Справа № 813/1579/16
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/1579/16

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 травня 2016 року № 813/1579/16

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич А.З., перевіривши матеріали позовної заяви Кам’янка-Бузького об’єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до Відкритого акціонерного товариства «Розжалів» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Львівським окружним адміністративним судом отримано позовну заяву, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених на підставі п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.04.2016 року по 30.04.2016 року в сумі 1131,03 грн.

Одночасно з позовною заявою позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання цього позову. Клопотання обґрунтовано тим, що коштів, призначених для оплати судового збору у кошторисі управління Пенсійного фонду України на 2016 рік не передбачено, на підтвердження чого долучено довідку №544/12-12 від 28.04.2016 року. Разом з тим, зазначає, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності. Звернення до суду із вказаною позовною заявою спричинено необхідністю стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з боржника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.

За змістом ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підп. 1 п. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928-VIII у 2016 році місячний розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року встановлено в розмірі 1378,00 грн.

А тому, позивач за подання даної позовної заяви повинен сплатити судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Крім того, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Разом з тим, належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, позивачем до клопотання не додано. Відсутні, у тому числі й докази, які б підтверджували факт вжиття заходів, спрямованих на отримання коштів для сплати судового збору, зокрема, додаткових бюджетних асигнувань шляхом звернення до відповідного розпорядника коштів.

Обґрунтовуючи клопотання, позивач зазначає про відсутність можливості сплатити судовий збір у зв’язку із відсутністю достатнього фінансування коштів на цю мету, однак суд вважає такі доводи безпідставними з огляду на те, що п. 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року №484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким серед іншого скасовано встановлені раніше для податкових органів пільги щодо його сплати, Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України в ухвалі від 27.10.2015 року (справа №2а-3361/10), яка у відповідності до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою до застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення.

Щодо доводів позивача про те, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, то суд враховує, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та Європейський суд з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин, враховуючи виявленні недоліки, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу встановити строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 106, 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Кам’янка-Бузького об’єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до Відкритого акціонерного товариства «Розжалів» про стягнення заборгованості – залишити без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (м. Львів, вул. Чоловського, 2) в строку до 27 травня 2016 року включно: оригіналу документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її отримання до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.