Справа № 2665
Суддя: Солодков А. А.
Дата ухвалення: 2011-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-2665/2011 р. Головуючий 1-ї інстанції: Маслов М.І.
Категорія: із соціальних правовідносин Доповідач: Солодков А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Солодкова А.А.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м.Харкові ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м.Харкові ради про призначення, нарахування та виплату недоотриманих сум соціальних виплат, -

встановила:

У квітні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він є інвалідом третьої групи, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно діючого законодавства він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Проте, таку допомогу у 2006-2009 роках він отримав у меншому розмірі. Просив суд визнати неправомірними дії відповідача, зобовязати відповідача перерахувати та виплатити йому недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2007-2009 роки в сумі 6152 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн., та в подальшому проводити виплати відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач подав письмові заперечення на позов. Вважав, що для його задоволення відсутні правові підстави.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02 липня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволений частково. Дії Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м.Харкові ради визнано неправомірними та зобовязано відповідача здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату компенсації на оздоровлення, щорічної разової грошової допомоги до Дня Перемоги за 2009 рік у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач рішення суду не оскаржив, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

На підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження через неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга прийнята до розгляду судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області і розглядається за правилами КАС України відповідно до вимог Закону України Про внесення змін до розділу XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами, який набрав чинності 30 грудня 2010 року.

Судова колегія, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Згідно з ч.1,4 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 201 КАС України підставами для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосування норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної у м.Харкові ради, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і йому встановлено третю групу інвалідності.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 836 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_3 виплачено щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2006 рік - 12.07.2006 року в розмірі 90 гр., за 2007 рік - 17.04.2007 року в розмірі 90 грн., за 2008 рік - 13.02.2008 року в розмірі 90 грн., за 2009 рік - 15.10.2009 року в розмірі 90 грн., розмір яких встановлювався Законом про державний бюджет на відповідний рік. Проте, розмір соціальних виплат значно менший, ніж передбачено ч. ч. 4, 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязуючи відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, правильно виходив з того, що при нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 вказаної виплати необхідно керуватися Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року зі змінами та доповненнями та рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, яким зміну в вищевказаний закон щодо надання права Кабінету Міністрів України визначати розміри соціальних виплат, визнано неконституційною. Також, обгрунтовано зазначив, що ОСОБА_3 має право на отримання вказаної виплати у розмірі, встановлених цим законом, оскільки щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік сплачено після 22.05.2008 року, тобто після ухвалення рішення Конституційного Суду України.

Проте, суд першої інстанції помилково вказав в резолютивній частині рішення про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної разової допомоги до Дня Перемоги, оскільки позивачем не було заявлено таких позовних вимог та вказані вимоги не були предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до вимог цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної разової допомоги до Дня Перемоги, оскільки судом невірно застосовано норми процесуального права.

В іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Посилання відповідача на те, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення проводиться в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, судовою колегією не приймаються, оскільки встановлення розміру соціальних виплат є виключною компетенцією законодавця.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи той факт, що з вказаним позовом позивач звернувся до суду за правилами цивільного судочинства та він розглянутий судом першої інстанції в порядку цивільного судочинства на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VI, судова колегія не застосовує до виниклих між сторонами правовідносин ст. 99, 100 КАС України щодо строку звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Керуючись ст.ст. 197, п. 2 ч.1 ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м.Харкові ради - задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02 липня 2010 року - змінити.

Виключити з абзацу другого резолютивної частини рішення слова щорічної разової допомоги до Дня Перемоги і слова та ч.5 ст.12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХП /з наступними змінами/ Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: