Справа № 820/815/16
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 р.Справа № 820/815/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду клопотання Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2016р. по справі№ 820/815/16

за позовом Приватного виробничого підприємства "Квадро"

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.16р. задоволено позов Приватного виробничого підприємства "Квадро" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії.

На зазначену постанову суду відповідачем подано апеляційну скаргу. Разом з апеляційною скаргою відповідачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що до 01 вересня 2015 року органи доходів і зборів були звільнені від сплати судового збору на підставі норми статті 5 Закону України "Про судовий збір", а тому оскільки за пред'явлення до 01.09.2015р. органами ДФС позовів (подань) до платників податків не підлягав сплаті, то розмір ставки судового збору для звернення органів, зокрема, з апеляційними скаргами щодо перегляду рішень за такими справами має дорівнювати нулю, тобто судовий збір в таких випадках сплаті не підлягає.

На обґрунтування заяви посилається на позицію Верховного Суду України, викладену в постанові №21-598а15 від 30.06.2015р., яка, на думку заявника, є аналогічною і має бути врахована судом при вирішенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Також, відповідач в клопотанні про звільнення від сплати судового збору вказує про відсутність фінансування витрат на сплату судового збору, яка унеможливлює реалізацію права на апеляційне оскарження.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про проведення судового засідання без його участі, а також заперечення на клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору та просив суд відмовити в його задоволенні.

На підставі положень ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів визнала за можливе розглянути справу без участі представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України. не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заявленого клопотання та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: „В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрат складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" (тут і далі, в редакції, що є чинною на час подання апеляційної скарги).

Положеннями ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються з приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка контролюючого органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається зі змісту клопотання, відповідач з посиланням на практику Верховного Суду України вважає, що оскільки за пред'явлення до 01.09.2015р. органами ДФС позовів (подань) до платників податків не підлягав сплаті, тому розмір ставки судового збору для звернення органів, зокрема, з апеляційними скаргами щодо перегляду рішень в таких випадках сплаті не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що зазначені твердження відповідача є помилковими через суб'єктивне помилкове тлумачення висновків Верховного Суду України, що містяться в постанові №21-598а15 від 30.06.2015р., оскільки дане судове рішення жодним чином не стосуються тих питань, які підлягають вирішенню в даному судовому засіданні.

Також заявник посилається на відсутність необхідного бюджетного фінансування як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Колегія суддів вважає, що наведені заявником підстави не є достатніми для його задоволення. Обмежене фінансування установи не може бути підставою для її звільнення від сплати судового збору, встановленого законом.

Крім того, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Аналогічна позиція щодо обов'язку контролюючого органу сплачувати судовий збір на умовах, визначених Законом України "Про судовий збір" в чинній редакції, висловлена Верховним Судом України.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що обставини, викладені скаржником у клопотанні не знайшли свого підтвердження, відтак в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 88, 196, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2016р. по справі № 820/815/16 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.

Повний текст ухвали виготовлений 20.04.2016 р.