Справа № 817/367/16
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

"04" травня 2016 р. Справа № 817/367/16

Суддя Житомирського апеляційного адміністративного суду Жизневська А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "18" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві про визнання дій та бездіяльність протиправною , -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від "18" квітня 2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху, оскільки в порушення ст.187 КАС України до скарги не додано документ про сплату судового збору. Особі, що подала апеляційну скаргу надано термін до "10" травня 2016 р. для усунення вказаних недоліків.

На виконання вказаної ухвали 27 квітня 2016 року на адресу суду надійшла заява від апелянта у якій просив звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до п.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" та продовжити термін виконання ухвали суду від 18 квітня 2016 року.

Вирішуючи питання щодо сплати судового збору, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов'язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Так, у рішенні від 10.11.2011 №15-рп/2011 Конституційний Суд України зазначає, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюється Законом України "Про судовий збір". Відтак, до застосування підлягає саме спеціальний Закон, а не Закон України "Про захист прав споживачів".

Окрім того, слід вказати, що позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу суду. Тобто, вирішується процесуальне питання щодо позову. А відтак, Закон України "Про захист прав споживачів" не підлягає застосуванню в даній ситуації.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

У відповідності до ст. 102 КАС України суд вважає за необхідне продовжити апелянту строк для виконання вимог ухвали від "18" квітня 2016 року по даній справі.

Керуючись ст.102, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_2 процесуальний строк для виконання вимог ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року до 19 травня 2016 року.

Копію ухвали про продовження процесуальних строків направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Суддя А.В. Жизневська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1