Справа № 826/708/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2016 р. м. Київ К/800/53332/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Шевчук П.О.,

представника позивача Зернової А.А., Зернової Н.В.,

представника відповідача Шкодича Ю.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 у справі №826/708/13-а за позовом Приватного підприємства «Теплобуд» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представників сторін, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2013 у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Теплобуд» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2013 скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.11.2012 №001789/1502.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві 05.09.2013 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 29.10.2013 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 102.5 статті 102, пункту 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, пункту 7.3 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005 №276, статей 4, 10 Закону України «Про обіг векселів в Україні», статей 11, 69, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби проведено камеральну перевірку даних, задекларованих Приватним підприємством «Теплобуд» у податковій звітності з податку на додану вартість за період серпень 2009 року - вересень 2012 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14, пункту 102.5 статті 102, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункту 198.3 статті 198, статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення залишку від'ємного значення податку на додану вартість попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 24 декларації звітного (податкового) періоду) за вересень 2012 року на суму 502115,00грн.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби складено акт від 31.10.2012 №1530/1502 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.11.2012 №001789/1502, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість всього на суму 502115,00грн.

Фактичною підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення став висновок податкового органу, що суми ПДВ за взаємовідносинами з Виробничо-технічним підприємством «Квант» не були фактично сплачені позивачем на рахунок його контрагента, оскільки сума від'ємного значення з ПДВ виникла у позивача за наслідками правовідносин із контрагентом Виробничо-технічним підприємством «Квант», розрахунки із яким були проведені шляхом видачі 34 простих векселів від 25.12.2007 на загальну суму 3360299,35грн., які були непогашеними станом на час перевірки позивача.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно договорів купівлі-продажу від 10.08.2007 позивачем було придбано у Виробничо-технічного підприємства «Квант» 30 квартир за адресою: с. Решитилівка, вул. Жовтнева, буд. 30-А, на загальну суму 3360299,35грн., в оплату яких було видано 34 простих векселів.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з 2007 року по 2013 рік позивачем не було погашено жодного з 34 простих векселів, строк їх погашення постійно пролонговується, такий правочин позивача із контрагентом не був спрямований на настання правових наслідків.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що термін пред'явлення простих векселів ще не настав, а строк позовної давності щодо погашення вексельної заборгованості не закінчився, висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для формування позивачем податкового кредиту за такими операціями є передчасним.

Проте, суд касаційної інстанції не може визнати законними і обґрунтованими судові рішення попередніх інстанцій.

За змістом підпункту 5.1.20 пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про податок на додану вартість» звільняються від оподаткування операції з поставки житла (об'єктів житлового фонду), крім їх першої поставки.

Для цілей цього підпункту під першою поставкою житла (об'єкта житлового фонду) розуміється: а) перше передання готового новозбудованого житла (об'єкта житлового фонду) у власність покупця або поставка послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла за рахунок замовника; б) перший продаж реконструйованого або капітально відремонтованого житла (об'єкта житлового фонду) покупцю, який є особою, іншою, ніж власник такого об'єкта на момент виведення його з експлуатації (використання) у зв'язку з такою реконструкцією або капітальним ремонтом, або поставка послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) з такої реконструкції чи капітального ремонту за рахунок замовника.

Норми цього підпункту поширюються також на першу поставку дачних або садових будинків, а також будь-яких інших об'єктів власності, зареєстрованих згідно із законодавством як житло (житловий фонд), індивідуальних гаражів чи індивідуальних місць на гаражних стоянках.

Таким чином, для правильного вирішення справи судам необхідно було з'ясувати обставини справи щодо придбання позивачем об'єктів житлового фонду, а саме чи придбавалися позивачем квартири на вторинному ринку чи мала місце перша поставка житла, оскільки у випадку придбання об'єктів житлового фонду на вторинному ринку операція з його придбання звільняється від оподаткування податком на додану вартість, що виключає можливість нарахування податкового кредиту за наслідками такого придбання. До того ж, у випадку встановлення, що відбулася саме перша поставка житла, судам необхідно перевірити зв'язок придбання квартир з господарською діяльністю підприємства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Проте, судами попередніх інстанцій зазначені вище вимоги процесуального законодавства не виконано, обставини справи встановлені неповно, що і потягло за собою прийняття судових рішень, які не відповідають вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2013 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 у справі №826/708/13-а скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв