Справа № 815/2075/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2075/16
У Х В А Л А

04 травня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко О.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області № 12 про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення (висновку),

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області № 12 про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення (висновку).

Разом із вказаним адміністративним позовом, позивачем надано до суду клопотання про поновлення процесуальних термінів для оскарження рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.03.2016 року та подачі адміністративного позову.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву (скаргу) необхідно залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, як вбачається з даної статті, початок місячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Так, позивач в адміністративному позові зазначає, що він 11 березня 2016 року був ознайомлений із висновком атестаційної комісії, який викладений у ІV розділі атестаційного листа, відповідно до якого щодо ОСОБА_1 прийнято рішення, визначене підпунктом 4 пункту 5 розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейський, затвердженою наказом МВС від 17.11.2015 року №465 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

У своєму адміністративному позові, а також у клопотанні про поновлення строку оскарження, позивач зазначає, що з 30 березня 2016 року по 13 квітня 2016 року він знаходився на амбулаторному лікуванні. Враховуючи свою тимчасову непрацездатність, на думку позивача, він не мав можливості своєчасно підготувати необхідні матеріали та докази для обґрунтування адміністративного позову та своєчасного його подання. В зв'язку із вищенаведеним, позивач просить визнати поважними причини пропуску процесуальних строків звернення до адміністративного суду.

Як зазначає позивач, з оскаржуваним висновком атестаційної комісії він ознайомлений 11.03.2016 року.

При цьому, даний адміністративний позов підписаний та поданий до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду представником позивача 29.04.2016 року.

ОСОБА_1 ані у своєму адміністративному позові, ані у клопотанні про поновлення строку оскарження не зазначає, що йому перешкоджало звернутись із вказаним адміністративним позовом починаючи з 11.03.2016 року (момент, коли ОСОБА_1 дізнався про висновок атестаційної комісії) по 29.03.2016 року переддень виходу позивача на лікарняний).

Відтак, з викладеного вбачається, що станом на 29.04.2016 року, місячний строк звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом сплинув.

При цьому, позивачем не зазначається та з матеріалів справи не вбачається обставин, що заважали б позивачу та могли бути об'єктивними перешкодами для звернення до Одеського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк.

Суд враховує, що тривалість і правила обчислення строку звернення до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку. Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред'явлено позов.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59).

Відповідно до вимог ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що жодних належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом позивач не вказує і не надає, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об'єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Разом з цим, суд зазначає, що та обставина, що позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 30.03.2016 року по 13.04.2016 року, висновків суду щодо пропущення строків звернення до суду не спростовує, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України, на відміну від положень статей 263 та 264 Цивільного кодексу України, які визначають підстави зупинення чи переривання строків позовної давності, не передбачено можливості зупинення чи переривання строків звернення з позовом до адміністративного суду.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений строк звернення до суду та будь-яких обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем ні в позовній заяві, ні в клопотанні про поновлення строку оскарження не зазначено та окремо від позовної заяви до суду не надано, що унеможливлює визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, а отже про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку оскарження та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд вважає необхідним роз'яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, 100, 107, 155, 160, 165 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про поновлення процесуальних термінів для оскарження рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.03.2016 року та подачі адміністративного позову - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області № 12 про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення (висновку)- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.А. Вовченко