Справа № 806/753/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

12 травня 2016 року м.Житомир Справа № 806/753/16

Категорія 11.3

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Ради адвокатів Житомирської області про часткове скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

10 травня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Ради адвокатів Житомирської області про скасування рішення від 11 березня 2016 року №42 у частині відмови у видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та зобов'язання вчинити певні дії.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи суд дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В свою чергу, відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Водночас, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Публічна служба, за визначенням пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 5 липня 2012 року №5076-VІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон України №5076-VІ).

За правилами частини 1 статті 5 Закону України №5076-VІ адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.

При цьому, згідно пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України №5076-VІ адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частиною 1 статті 48 Закону України №5076-VІ встановлено, що у період між конференціями адвокатів регіону функції адвокатського самоврядування у регіоні виконує рада адвокатів регіону. Рада адвокатів регіону підконтрольна і підзвітна конференції адвокатів регіону.

За змістом абзацу 1 частини 1 статті 47 Закону України №5076-VІ вищим органом адвокатського самоврядування в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є конференція адвокатів регіону, адреса робочого місця яких знаходиться відповідно в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі та відомості про яких включено до Єдиного реєстру адвокатів України.

За визначенням пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України №5076-VІ адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що рада адвокатів Житомирської області не є суб'єктом владних повноважень, не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а адвокатська діяльність - не є публічною службою у розумінні пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2015 року у справах №К/800/14689/13 та К/800/26126/14.

За таких обставин, даний спір позбавлений ознак публічно - правового і не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене та положення частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України та пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 4, 17, 107, 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Житомирської області про часткове скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити ОСОБА_1, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції загального суду у порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін