Справа № 803/672/16
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

06 травня 2016 року Справа № 803/672/16

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Мачульський В.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про стягнення середнього заробітку у зв'язку з затримкою виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби про стягнення середнього заробітку у зв'язку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на посаді, починаючи з 01.08.2014 року по 27.10.2015 року.

Відповідно до частини другої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

У відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17.07.2012 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.05.2014 року, в справі № 2а/0370/1498/12 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1, визнано протиправним та скасовано наказ Ягодинської митниці Державної митної служби України від 03 березня 2012 року № 239-к «Про звільнення працівників митниці» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора сектору митного оформлення № 4 митного поста «Доманове» Ягодинської митниці 06.03.2012 року в зв'язку із скороченням чисельності працівників; поновлено ОСОБА_1 в митних органах на рівнозначній посаді на Ягодинській митниці з 06 березня 2012 року; стягнуто з Ягодинської митниці на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 14565,82 грн. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 3556,82 грн. звернуто до негайного виконання.

Відповідно до наказу Волинської митниці ДФС № 1171-о від 27.10.2015 року ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 4 митного поста «Доманове» Ягодинської митниці з 06.03.2012 року.

У відповідності до пункту 34 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику вирішення трудових спорів», рішення вважається виконаним з дня винесення наказу роботодавцем. Враховуючи суттєву затримку у виконанні вищевказаного рішення, позивач звернувся до суду з окремим адміністративним позовом про стягнення середньомісячного заробітку за час такої затримки.

Частиною п'ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 255 КАС України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з статтею 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць. Частиною другою статті 257 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Також, згідно з частиною другої статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

В пунктах 46, 48, 51, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю.

Порядок і умови вирішення питання про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі працівника визначено статтею 236 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України).

Вищевказана стаття передбачає, що у разі затримки власником або уповноваженим органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

При несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чітко визначений законом проміжок часу: з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядав трудовий спір, до дня його фактичного виконання.

Крім цього, частинами 9, 10 статті 267 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. В разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частини другої статті 162 КАС України.

При цьому суд виходить з того, що правовідносини сторін, що виникають під час та у зв'язку із виконанням постанови суду, є частиною судового провадження. Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (N 1) [ВП], № 36813/97, п. 197). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» N 11944/05 від 12 травня 2011 року).

Отже, звернення ОСОБА_1 до суду має на меті вирішення правових питань, що виникли у зв'язку із виконанням постанови Волинського окружного адміністративного суду від 17.07.2012 року у справі №2а/0370/1498/12 та захисту її прав як позивача, підтверджених такою постановою, зокрема права на оплату праці за час затримки виконання рішення суду. З огляду на це, розгляд заяви повинен відбуватись в межах того самого публічно-правового спору, тобто спору про поновлення ОСОБА_1 на публічній службі, що був вирішений судом, що набрало законної сили.

Відтак, підстав для розгляду та вирішення нового публічно-правого спору за окремим адміністративним позовом ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку у зв'язку з затримкою виконання рішення суду немає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Частиною шостої статті 109 КАС України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Одночасно суд роз'яснює позивачу, що звернувшись з даним адміністративним позовом, ним обрано не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав, відповідно спірні правовідносини можуть бути врегульовані шляхом подачі заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, тобто до Волинського окружного адміністративного суду виключно в межах справи №2а/0370/1498/12.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 236 Кодексу Законів про працю України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про стягнення середнього заробітку у зв'язку з затримкою виконання рішення суду відмовити.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Мачульський