Справа № 183/1611/16
Суддя: Юр'єва Т. І.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/1611/16
№ 2-а/183/59/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 квітня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі

головуючої судді Юр'євої Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Борух Ю.О.

представника відповідача Новомосковського об'єднаного УПФУ Дніпропетровської області - Смик С.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Новомосковського об'єднаного УПФУ Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним, та спонукання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_4, який представляє інтереси ОСОБА_3, згідно доручення від 06.02.2016 р., звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Новомосковського Обєднане Управління ПФ України в Дніпропетровської області, щодо відмови ОСОБА_3 у поновленні виплати раніше призначеної пенсії, та зобов'язати відповідача поновити виплату останньому пенсії, починаючи з 07.10.2009р.

В судове засіданння представник позивача не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, в позові представник просить розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що позивачем пропущено строк звернення із позовом, також договору з питань соціального (пенсійного) забезпечення між Україною та державою Ізраїль не укладено, а тому пенсійний фонд не може здійснювати виплату пенсії позивачу, який проживає у Ізраїлі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебував на обліку в Управлінні ПФУ м. Новомосковська і Новомосковському районі та отримував пенсію по інвалідності, що була призначена безстроково. В зв'язку з виїздом з 27.12.1999 року до Ізраїлю, на постійне місце проживання, виплата пенсії припинено.

03.10.2013 року ОСОБА_3 звернувся до ПФУ України із заявою про поновлення виплати пенсії.

Листом № 23554/09-10 від 11.09.2014 року ПФУ повідомлено позивача про направлення до Управління ПФУ у м. Новомосковську і Новомосковському районі заяви ОСОБА_3 від 14.10.2013 року з додатками для розгляду.

Рішенням №70 від 01.10.2014 року УПФУ м. Новомосковську та Новомосковського району ОСОБА_3 відмовлено у призначенні пенсії в зв'язку з тим, що він особисто не звертався до Управління з заявою встановленого зразка.

Рішенням № 26 від 27.02.2015 року відповідачем повідомлено, що 17.01.2015 року пенсійну справу ОСОБА_3 направлено до Головного Управляння ПФУ в Дніпропетровської області щодо перевірки призначення пенсії з 2014 року та отримано відповідь від 19.02.2015 року про відсутність в загальнообов'язковій частині судового рішення до УПФУ в м. Новомосковську та Новомосковському районі про призначення та виплату пенсії.

02.02.2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, звернувся до Управління ПФУ у м. Новомосковську та Новомосковському районі в Дніпропетровської області із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії по інвалідності 2 групи в розмірах, відповідно до чинного законодавства.

Рішенням №13 від 12.02.206 року Управління ПФУ в поновленні виплати пенсії позивачу відмовлено, на підставі того, що міжнародних договорів між Україною та державою Ізраїль не укладалося.

Згідно ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав. Позивач як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися всіма своїми конституційними правами, в тому числі і на пенсійне забезпечення, а тому за відсутності законодавчих перешкод для виплати пенсій відповідач зобов'язаний відновити виплату пенсій позивачу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії припиняється на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Винятки були встановлені для громадян, які проживають за кордоном, якщо пенсія їм призначена внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. У цих випадках пенсія виплачується і за відсутності міжнародного договору (ч. 2 ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення"). При цьому держава визначила відповідний механізм виплати таких пенсій (Постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок переведення пенсій громадян, які виїхали на постійне проживання до інших країн» від Об.04.1993 № 258).

Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009р. не виплата пенсій громадянам України, які виїхали з України, визнано неконституційним, Конституційним Судом України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ, у зв'язку з чим застосуванню не підлягають.

Відповідно до п.3.3 Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009р. вказаними нормами Закону (ст. 51) конституційне право на соціальний захист поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У Рішенні Конституційним Судом зазначено, - що право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні, оскільки держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно вад того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

З огляду з наведеного, відповідач неправомірно відмовив позивачу у поновленні виплати пенсії.

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009 р., оспорюваними нормами Закону № 1058-VI держава, всупереч коституційним гарантиям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міднародного договору з питань пенсійного забезпечення. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні, держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де прожива особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи на її межами.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пічкур проти України», право на отримання пенсії, як таке стало залежним від місця проживання. Це призвело до ситуації, в який працівник, пропрацювавши багато років у своїх країни та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України.

Оскільки рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковим для виконання Україною відповідно до ст. 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й у рішенні у справі «Пічкур проти України» , як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Враховуючі викладене, з дня набрання Рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року щодо неконституційності положень п.2 ч.1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України, виникли підставі для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії , виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу відповідач має право відновити виплату пенсії громадянину України який виїхав на постійне місце проживання за кордон.

Підставою для поновлення виплати пенсії позивачу виникло з дня набрання чинності Рішення Конституційного Суду України № 25-пр/2009, а саме з 07.10.2009 року.

На підставі ст.ст. 22, 24, 46 Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 р., Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та керуючись ст.ст. 9, 11, 70, 160-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Новомосковського об'єднаного УПФУ Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним, та спонукання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними рішення Управління ПФУ у м. Новомосковську та Новомосковському районі щодо відмови в поновленні виплати пенсії по інвалідності 2 групи ОСОБА_3.

Зобов'язати Новомосковське об'єднане Управління ПФУкраїни Дніпропетровської області поновити виплату пенсії по інвалідності 2 групи ОСОБА_3 з 07.10.2009 року.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в адміністративний апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя:. Т.І. Юр'єва