки ДФІ в Одеській області, зафіксовані в акті ревізії №820-16/75 від 26.11.2013р., що:

- в порушення пунктів 6, 9, 10 Зборів та плати за послуги, що надаються суднам закордонного плавання у морських портах України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 27.06.1996 №214, п.8 Положення про портові збори, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 №1544, Портом неправильно розраховувався швартовий збір та плата за роботу буксирів при одночасному застосуванні надбавки (при швартуванні у вихідні та святкові дні) та знижки, а також Портом одночасно застосовувались декілька знижок при нарахуванні корабельного збору;

- в порушення ст.102-1 Кодексу законів про працю України, ст.19 Закону України «Про оплату праці», за невідпрацьований час суміснику ОСОБА_1 за період з 14.10.2011р. по 28.08.2013р. необґрунтовано нараховано та виплачено заробітної плати в сумі 61852,72 грн. та зайво перераховано Єдиного соціального внеску на суму 23089,62 грн., зайво виплачено кошти на відшкодування витрат на харчування на суму 8025 грн.;

- в порушення п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993р. №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» на посаду головного енергетика Порту (керівна посада) прийнято за сумісництвом працівника ОСОБА_2, що призвело до незаконного нарахування та виплати йому заробітної плати за період з 01.04.2011р. по 12.06.2013р. на суму 35118,57 грн. та зайвого перерахування обов'язкових внесків до державних цільових фондів на суму 13109,76 грн.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову ДФІ в Одеській області про зобов'язання ДП «МТП Усть-Дунайськ» виконати пункти 2 та 3 вимоги Іллічівської об'єднаної ДФІ Державної фінансової інспекції в Одеській області від 18.12.2013р. №820-27/1730.

Відповідно до частини першої ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011, Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

ДФІ, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення ДФІ для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Положенням, також, установлено, що якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, ДФІ має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та, у разі виявлення порушень законодавства, пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За таких обставин, апеляційний суд зазначає про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року у справі № 21-40а14, від 15 квітня 2014 року у справі № 21-63а14, від 07 жовтня 2014 року у справі № 21-368а14, від 27 січня 2015 року у справі № 21-436а14.

У справі, яка переглядається апеляційним судом, Державна фінансова інспекція в Одеській області пред'явила вимогу про зобов'язання ДП «МТП Усть-Дунайськ» виконати пункти 2 та 3 вимоги Іллічівської об'єднаної ДФІ Державної фінансової інспекції в Одеській області від 18.12.2013р. №820-27/1730, які вказують на виявлені збитки, розмір та порядок їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, та те, що збитки не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, апеляційний суд дійшов висновку, що ДФІ в Одеській області обрано не належний спосіб усунення виявлених порушень при зверненні з позовом до підконтрольної установи про зобов'язання виконати пункти вимоги, які вказують на виявлені збитки.

Оскільки вказаний спосіб усунення порушень суперечить вимогам наведених правових актів, то у суду відсутні правові підстави для покладення на ДП «МТП Усть-Дунайськ» обов'язку виконати пункти 2 та 3 вимоги від 18.12.2013р. №820-27/1730. З цих підстав апеляційний суд не переглядає та не надає правової оцінки наявності в діях відповідача порушень, які стали підставою для прийняття вказаної вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги у разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена частково, оскаржена постанова - скасована та ухвалена нова постанова про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-72, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.ст. 207, 211, 212, 244-2, ч.5 ст.254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволені адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Одеській області до державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» про зобов'язання виконати пункти 2 та 3 вимоги Іллічівської об'єднаної ДФІ Державної фінансової інспекції в Одеській області від 18.12.2013р. №820-27/1730.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П. Коваль

суддя О.О.Кравець