Справа № 826/12459/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Атлетика Віва» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 березня 2016 року позов ПрАТ «Атлетика Віва» задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві від 26 грудня 2014 року № та від 23 березня 2015 року №. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів невірного застосування норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що прийняті податковим органом спірні податкові повідомлення-рішення є законними та правомірними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.Києві на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України проведено перевірку своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ позивачем, якою встановлено порушення правил сплати (перерахування) податків платником або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори та передбаченого п.203.2 ст.203, п.57.1 ст.57 ПК України, за наслідками якої складено акт від 28 листопада 2014 року №9709/26-51-15-01-11.

За наслідками розгляду заперечень до вказаного акту перевірки листом ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві від 24 грудня 2014 року №14318/10/26-51-15-01-127 позивача повідомлено, що висновки акту перевірки від 28 листопада 2014 року №9709/26-51-15-01-11 відповідають чинному законодавству.

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення форми «Ш»: від 26 грудня 2014 року №, яким за затримку на 13 та 1 календарних днів сплати грошового зобов'язання в розмірі 140938,00 грн. зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 14093,80 грн.; №, яким за затримку на 106, 106, 61 календарних днів сплати грошового зобов'язання в розмірі 732086,90 грн. зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 146417,38 грн.

За наслідками розгляду скарги позивача Головним управлінням ДФС у м.Києві прийнято рішення від 20 березня 2015 року №4571/10/26-15-10-06, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 грудня 2014 року № в частині застосованих штрафних санкцій у сумі 5089,00 грн., в іншій частині залишено без змін, залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 26 грудня 2014 року №, а первинну скаргу позивача задоволено частково.

23 березня 2015 року ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві на підставі рішення ГУ ДФС у м.Києві від 20 березня 2015 року №4571/10/26-15-10-06 винесено податкове повідомлення-рішення №, яким за затримку сплати суми грошового зобов'язання зобов'язано ПрАТ «Атлетика Віва» сплатити штраф у сумі 9004,80 грн.

За наслідком розгляду повторної скарги рішенням ДФС України від 20 травня 2015 року №10603/6/99-99-10-01-02-25 залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 26 грудня 2014 року № та № з урахуванням рішення ГУ ДФС у м.Києві від 20 березня 2015 року №4571/10/26-15-10-06, а скаргу позивача залишено без задоволення.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про необхідність визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26 грудня 2014 року № та від 23 березня 2015 року №, оскільки висновки податкового органу щодо порушення позивачем термінів сплати грошового зобов'язання є необґрунтованими, а проведені позивачем уточнення не призвели до нарахування податку.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи

Нормами пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

В силу вимог п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Разом з тим, згідно п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки податкового органу щодо порушення позивачем термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань з ПДВ, з урахуванням рішення ГУ ДФС України від 20 березня 2015 року №4571/10/26-15-10-06, ґрунтуються на тому, що погашення податкових зобов'язань позивачем здійснювалось наступним чином: уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2012 року (від 19 квітня 2013 року №) позивачем нараховано 19 квітня 2013 року суму 1831716,00 грн., яку погашено 19 квітня 2013 року у сумі 1154581,09 грн. за рахунок переплати, 22 квітня 2013 року у сумі 90048,00 грн. у зв'язку з поданням податкової декларації з ПДВ за березень 2013 року (від 19 квітня 2013 року №), 05 серпня 2013 року у сумі 396723,00 грн. у зв'язку з поданням уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2013 року (від 05 серпня 2013 року №), 05 серпня 2013 року у сумі 190363,91 грн. у зв'язку з поданням уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень 2013 року (від 05 серпня 2013 року №); згідно з податковим повідомленням-рішенням від 29 квітня 2013 року № нараховано 23 липня 2013 року суму 50890,00 грн., яку погашено 05 серпня 2013 року у зв'язку з поданням уточнюючого розрахунку (від 05 серпня 2013 року №); згідно з актом камеральної перевірки від 21 травня 2013 року №2135/15-29 нараховано 05 червня 2013 року суму 145000,00 грн., яку погашено 05 серпня 2013 року у зв'язку з поданням уточнюючого розрахунку (від 05 серпня 2013 року №).

Таким чином, на думку податкового органу, погашення узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ відбулося шляхом подання позивачем уточнюючих розрахунків та податкової декларації вже після виникнення такого зобов'язання з пропуском строку їх самостійного погашення, встановленого приписами ст.57 ПК України, що і було підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Правомірність подання позивачем наведених вище уточнюючих розрахунків податковим органом не заперечується.

Відповідно до п.п.200.1-200.4 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Атлетика Віва» 19 квітня 2013 року подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2012 року №, яким збільшено податкові зобов'язання з ПДВ на суму 1831716,00 та у відповідності до п.50.1 ст.50 ПК України нараховано штраф у розмірі 3% від суми недоплати в сумі 54952,00 грн.

Відповідно до поданої позивачем копії банківської виписки по рахунку, ПДВ у розмірі 1094822,00 грн. та штраф на суму 54952,00 грн. сплачені позивачем грошовими коштами 19 квітня 2013 року.

Залишок у розмірі 736894,00 грн. було погашено за рахунок зарахування від'ємного значення з ПДВ, накопиченого за січень-березень 2013 року у сумі 736894,00 грн., оскільки як вбачається з матеріалів справи згідно податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2013 року (№ від 20 лютого 2013 року) від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту становило 575500,00 грн., згідно податкової декларації за лютий 2013 року (№ від 19 березня 2013 року) від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного періоду становило 16394,00 грн., попереднього - 575500,00 грн., згідно податкової декларації за березень 2013 року (№ від 19 квітня 2013 року) від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного періоду становило 145000,00 грн.

З наявних в матеріалах справи копій уточнених розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2013 року та за травень 2013 року вбачається, що уточнення були здійснені в рядках 23.2 «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість в наступних звітних (податкових) періодах» та 24 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22 - рядок 23.1 - рядок 23.2)» та полягали в переведення показників з одного рядка до іншого.

Проведені позивачем зміни у вказаних рядках декларацій з ПДВ не призвели до нарахування податку та мали наслідком лише зміни виду використання накопиченого від'ємного значення ПДВ, за рахунок якого і відбулося погашення податкових зобов'язань. Таке коригування не вчинило впливу на значення податкового зобов'язання позивача з вказаного податку в цілому, задекларовані суми у розмірі 396723,00 грн., 190363,90 грн. та 90048,00 грн. є від'ємним значенням ПДВ, яке було сформовано позивачем станом на квітень 2013 року, що спростовує висновки податкового органу стосовно порушення граничних строків сплати узгоджених грошових зобов'язань з ПДВ з огляду на їх відсутність.

Частинами 3, 5 ст.254 КАС України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Приймаючи до уваги, що податкове повідомлення-рішення від 29 квітня 2013 року № було оскаржено позивачем у судовому порядку та постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 грудня 2013 року у справі №826/16641/13 у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Атлетика Віва» було відмовлено, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, з огляду на приписи п.56.18 ст.56 ПК України, зобов'язання, яке виникло на підставі податкового повідомлення-рішення від 29 квітня 2013 року №, набуло статусу узгодженого лише 13 березня 2014 року, а тому твердження податкового органу щодо порушення позивачем термінів сплати грошового зобов'язання, нарахованого згідно зазначеного податкового повідомлення-рішення, з огляду на його погашення 05 серпня 2013 року шляхом подання уточнюючого розрахунку (від 05 серпня 2013 року №), є необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішенням ГУ ДФС у м.Києві від 20 березня 2015 року №4571/10/26-15-10-06 скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 грудня 2014 року № в частині застосованих штрафних санкцій у сумі 5089,00 грн. (10% за прострочення на 13 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 50890,00 грн.), нове податкове повідомлення-рішення від 23 березня 2015 року № прийнято за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 90048,00 грн. згідно уточнюючого розрахунку від 19 квітня 2013 року, а тому фактично відповідачем оскаржуваними в даній справі податковими повідомленнями-рішеннями не застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення від 29 квітня 2013 року №.

Разом з тим, пп.60.1.3 п.60.1 ст.60 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Згідно п.60.4 ст.40 ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Враховуючи, що рішенням ГУ ДФС у м.Києві від 20 березня 2015 року №4571/10/26-15-10-06 зменшено нараховану суму грошового зобов'язання позивача шляхом скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві від 26 грудня 2014 року № в частині застосованих штрафних санкцій у сумі 5089,00 грн., в іншій частині залишено без змін, на підставі чого ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві прийнято податкове повідомлення рішенні від 23 березня 2015 року №, податкове повідомлення рішення від 26 грудня 2014 року № вважається відкликаним відповідно до ст.60 ПК України, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування повідомлення-рішення від 26 грудня 2014 року № є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем всупереч ч.2 ст.71 КАС України не доведено наявність порушення позивачем граничних строків сплати узгоджених грошових зобов'язань з ПДВ, з огляду на відсутність узгоджених податкових зобов'язань у позивача, оскільки уточнення податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2013 року та за травень 2013 року не призвели до нарахування податку та мали наслідком лише зміни виду використання накопиченого від'ємного значення ПДВ, за рахунок якого і відбулося погашення податкових зобов'язань, а задекларовані суми позивача з вказаного податку є від'ємним значенням.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач всупереч ч.2 ст.71 КАС України не довів правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень № від 26 грудня 2014 року та № від 23 березня 2015 року, які є протиправними та підлягають скасуванню.

Разом з тим, згідно ч.6 ст.187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року апелянту відстрочено сплату судового збору по день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції у розмірі 3729,35 грн. підлягає стягненню з апелянта.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 березня 2016 року - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м.Києві в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м.Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030101) судовий збір у розмірі 3729,35 грн. (три тисячі сімсот двадцять дев'ять грн. 35 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 04 травня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.