Справа № 808/8190/14(ДО/808/1100/14)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/8190/14(ДО/808/1100/14)

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

"10" травня 2016 р. м. Київ К/800/7199/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Розваляєва Т.С., перевіривши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Маріупольського регіонального виробничого управління комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2016 року у справі за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Маріупольського регіонального виробничого управління комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Жовтневої об’єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимоги,

в с т а н о в и в :

Позивач у листопаді 2014 року звернувся до суду з указаним позовом, заявивши вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо надання позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03 листопада 2014 року № Ю-2310-25 зі сплати єдиного внеску в розмірі 635872,01 грн., визнання цієї вимоги нечинною та її скасування.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

10 березня 2016 року заявник звернувся до Вищого адміністративного суду України з названою касаційною скаргою з пропуском строку на касаційне оскарження.

В клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження заявник стверджував, що копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції не отримував, однак ця обставина не була підтверджена жодним доказом, у зв’язку з чим ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 березня 2016 року касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк у тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів поважності його пропуску, як того вимагає стаття 71 КАС України.

Копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 березня 2016 року заявник отримав 29 березня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог вказаної ухвали заявник з листом від 18 квітня 2016 року надав копію поданого до суду апеляційної інстанції клопотання від 04 квітня 2016 року про надання копії оскаржуваного судового рішення, а також копії журналів реєстрації вхідної кореспонденції на підприємстві.

Означені документи не дають підстав вважати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними, адже не підтверджують факту не направлення (несвоєчасного направлення) судом апеляційної інстанції копії оскаржуваного судового рішення на адресу заявника. При цьому, реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією особи, а тому відсутність реєстрації кореспонденції у відповідних журналах не може бути самостійним доказом вищевказаним обставинам.

Окрім цього, аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про невідповідність останньої вимогам частини п’ятої статті 213 КАС України в частині сплати судового збору.

Так, згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сплачується 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до підпункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом, ставки судового збору за звернення до адміністративного суду встановлені в таких розмірах: за подання адміністративного позову майнового характеру - 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання адміністративного позову немайнового характеру - 0,06 розміру мінімальної заробітної плати. Частина третя статті 6 цього ж Закону визначає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» станом на 1 січня 2014 року місячний розмір мінімальної заробітної плати становить 1218,00 грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в даній справі позивачем заявлені вимоги як майнового, так і немайнового характеру.

Враховуючи викладене та загальну суму заявлених у справі позовних вимог майнового характеру, в задоволенні яких відмовлено, що є предметом касаційного оскарження, ставка судового збору за звернення з даною касаційною скаргою складає 5934,10 грн., з яких: 5846,40 грн. – у частині позовної вимоги майнового характеру (120 відсотків від 1218*4); 87,70 грн. – у частині позовної вимоги немайнового характеру (120 відсотків від 1218*0,06).

До поданої касаційної скарги додано документ про сплату судового збору в сумі 672,33 грн., що не відповідає вищевикладеному.

Статтею 102 КАС України суду надано право продовжити установлений ним процесуальний строк.

З огляду на викладене суд уважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, установивши новий строк для їх усунення шляхом зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, а також сплати (доплати) судового збору за звернення з касаційною скаргою в установленому законом розмірі та надання до суду оригіналу документу про його сплату.

Керуючись статтями 102, 108, 165, 213, 214 КАС України,

у х в а л и в :

Продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановивши новий строк для їх усунення – протягом тридцяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С. Розваляєва