Справа № 643/72/16-ц
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 квітня 2016 р. № 643/72/16-ц

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про стягнення середньої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 28.04.2016 року, просив суд стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції в Харківській області середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку, починаючи з 02.12.2015 року та по день фактичного розрахунку - 13.04.2016р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 13.08.2015р. був призначений на посаду старшого інспектора взводу № 4 РПСМОП «Харків 2» ГУМВСУ в Харківській області, згідно Наказу № 410 о/с від 13.08.2015р. 06.11.2015р., перебуваючи у службовому відрядженні у зоні проведення АТО, позивач був звільнений з займаної посади з РПСМОП «Харків 2» ГУМВСУ в Харківській області, згідно Наказу № 672 о/с від 06.11.2015р. 07.11.2015р. позивач перейшов на службу до Національної поліції, та був призначений на посаду старшого інспектора БПСПОП «Харків» ГУ НП в Харківській області, згідно Наказу № 37 о/с від 07.11.2015р., продовжуючи знаходитися у службовому відрядженні у зоні проведення АТО. 01.12.2015р. був звільнений з займаної посади зі служби в ГУ НП в Харківській області за власним бажанням, згідно Наказу № 63 о/с від 01.12.2015р. На даний час відповідач не виплатив позивачу середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку, починаючи з 02.12.2015 року та по день фактичного розрахунку - 13.04.2016р.

Позивач в судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, посилаючись на вказані вище обставини просив суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, з урахуванням уточнених позовних вимог.

Представник Головного управління Національної поліції в Харківській області, у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання, в якому просив суд розглядати позов без участі представника Головного управління Національної поліції в Харківській області, та зазначив, що надані заперечення до позову підтримує у повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом ГУМВС України в Харківській області від 13.08.2015 № 410 о/с позивач, ОСОБА_1, був призначений на посаду старшого інспектора взводу № 4 роти патрульної служби міліції особливого призначення «Харків-2» ГУМВСУ в Харківській області (а.с.13).

На підставі Закону України «Про Національну поліцію» і постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» всі посади ГУМВС скорочено, створено новий територіальний публічний орган виконавчої влади - Головне управління Національної поліції в Харківській області, який не є правонаступником ГУМВС України в Харківській області, що ліквідується.

Наказом ГУМВС України в Харківській області від 06.11.2015 № 672 о/с позивача, ОСОБА_1, звільнено з ОВС на підставі п. 64 «З» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

Наказом ГУНП в Харківській області від 07.11.2015 № 37 о/с призначено на посаду старшого інспектора батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Харків» ГУНП в Харківській області (а.с.6-10).

Наказом ГУНП в Харківській області від 01.12.2015 № 63 о/с позивача, ОСОБА_1, звільнено згідно ч.7 п.1. ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

З матеріалів справи вбачається, що наказ про звільнення позивача було винесено на підставі рапорту ОСОБА_1 від 17.11.2015 року (а.с. 17).

Правовий і соціальний статус, умови проходження служби працівниками поліції, розміри і порядок виплати їм грошового забезпечення, регулюється окремим законодавством, а саме Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Абзацом 2 частини 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 № 13 роз'яснено, що згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України суди вирішують будь-які індивідуальні трудові спори щодо оплати праці в порядку, передбаченому гл. XV Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), за вибором працівника безпосередньо або після попереднього розгляду в Комісії по трудових спорах (далі - КТС). Вимоги про оплату праці декількох або групи працівників, у тому числі заявлені в їхніх інтересах уповноваженими на це законом органами, не можуть бути об'єднані в одному провадженні через відсутність необхідної для цього спільності предмета позову.

Передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

Оскільки позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, то до нього застосовуються норми спеціального законодавства. Зокрема, порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ встановлені Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України від 31.12.2007 №499.

Нормами спеціального законодавства не передбачено стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Суд зазначає, що частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про стягнення середньої заробітної плати - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.