Справа № 815/1466/16
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1466/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_1, про скасування постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 43112132 від 24.04.2014 року та № 33845771 від 14.08.2012 року, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_1, в якому просив суд скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 43112132 від 24.04.2014 року та ВП № 33845771 від 14.08.2012 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

01.06.2007 року ОСОБА_1 уклала з АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0.

В забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором укладений Іпотечний договір № 2258 від 01.06.2007 року.

Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору від ступлено ТОВ «Кей-Колект» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек.

12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобов'язаннями Позичальника по кредитному договору.

21.02.2016 Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» при отриманні інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що на майно ОСОБА_1, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором реєстровий № 2258 від 01.06.2007 року, а саме: квартира за адресою АДРЕСА_1, накладено арешти: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 43112132, видана 24.04.2014 року Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ, номер запису про обтяження 11654026; постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер 33845771, видана 14.08.2012 року Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ, номер запису про обтяження 11654178.

Позивач не погоджується з постановами Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 43112132 від 24.04.2014 року та № 33845771 від 14.08.2012 року та вважає, що вони належать до скасування.

В судове засідання, призначене на 10.05.2016 року, сторони не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно. 10.05.2016 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд, з урахуванням ст.122 та ст.128 КАС України, вирішив розглянути дану адміністративну справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2007 року ОСОБА_1 (позичальник) уклала з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (кредитор) кредитний договір № 0.

Відповідно до умов зазначеного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) уклали іпотечний договір № 2258 від 01.06.2007 року.

Відповідно до умов іпотечного договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором від 01.06.2007 року наступне нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» уклали договір факторингу № 1.

12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» (цедент) та ТОВ «Кей-Колект» (цесіонарій) уклали договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки. Відповідно до умов договору у зв'язку із укладенням між цедентом та цесіонарієм договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року, цедент передав, а цесіонарій прийняв права вимоги за договорами іпотеки, зазначеними у додатку 1 до цього договору, серед яких, в тому числі за договором іпотеки, укладеним з ОСОБА_1 у забезпечення виконання кредитного договору № 0 від 01.06.2007 року.

Даний факт укладення договору відступлення прав вимоги за договорами іпотек став підставою зміни іпотекодержателя по договору іпотеки від 01.06.2007 року.

З урахуванням зазначеного ТОВ «Кей-Колект» є кредитором ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 01.06.2007 року та іпотекодержателем за іпотечним договором 01.06.2007 року нерухомого майна: АДРЕСА_1., що є власністю іпотекодавця.

При отриманні інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.02.2016 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» стало відомо, що на майно ОСОБА_1, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 01.06.2007 року, а саме: квартира за адресою АДРЕСА_1, накладено арешти: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 43112132, видана 24.04.2014 року Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ, номер запису про обтяження 11654026; постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер 33845771, видана 14.08.2012 року Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ, номер запису про обтяження 11654178.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд дійшов висновку, що постанови Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 43112132 від 24.04.2014 року та № 33845771 від 14.08.2012 року слід скасувати.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Відповідно до ч.1 ст.589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення; звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника; боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення; черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, підтверджуються накладені арешти на майно ОСОБА_1, а саме: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 43112132, видана 24.04.2014 року Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ, номер запису про обтяження 11654026; постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер 33845771, видана 14.08.2012 року Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ, номер запису про обтяження 11654178.

Згідно з ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки.

Так, під час розгляду справи суд встановив, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 21.02.2016 року № 53689937 щодо об'єкта нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, право іпотеки у ТОВ «Кей-Колект» виникло 24.02.2012 року (державна реєстрація) до прийняття постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 43112132 від 24.04.2014 року та № 33845771 від 14.08.2012 року Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

З урахуванням зазначеного, за наявності договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель ТОВ «Кей-Колект» має право, у разі невиконання боржником своїх зобов'язань, звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідач відповідно до вимог ч.4. ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» повідомив позивача, як іпотекодержателя, про накладення арешту на майно, яке виступає предметом іпотеки, та роз'яснив йому право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із цього майна.

Також, відповідач під час розгляду справи не надав доказів, що вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Таким чином, арешт, накладений на майно третьої особи в частині накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, було вчинено неправомірно, оскільки вказане майно знаходиться в іпотеці згідно договору від 01.06.2007 року, вказаний договір іпотеки укладено та зареєстровано до винесення оскаржуваних постанов та першочергове право на звернення стягнення на предмет іпотеки належить позивачу.

З урахуванням зазначеного, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач, як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна, а відповідачем не доведено належними доказами правомірності накладених на майно третьої особи арештів, оскільки під час прийняття спірних постанов відповідачем не враховано приписи Закону України «Про іпотеку» з урахуванням ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів, які спростовують встановлені вище факти.

Згідно з ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 122, 128, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП 43112132, видану 24.04.2014 року Першим Малиновським відділом Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, номер запису про обтяження 11654026.

3. Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер 33845771, видану 14.08.2012 року Першим Малиновським відділом Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, номер запису про обтяження 11654178.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» () суму сплаченого судового збору в розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко