Справа № 318/2588/14-а
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року о/об 13 год. 01 хв.Справа № 318/2588/14-а ПР/808/44/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Ярошенко А.С., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Михальчук І.В., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області

про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач або ОСОБА_3) звернувся до суду з позовом до Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора, правонаступником прав і обов'язків якого є керівник Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не направлення ОСОБА_3 відповіді по заяві від 13.06.2014.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.05.2015 скасовано Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18.09.2014 по справі за позовом ОСОБА_3 до Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора про оскарження бездіяльності та рішень суб'єкта владних повноважень - в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора про визнання протиправною бездіяльності щодо не направлення ОСОБА_3 відповіді по заяві від 13.06.2014, та направлено справу в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.40-41).

У позовній заяві (а.с.3-5) позивачем зазначено, що 03.09.2014 позивач особисто отримав у відповідача, про що є відмітка на відповіді, відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 13.06.2014 про факти корупційного правопорушення у притягненні до адміністративної відповідальності державних службовців та порушення кримінальної справи. За змістом вказаної заяви державний службовець - начальник юридичного відділу апарату Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації ОСОБА_4 у справі за позовом Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора до Кам'янсько-Дніпровської РДА, ОСОБА_6 за довіреностями №01-01-33/0830 від 05.08.2013 та №01-01-33/0285 від 14.04.2014 представляла інтереси Кам'янсько-Дніпровської РДА. З 23.04.2014 ОСОБА_4 за довіреністю від 23.04.2014, виданою Великознам'янською сільською радою, посвідченою 23.04.2014, зареєстрованою в реєстрі за №49, представляє у суді по цій справі інтереси ОСОБА_6 В судовій справі ОСОБА_4 надала відповідь, що розпорядження готувала начальник юридичного відділу райдержадміністрації ОСОБА_4 Під час слухання справи у суді у присутності представника прокуратури, другого представника райдержадміністрації позивач заявив під звукозапис судді ОСОБА_2, що ОСОБА_4 у цивільній справі одночасно є представником органу влади та приватної особи, тому вона розголошує та використовує у своїх інтересах інформацію, яка стала їй відома у зв'язку з виконанням службових повноважень начальника юридичного відділу апарату Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації та представляє інтереси приватної особи ОСОБА_6 у справі що розглядається в суді, в якій іншою стороною є орган в якому вона працювала. У заяві від 13.06.2014 ОСОБА_3 просив у Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора: 1) провести перевірку викладених у заяві фактів зловживань; 2) вжити всіх необхідних заходів для встановлення подій правопорушень; 3) вжити всіх необхідних заходів для встановлення осіб, що знали та покривали зазначені дії; 4) порушити кримінальні справи за фактом правопорушень судді ОСОБА_2, представника Кам'янсько-Дніпровської РДА ОСОБА_5, ОСОБА_4; 5) про наслідки розгляду цієї заяви по суті повідомити ОСОБА_3 письмово. У відповіді відписці прокурора від 04.07.2014 за вих.№246-11, яку ОСОБА_3 отримав особисто 03.09.2014, прокурор обмежився загальними словами та спотворенням обставин. Як вбачається відписку прокурор підготував ще 04.07.2014 але так і не направив на адресу позивача, тобто приховував та бездіяв. Також прокурор неправомірно, на думку позивача, вказав у відписці про відсутність норми в Кодексі України про адміністративні правопорушення до притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за порушення вимог п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». У відписці прокурора взагалі замовчується про прийняте рішення в частині вимог ОСОБА_3 щодо порушення кримінальних проваджень відносно ОСОБА_5, ОСОБА_4, судді ОСОБА_2

У судовому засіданні представник позивача вважав бездіяльність відповідача протиправною, підтримав позовні вимоги, наполегливо просив позов задовольнити.

Заступником керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області подано до суду письмові заперечення (а.с.61-64), за змістом яких, до Кам'янсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури 13.06.2014 надійшла заява ОСОБА_3 щодо фактів корупційного правопорушення державним службовцем - начальником юридичного відділу апарату Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації ОСОБА_4, судді ОСОБА_2 та представника Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації ОСОБА_5 Відповідно до вказаної заяви скаржник просив: 1) провести перевірки, викладених у заяві фактів зловживань; 2) вжити всіх необхідних заходів для встановлення подій правопорушень; 3) вжити всіх необхідних заходів для встановлення осіб, що знали та покривали зазначені дії; 4) порушити кримінальні справи за фактами правопорушень судді ОСОБА_2, представників Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації ОСОБА_5 та ОСОБА_4 За результатами проведеної перевірки міжрайонною прокуратурою встановлено, що розпорядженням голови Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації від 18.10.2013 №187-к ОСОБА_4 призначено на посаду начальника юридичного відділу апарату районної державної адміністрації. Кам'янсько-Дніпровською райдержадміністрацією від 14.04.2014 за №01-01-33/0285 ОСОБА_4 надана довіреність представляти інтереси райдержадміністрації у судах загальної юрисдикції терміном на 1 рік. Розпорядженням голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації ОСОБА_4 від 23.04.2014 №56-к звільнено з посади начальника юридичного відділу апарату Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації. Довіреність щодо представництва інтересів ОСОБА_6 надана ОСОБА_4 від 23.04.2014 за №49. Відповідно до журналу судового засідання, справа №318/940/13-ц почала розглядатися Кам'янсько-Дніпровським районним судом 24.04.2014. Вказане свідчить, що ОСОБА_4 під час розгляду справи №318/940/13-ц від 21.05.2014 одночасно не виступала представником Кам'янсько-Дніпровської РДА та ОСОБА_6 Посилаючись на приписи п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» відповідач стверджує, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення та Кримінальному кодексі України відповідальність за порушення даної норми Закону відсутня. Посилаючись на приписи п.1 ч.1 ст.303, ч.1 ст.306 Кримінального процесуального кодексу України відповідач вказує, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 міжрайонною прокуратурою заходи прокурорського реагування не вживалися. Міжрайонною прокуратурою після надходження вказаної скарги ОСОБА_3 проведено перевірку з усіх наведених питань у порядку та в межах, передбачених Законом України «Про прокуратуру» та у строк, встановлений для розгляду звернень громадян, направлено обґрунтовану відповідь на його адресу. Зазначений факт підтверджується реєстром відправки кореспонденції поштою та журналом вихідної кореспонденції. Зокрема, вказані документи свідчать про те, що міжрайонною прокуратурою за результатами розгляду скарги, яка надійшла 13.06.2014 від ОСОБА_3, 04.07.2014 за №246-11 направлена відповідь поштою. У зв'язку з чим, твердження ОСОБА_3 щодо бездіяльності прокурора та зобов'язання вчинити певні дії є, на думку відповідача, необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Представник відповідача підтримав заперечення заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області, просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

Сторони у справі не заперечують того факту, що 13.06.2014 (за вх.№69-967вх-14) до Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора надійшла заява ОСОБА_3 щодо фактів корупційного правопорушення державним службовцем - начальником юридичного відділу апарату Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації ОСОБА_4, судді ОСОБА_2 та представника Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації ОСОБА_5 Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_3 просив: 1) провести перевірки, викладених у заяві фактів зловживань; 2) вжити всіх необхідних заходів для встановлення подій правопорушень; 3) вжити всіх необхідних заходів для встановлення осіб, що знали та покривали зазначені дії; 4) порушити кримінальні справи за фактами правопорушень судді ОСОБА_2, представників Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.6, 51).

Судом досліджено відповідь Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора Моісеєнко Д.Ю. адресовану ОСОБА_3 (вих.№246-11 від 04.07.2014), в якій зазначено наступне: «… Кам'янсько-Дніпровською міжрайонною прокуратурою розглянута Ваша заява, щодо незаконних, на Вашу думку, дій представника ОСОБА_4 та з інших питань. Перевіркою встановлено, що 14.04.2014 ОСОБА_4 надана довіреність представляти інтереси Кам'янсько-Дніпровської РДА у судах загальної юрисдикції терміном на 1 рік. Розпорядженням голови Кам'янсько-Дніпровської РДА ОСОБА_4 23.04.2014 звільнено з посади начальника юридичного відділу апарату Кам'янсько-Дніпровської РДА. Довіреність щодо представництва інтересів ОСОБА_6 надана ОСОБА_4 23.04.2014. Тобто, ОСОБА_4 під час розгляду справи №318/940/13-ц від 21.05.2014 не виступала одночасно представником Кам'янсько-Дніпровської РДА та ОСОБА_6 Пунктом 3 ч.1 ст.10 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» зазначено, що особам, уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які звільнилися з роботи (служби) або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення забороняється представляти інтереси будь-якої особи у справах (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган (органи), в якому (яких) вони працювали. Однак, у Кодексі України про адміністративні правопорушення та Кримінальному кодексі України відповідальність за порушення вказаної норми Закону відсутня. У зв'язку з вказаним, підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не встановлено. Роз'яснюю, що в разі незгоди з прийнятим рішенням відповідно до ст.12 Закону України «Про прокуратуру» Ви вправі оскаржити його до Кам'янсько-Дніпровського районного суду або прокурору Запорізької області …» (а.с.7, 46, 69-70).

За матеріалами справи заява ОСОБА_3 від 13.06.2014 не розглядалась як повідомлення про злочин і процесуальне рішення за нею в порядку ст.97 КПК України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) - не приймалось.

Судом досліджено: Реєстр відправки кореспонденції поштою, Журнал вихідної кореспонденції (дата формування звіту 05.01.2015 17:00:36), Журнал вихідної кореспонденції (дата формування звіту 18.12.2015 12:45:42), Журнал вихідної кореспонденції (дата формування звіту 08.02.2016 12:57:53), Реєстр відправки простої кореспонденції Кам'янсько-Дніпровською міжрайонною прокуратурою (а.с.47-49, 66-68, 102-103).

На вказаних документах відсутні відмітки про особисте отримання ОСОБА_3 кореспонденції, в тому числі і відповіді (за вих.№246-11 від 04.07.2014).

Відповідачем, з власної ініціативи, отримано відповідь Центру поштового зв'язку №3 Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (вих.№02-21 від 15.01.2016) в якій, з посиланням на п.121-п.130 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених 05.03.2009 постановою Кабінету Міністрів України №270, зазначено, що прості поштові відправлення в об'єктах поштового зв'язку не реєструються, тому надати інформацію про їх надходження та вручення неможливо (а.с.104).

Представником відповідача подано до суду додаткові письмові пояснення, за змістом яких, посилаючись на п.7.9-п.7.10, п.7.13 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», затвердженої 15.01.2013 наказом Генерального прокурора України №3, він наполягає на тому, що: «… не вбачається обов'язку прокуратури направляти рекомендованими відповіді на звернення громадян. Натомість, направлення таких документів, за змістом вказаної інструкції, відображається у поштових реєстрах. Відправлення 04.07.2014 позивачу відповіді на його звернення від 13.06.2014 зареєстровано в журналі вихідної кореспонденції, витяг з якого додано до матеріалів справи та підтверджується відомостями з Єдиної системи статистики та аналізу органів прокуратури України. З огляду на зазначене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог …» (а.с.122-123).

Документальних доказів власноручного отримання ОСОБА_3 відповіді (вих.№246-11 від 04.07.2014) відповідач, його представники, до суду - не надали.

Позов ОСОБА_3 у частині, визначеній Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.05.2015, підлягає задоволенню виходячи з вище викладеного та з нижче зазначеного.

У ст.15 Закону України «Про звернення громадян» зазначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). […] Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема: одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема: письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення (ст.19 Закону України «Про звернення громадян»).

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як зазначено у ч.1 ст.12 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

У п.6.10 «Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України», затвердженої 21.06.2011 наказом Генерального прокурора України №9гн (надалі - «Інструкція про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України») (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), зазначено, що усі звернення, що надходять до органів прокуратури, підлягають обов'язковій реєстрації у програмному комплексі «Єдина система статистики та аналізу роботи органів прокуратури України» працівниками прокуратури відповідного рівня в день їх надходження, з подальшим внесенням інформації про заявника, характер та суть звернення, дату його вирішення. Статистичні картки на звернення заповнюються виконавцями одночасно з передачею для відправлення відповіді заявнику, підписаної уповноваженим керівником. Вони ж несуть повну відповідальність за об'єктивність і повноту відображення у картках відомостей. У день виконання або не пізніше наступного робочого дня матеріали, які засвідчують виконання документа, контрольна картка з відповідними відмітками передаються працівником канцелярії до управління розгляду звернень та прийому громадян для зняття з контролю або продовження контролю, про що останнім робиться запис на копії документа.

Про виконання документа відповідач доказів до суду не надав.

Як передбачено 6.4 «Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України», при відмові в задоволенні звернень відповідь має бути мотивованою і зрозумілою. Рішення про відхилення таких звернень у міських, районних, міжрайонних та прирівняних до них прокуратурах приймається і відповідь заявникам надається прокурором або його заступником.

При цьому не зазначено, в який спосіб прокурором або його заступником повинна надаватись відповідь заявнику (чи то усно чи то письмово, іншим технічним способом).

Представниками відповідача, самим відповідачем не надано до суду доказів повідомлення ОСОБА_3 про результати розгляду його заяви (у будь-який спосіб: факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою тощо).

Як передбачено п.7.1 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», затвердженої 15.01.2013 наказом Генерального прокурора України №3 (надалі - «Інструкція з діловодства в органах прокуратури України») (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), вихідні документи обробляються секретаріатом і надсилаються адресатам централізовано в день їх одержання від структурних підрозділів (виконавця) або не пізніше наступного робочого дня. Не дозволяється надсилання або передавання вихідних документів без реєстрації їх у секретаріаті. Підтвердженням факту направлення документа є проставлення штампа на його копії із зазначенням дати надіслання.

Представниками відповідача, відповідачем не надано до суду документа - відповіді (вих.№246-11 від 04.07.2014) з проставленим штампом на його копії із зазначенням дати надіслання.

Відповідно до п.7.11 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», документи, які надсилаються простою поштовою кореспонденцією, враховуються у поштових реєстрах або книзі (додаток 22), де вказується номер листування та дані адресата.

Як передбачено п.7.13 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», у прокуратурах районного рівня при відправленні кореспонденції поштовим зв'язком ведуться щоденні реєстри (списки) відправлених документів. Реєстр повинен містити дату відправлення, номер вказаного документа, прізвище (назву) адресата, поштову адресу, на яку здійснюється відправка. Строки зберігання таких реєстрів аналогічні строкам зберігання книг обліку вихідної кореспонденції. У кінці робочого дня реєстр закривається, підписується працівником, який забезпечує ведення діловодства в прокуратурі, та підшивається до відповідної справи.

Доказів додержання цього порядку ведення реєстру представники відповідача, відповідач до суду не надали.

Відповідно до п.7.18 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України» документи, що доставляються кур'єром, передаються місцевим адресатам під розписку у відповідній книзі (додаток 24).

Звідси, відправлення кореспонденції, не обмежується виключно листуванням за допомогою засобів поштового зв'язку (зокрема, послугами, які надає Запорізька дирекція Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»).

Представниками відповідача, відповідачем до суду не надано доказів одержання позивачем відповіді (вих.№246-11 від 04.07.2014), які б беззаперечно підтверджували дотримання Кам'янсько-Дніпровським міжрайонним прокурором Запорізької області права позивача одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви від 13.06.2014, передбаченого ст.18 Закону України «Про звернення громадян».

Суд погоджується з позицією позивача, що неналежне оформлення одержання/неодержання позивачем відповіді на заяву від 13.06.2014 впливає на права та інтереси позивача бути своєчасно поінформованим про результати розгляду свого звернення та можливість у строки встановлені законом оскаржити прийняте за ним рішення, тощо.

Фактичне отримання позивачем 03.09.2014 відповіді на свою заяву від 13.06.2014 відбулось не з ініціативи Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора Запорізької області, хоча згідно з ст.19 Закону України «Про звернення громадян» саме Кам'янсько-Дніпровський міжрайонний прокурор Запорізької області зобов'язаний був письмово повідомити позивача про результати перевірки заяви і суть прийнятого рішення.

Наведена норма ст.19 Закону України «Про звернення громадян» передбачає активні дії Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора Запорізької області.

Звідси, суд вважає, що Кам'янсько-Дніпровський міжрайонний прокурор Запорізької області повинен був пересвідчитись у належному оформленні одержання/неодержання позивачем відповіді на заяву від 13.06.2014.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовна вимога, у частині, визначеній Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.05.2015, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора Запорізької області щодо не надання ОСОБА_3 письмової відповіді про результати розгляду заяви від 13.06.2014.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 29.04.2016.

Суддя О.О. Прасов