Справа № 295/5424/16-а
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/5424/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2016 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого судді Стрілецької О.В.

З участю секретаря Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить зобовязати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 28.07.2015 року Богунським районним судом м. Житомира по справі № 2-а-567/12 та здійснити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії щодо виконання судового рішення.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 29.10.2015 року позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області із заявою про прийняття до виконання вказаного вище виконавчого листа, відповідно до якого Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області зобовязано нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, починаючи з 02.12.2012 року.

Відповідно до листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області № 67/3.3/2.1-31 від 29.01.2016 року представника позивача було повідомлено, що 04.11.2015 року вказаний виконавчий лист був внесений до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, виконання рішень по таким справам здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, відповідно до якого встановлений особливий порядок виконання рішень по певним категоріям справ, примусове виконання рішення в таких справах не проводиться.

Позивач вважає протиправним те, що державний виконавець не відкрив виконавче провадження згідно поданої заяви, при цьому посилається на норми Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до змісту яких передбачено порядок здійснення примусового виконання всіх судових рішень. Вважає, що виконання даного виконавчого листа не підпадає під дію Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

В позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника, що відповідає положенням ч. 4 ст. 122 КАС України.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що виконання виконавчого листа, в якому боржником є державний орган, а рішення по справі набрало чинності до 01.01.2013 року, виконується відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 404 від 03.09.2014 року. Відкриття в такому випадку виконавчого провадження згідно Закону України «Про виконавче провадження» та здійснення примусового виконання рішення суду не передбачено, дії відповідача є правомірними, підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні. Письмові заперечення приєднані до матеріалів справи (а.с. 23-25).

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.07.2015 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії видано виконавчий лист, згідно якого Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобовязано нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, починаючи з 02.03.2012 року. Постанова суду набрала законної сили 16.10.2012 року (а.с. 4).

29.10.2015 року стягувач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області із заявою про прийняття до виконання вказаного вище виконавчого листа. До заяви долучено оригінал виконавчого листа, копію ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 08.10.2015 року про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа, копії паспорта, картки платника податків, довіреності (а.с. 5).

Зі змісту повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою № 2742/37/3.2-27 від 30.11.2015 року, підписаного відповідальною особою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, вбачається, що подане заявником рішення відповідно до пункту 7 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 404 від 03.09.2014 року, прийнято для обліку та включено до першої черги задоволення вимог. Дані про рішення внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (а.с. 7).

Згідно додатку-повідомлення дане рішення зареєстровано в Реєстрі 30.11.2015 року за № 49498324 (а.с. 7 на звороті).

В статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України від 04.11.2011 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) визначено як сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В частині 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В силу ч.ч. 1, 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

01.01.2013р. набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

В ст. 3 вказаного Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

При цьому пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Згідно ч. 1 ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

На виконання вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 03.09.2014 року №440, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі Порядок).

В пункті 1 Порядку вказано, що цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що заявник - фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ, або її представник. Рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року. Відповідальна особа (особи) - посадова особа органу державної виконавчої служби, на яку покладені обов'язки з ведення обліку рішень, виконання яких гарантується державою, інвентаризації заборгованості за цими рішеннями та їх передачі до органу Казначейства.

Згідно із пунктом 3 Порядку рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Відповідно до п. 4 Порядку заявник подає до органу державної виконавчої служби: заяву про виконання рішення; оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків та копію паспорта громадянина України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Житомирській області з відповідною заявою про прийняття до виконання виконавчого листа, до якого були долучені документи згідно п. 4 вказаного вище Порядку.

Абзацом 4 пункту 10 Порядку визначено, що якщо рішенням зобов'язано боржника здійснити нарахування (перерахунок тощо) та/або виплатити кошти, відповідальна особа разом з повідомленням надсилає боржнику або органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, копію рішення для здійснення нарахування суми коштів, що підлягає виплаті заявнику. Про здійснення нарахування боржник або орган державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, зобов'язаний повідомити відповідальній особі протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення із наданням відповідного документа про здійснення нарахування, підписаного уповноваженою особою і завіреного гербовою печаткою.

Пунктами 14-17 Порядку визначено, що до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, передаються рішення, які надійшли до 1 числа місяця, що настав за звітним періодом.

Відповідальна особа додає до рішень, які передаються до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, реквізити для перерахування коштів заявнику. У разі часткового виконання рішення до нього додаються підтверджувальні документи.

Передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акта приймання-передавання, акт приймання-передавання підписується відповідальною особою органу державної виконавчої служби та особою, визначеною керівником органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та затверджується керівниками зазначених органів.

Відповідальна особа не пізніше наступного робочого дня з дня затвердження акта приймання-передавання надсилає заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про передачу рішення до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, із зазначенням реквізитів акта приймання-передавання.

Відповідно до п. 19 Порядку, бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

З наведеного видно, що рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є державні органи, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року, виконуються відповідальною особою державної виконавчої служби не в порядку Закону України «Про виконавче провадження», а в спеціальному порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року №440.

В позовній заяві представник позивача зазанчила, що даний виконавчий лист не підлягає виконанню в спеціальному порядку, на нього не розповсюджуються норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, якщо боржником є державний орган, а виданий виконавчий лист не містить зобов'язання стягнути з боржника кошти або вчинити певні дії відносно майна, що належить боржнику. Такі доводи є безпідставними.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання якого прийнято і відповідний Порядок, під дію вказаного пункту підпадають також рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, до яких належать державні органи, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом. Крім того, пунктом 10 Порядку визначений спосіб виконання рішень суду, відповідно до яких боржникам необхідно провести дії по нарахуванню (перерахунку) та виплаті соціальних виплат.

З огляду на те, що виконавчий лист № 2-а-567/12, виданий на підставі постанови Богунського районного суду м. Житомира, яка набрала законної сили 16.10.2012 року, боржником, за яким є державний орган, суд приходить до висновку, що виконання даного виконавчого листа здійснюється в спеціальному порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року №440, а не в порядку примусового виконання згідно Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, суд вважає, що дії відповідача є правомірними, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 160, 181 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року №440, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адмінстративного позову ОСОБА_1 Гершевча відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Стрілецька