Справа № 2-а-6160/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6160/11
Провадження № 2-а/1015/4969/11
ПОСТАНОВА

іменем України

10.11.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій посадових осіб не правомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідачів ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації про визнання дій посадових осіб не правомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії та допомоги на оздоровлення.

Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області. Згідно довідки медико-соціальної (експертної) комісії йому встановлена ІІ група інвалідності безстроково. Має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, видане 28.07.2011 р.

Він, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на отримання державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ.

Згідно вимог ст. 50 Закону, особам віднесеним до І категорії (ІІ групи інвалідності), призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно вимог ст. 49, ч. 4 ст. 54 Закону встановлено, що у всіх випадках для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (ІІ групи інвалідності), щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, розмір пенсії не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Він отримує пенсію у значно меншому розмірі ніж передбачено чинним законодавством України, тому звернувся до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою про проведення перерахунку основної та додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Йому було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, та повідомлено, що нарахування проводяться правильно.

Вважає дії ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії неправомірними.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просив визнати протиправними дії ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області відносно нарахування та здійснення перерахування раніше призначеної основної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю та нарахуванні й виплаті в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязати ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області провести перерахунок та виплату, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (ІІ групи інвалідності), основної пенсії згідно вимог ст. 152 Конституції України, ст. 1175, ст. 268 ЦК України та ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з врахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 28.07.2011 року по момент винесення рішення з урахуванням проведених виплат; зобовязати ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області усунути порушення, а саме призначити (встановити), як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (ІІ групи інвалідності), основну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 75 % від мінімальної за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і виплачувати в подальшому до часу поки діє дана норма Закону; стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн.; зобовязати ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області утриматись від самостійного відходу від встановленого судом порядку нарахування пенсії.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, проти позову заперечує повністю. Подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки підвищення до пенсії виплачується у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року та Постанови КМУ № 654, якими передбачено, що особам, які постраждали внаслідок ЧАЕС, щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується особам, які належать до 4 категорії у розмірі 5 % прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатного населення.

Відповідно до вимог п. 4 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», встановлено, що у 2011 році норми і положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України.

ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області ніяким чином не може звужувати коло конституційних прав громадян, оскільки проводить діяльність на основі і відповідно до діючого законодавства України. Відповідно до ст. 62 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розяснення порядку застосування цього закону провадиться у порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Ухвалою суду від 10 листопада 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 у справі за позовом до відповідачів ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації про визнання дій посадових осіб не правомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії та допомоги на оздоровлення розєднано в самостійні провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, отримує пенсію за віком, призначену відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з виплатою додаткової пенсії по інвалідності ІІ групи, захворювання повязане з впливом аварії на ЧАЕС, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А № 117541 від 28 липня 2011 року. Є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до наданої копії довідки до акту огляду МСЕК, Сер КИО І № 364856 від 6 травня 2011 року позивачу встановлена 2-га група інвалідності захворювання, яке повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

15 серпня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою стосовно здійснення перерахунку йому пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом № 7853/Є-01 від 13.09.2011 р. йому було відмовило у здійсненні такого перерахунку.

Відповідно до вимог п. 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подачі заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в порядку та на умовах Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач не надав суду доказів, що ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі неправомірно виплачує йому пенсію відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пенсія позивачу відповідно до вимог ст. 54 Закону не призначалась, з відповідною заявою до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі про переведення з одного виду пенсії на інший він не звертався, а тому вимога про проведення перерахунку є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах І групи 100 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІ групи 75 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІІ групи 50 % мінімальної пенсії за віком. Отже в силу наведеної норми, позивач має право на додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у його рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Згідно вимог п. 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року визначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року основні державні соціальні гарантії, до яких відноситься, зокрема і мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Відтак, виходячи з вищенаведого та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягатимуть саме положення ст. ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, які передбачають, що додаткова пенсія, інвалідам 3-ї групи, віднесеним до І категорії, виплачується у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, а не норми постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 та від 16.07.2008 року № 654.

Суд вважає, що позивач має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка має бути виплачена відповідачем відповідно до мінімальної пенсії за віком, розмір якої передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постановою Кабінету Міністрів України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Відповідно до п. 7 Закону України вiд 14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пункт 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», відповідно до п. 4 передбачено: встановити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (2195-15) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (2262-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік». Даний закон набрав чинності 19 червня 2011 року і на даний час він неконституційним не визнавався.

Зазначена Постанова Кабінету Міністрів України набрала законної сили 23.07.2011 року.

Отже, на даний час такий порядок та розмір, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, Кабінетом Міністрів України не встановлено.

Згідно вимог ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення може бути постановлене тільки щодо правовідносин, які склались на день його постановлення, та має бути наслідком чинного правового регулювання. Суд не може обмежувати законодавчий орган в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних правовідносин.

Враховуючи дату звернення позивача до суду 29.09.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивача за період починаючи з 6 травня 2011 року по 23 липня 2011 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Щодо заявлених вимог позивача про стягнення з ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області на її користь 500,00 (пятсот) грн. витрат на правову допомогу, то вони задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст. 90 КАС України. Згідно вимог ст. 90 КАС України витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Позивач не надав суду доказів, що правова допомога надавалася адвокатом або іншим фахівцем в галузі права.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 152 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст. ст. 71, 86, 99, 158, 159, 160 - 163, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, за період з 6 травня 2011 року по 23 липня 2011 року включно, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом деяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук