Справа № 816/4474/15
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/4474/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Жмурка П.Я.,

представника відповідача - Карлівського районного суду - Жмурка П.Я.,

представник відповідача - Територіального управління державної судової адміністрації України в Полтавській області - Пелих Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління державної судової адміністрації України в Полтавській області, Карлівського районного суду Полтавської області, начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області Клочка Івана Олексійовича та голови Карлівського районного суду Полтавської області Жмурка Павла Яковича про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління державної судової адміністрації України в Полтавській області, Карлівського районного суду Полтавської області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилався на те, що акт службового розслідування на підставі якого її було звільнено з посади керівника апарату Карлівського районного суду Полтавської області є незаконним, оскільки воно проведено на виконання наказу голови Карлівського районного суду Полтавської області який винесено з порушенням вимог Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року N 950. Стверджувала, що головою Карлівського районного суду Полтавської області Жмурком Павлом Яковичем на неї здійснювався тиск та погрози, з метою її звільнення з займаної посади за власним бажанням, про що свідчить винесення наказу "Про створення комісії для проведення службового розслідування по факту фальсифікації матеріалів цивільної справи №1608/2-689/10" на наступний день після відкликання нею заяви про звільнення.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у частині позовних вимог про скасування акту службового розслідування від 16 вересня 2015 року.

Ухвалою суду від 19 квітня 2016 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області Клочка Івана Олексійовича та голову Карлівського районного суду Полтавської області Жмурка Павла Яковича.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача Територіального управління державної судової адміністрації України в Полтавській області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні адміністративного позову відмовити посилаючись на те, що наказ начальника Територіального управління державної судової адміністрації України в Полтавській області № 71/к від 28 вересня 2015 року видано у відповідності до вимог ч. 3 ст. 151 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Вказував, що ОСОБА_1 було звільнено на підставі подання голови Карлівського районного суду Полтавської області Жмурка П.Я. від 22 вересня 2015 року за № 7493/15-вих та акту службового розслідування від 16 вересня 2015 року, яким встановлено порушення позивачкою вимог п. 2.1, 2.4, 2.11 Загальних правил поведінки державного службовця, затверджених наказом Головного управління державної служби України від 04 серпня 2010 року за № 214, п. 3.1 Правил поведінки працівника суду, затверджених рішенням Ради суддів України від 06 лютого 2009 № 33. Стверджував, що позивачка своїми діями порушила присягу державного службовця в частині суворого дотримання Конституції та законів України та сумлінного виконання своїх обов'язків.

Наголошував на тому, що ОСОБА_1 звільнена із займаної посади правомірно у порядку передбаченому чинним законодавством, а саме: Законом України "Про судоустрій та статус суддів", Законом України "Про державну службу", Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950.

Відповідач голова Карлівського районного суду Полтавської області Жмурко Павло Якович в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представник відповідача Карлівського районного суду Полтавської області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні адміністративного позову відмовити посилаючись на те, що голова Карлівського районного суду Полтавської області виносячи наказ від 28 вересня 2015 року № 47/ОС діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Стверджував, що позивачка не заперечує та не спростовує фактів виявлених службовим розслідуванням, а саме: порушення етичних норм поведінки державного службовця та працівника суду, а також порушення присяги державного службовця.

Відповідач начальник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області Клочко Іван Олексійович в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що з 24 жовтня 2008 року ОСОБА_1 працювала на посаді .

22 вересня 2015 року головою Карлівського районного суду Полтавської області на ім'я начальника ТУ ДСА України в Полтавській області внесено подання про звільнення з посади керівника апарату Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1.

Наказом ТУ ДСА України у Полтавській області від 28 вересня 2015 року № 71/к звільнено ОСОБА_1, керівника апарату Карлівського районного суду Полтавської області, з посади за порушення Присяги державного службовця, передбаченої ст. 17 Закону України "Про державну службу", відповідно до пункту 6 ст. 30 Закону України "Про державну службу".

Наказом голови Карлівського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2015 року № 47/ОС ОСОБА_1 звільнено з посади керівника апарату Карлівського районного суду Полтавської області за порушення Присяги державного службовця, передбаченої ст. 17 Закону України "Про державну службу", відповідно до пункту 6 ст. 30 Закону України "Про державну службу".

Не погоджуючись з вказаними наказами та наказом голови Карлівського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2015 року № 13/ОД "Про проведення службового розслідування працівників апарату Карлівського районного суду", позивачка оскаржила їх до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 (далі по тексту Порядок) стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування: у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян; у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства; на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри; з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України "Про запобігання корупції" в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції за рішенням керівника органу, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення.

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що рішення щодо проведення службового розслідування приймається вищими посадовими особами України, Першим віце-прем'єр-міністром України, керівником державного органу (посадовою особою), що призначив на посаду особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проводитися службове розслідування, керівником органу, в якому працює зазначена особа.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" голова місцевого суду: представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами; визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду; контролює ефективність діяльності апарату суду, вносить керівникові територіального управління Державної судової адміністрації України подання про призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду та про звільнення їх з посад, а також про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства; видає на підставі акта про призначення (обрання) суддею чи звільнення судді з посади відповідний наказ; повідомляє Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України, а також через веб-портал судової влади про наявність вакантних посад суддів у суді у триденний строк з дня їх утворення; забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду; організовує ведення в суді судової статистики та інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства; сприяє виконанню вимог щодо підвищення кваліфікації суддів місцевого суду; вносить на розгляд зборів суду пропозиції щодо кількості та персонального складу слідчих суддів; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Частиною четвертою статті 152 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що керівника апарату місцевого суду, його заступника призначає на посаду та звільняє з посади начальник відповідного територіального управління Державної судової адміністрації України за поданням голови місцевого суду, а керівників апаратів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Верховного Суду України, їх заступників - Голова Державної судової адміністрації України за поданням голови відповідного суду.

Системно аналізуючи вище наведенні норми, суд приходить до висновку, що наказ про проведення службового розслідування відносно керівника апарату місцевого суду має виносити голова відповідного суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень позивачки стосовно того, що рішення про проведення службового розслідування відносно неї має прийматися начальником Територіального управління Державної судової адміністрації.

Судом встановлено, що наказом голови Карлівського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2015 року № 13/ОД "Про проведення службового розслідування працівників апарату Карлівського районного суду", створено комісію з проведення службового розслідування по факту фальсифікації матеріалів цивільної справи № 1608/2-689/10 стосовно працівників апарату Карлівського районного суду Полтавської області та затверджено її склад.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань); заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, обґрунтована інформація про їх відхилення чи задоволення; висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 9 Порядку акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу державної влади (посадової особи), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, в одному примірнику. Перед поданням на розгляд з актом службового розслідування ознайомлюються особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, та керівник органу, в якому вона працює.

За результатами проведеного службового розслідування було складено акт від 16 вересня 2015 року без номеру, яким зокрема зафіксовано, що керівник апарату Карлівського районного суду ОСОБА_1 посприяла працівнику апарату суду ОСОБА_8, в зміні первинної позовної заяви, яка знаходилась в матеріалах цивільної справи №2-689/10, на виправлену чим порушила п.п. 2.1, 2.4, 4.5 Загальних правил поведінки державного службовця, затверджених наказом Головного управління державної служби України від 04 серпня 2010 року № 214, п.п. 3.1, 3.2 Правил поведінки працівників суду затверджених Рішенням Ради суддів України від 06 лютого 2009 року за № 33 та п. 7 ст. 35 Закону України "Про запобігання корупції". Своїми діями ОСОБА_1 порушила присягу державного службовця в частині суворого дотримання Конституції та законів України, а також в частині сумлінного виконання своїх обов'язків.

Судом встановлено та не заперечується позивачем по справі, що ОСОБА_1 з актом службового розслідування від 16 вересня 2015 року була ознайомлена 18 вересня 2015 року, про що свідчить її підпис наявний на останньому аркуші вказаного акту.

Абзацом 2 пункту 10 Порядку встановлено, що за результатами розгляду керівник органу державної влади (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін з дати надходження акта службового розслідування відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.

22 вересня 2015 року головною Карлівського районного суду Полтавської області Жмурком П.Я. на ім'я начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області Клочка Івана Олексійовича внесено подання про звільнення з посади керівника апарату Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1.

Частиною третьою статті 151 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" встановлено, що начальник територіального управління Державної судової адміністрації України за поданням голови місцевого суду призначає на посаду керівника апарату місцевого суду, заступника керівника апарату місцевого суду та звільняє їх з посади, за поданням голови місцевого суду застосовує до них заохочення або накладає дисциплінарні стягнення відповідно до закону; присвоює керівнику апарату місцевого суду, його заступнику ранги державного службовця відповідно до законодавства про державну службу.

28 вересня 2015 року на виконання подання голови Карлівського районного суду Полтавської області та у відповідності до вимог вказаної статті начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області винесено наказ № 71/К "Про звільнення ОСОБА_1", яким звільнено ОСОБА_1, керівника апарату Карлівського районного суду Полтавської області з посади 28.09.2015 за порушення Присяги державного службовця, передбаченої ст. 17 Закону України "Про державну службу", відповідно до пункту 6 ст. 30 Закону України "Про державну службу". З вказаним наказом ОСОБА_1 була ознайомлена 28 вересня 2015 року про що свідчить її підпис на копії наказу наявній в матеріалах справи.

На підставі наказу начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 71/К "Про звільнення ОСОБА_1" 28 вересня 2015 року головою Карлівського районного суду Полтавської області винесено наказ № 47/ОС "Про звільнення ОСОБА_1", яким керівника апарату Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 звільнено з посади з 29 вересня 20115 року за порушення Присяги державного службовця, передбаченої ст. 17 Закону України "Про державну службу", відповідно до пункту 6 ст. 30 Закону України "Про державну службу".

Крім того, в ході розгляду справи судом встановлено та підтверджується матеріалами справи у їх сукупності, що ОСОБА_1 користуючись своїм службовим становищем сприяла працівнику апарату Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_8 в заміні первинної позовної заяви, що знаходилась в матеріалах цивільної справи №2-689/10, на виправлену позовну заяву з додатковою позовною вимогою, чим порушила п.п. 2.1, 2.4 Загальних правил поведінки державного службовця, затверджених наказом Головного управління державної служби України від 04 серпня 2010 року № 214, п.п. 3.1, 3.2 Правил поведінки працівників суду затверджених Рішенням Ради суддів України від 06 лютого 2009 року за № 33.

Пунктами 2.1, 2.4 Загальних правил поведінки державного службовця, затверджених наказом Головного управління державної служби України від 04 серпня 2010 року № 214 встановлено, що державний службовець при виконанні службових обов'язків повинен діяти на підставі, в межах та у спосіб, які передбачені Конституцією України та законами України, а також чинними міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Акти місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийняті на відповідній території у межах їх повноважень, що не суперечать закону, є також обов'язковими до виконання державними службовцями будь-якого органу державної влади.

Державний службовець повинен сумлінно виконувати свої посадові обов'язки, дотримуватися високої культури спілкування, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, інших осіб, з якими у нього виникають відносини під час виконання своїх посадових обов'язків.

Державний службовець зобов'язаний не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам суспільства та держави чи негативно вплинути на його репутацію.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Правил поведінки працівників суду затверджених Рішенням Ради суддів України від 06 лютого 2009 року за № 33 у своїй службовій діяльності та поза службою кожен працівник суду зобов'язаний: дотримуватися Конституції України та законів України; прагнути бути обізнаним з усіма вимогами законів і підзаконних актів, правилами та процедурами щодо своїх службових обов'язків і неухильно виконувати їх.

Працівник суду повинен: своєчасно й ефективно виконувати посадові обов'язки чесно і сумлінно, відповідно до посадової інструкції, на високому професійному рівні; вирішувати самостійно завдання, пов'язані з виконанням посадових функцій. проявляючи високу організованість, вимогливість і принциповість; не заважаючи іншим працівникам суду виконувати їхні службові обов'язки; без наказу керівника утримуватися від виконання обов'язків, непередбачених посадою.

Статтею 17 Закону України "Про державну службу" встановлено, що громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: "Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки".

Державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги робиться запис у трудовій книжці.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сприяючи ОСОБА_8 у заміні первинної позовної заяви, що знаходилась в матеріалах цивільної справи №2-689/10, на виправлену позовну заяву з додатковою позовною вимогою ОСОБА_1 було порушено присягу державного службовця.

Пунктом 6 статті 30 Закону України "Про державну службу" встановлено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі: відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Обставини встановленні актом службового розслідування від 16 вересня 2015 року позивачкою в ході розгляду справи не заперечувались.

Твердження позивачки стосовно того, що наказ голови Карлівського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2015 року № 13/ОД "Про проведення службового розслідування працівників апарату Карлівського районного суду" є недійсним оскільки винесений під час його відрядження до Апеляційного суду Полтавської області, судом до уваги не приймаються, оскільки жодним нормативно-правовим актом не встановлено будь-яких заборон щодо прийняття керівником органу державної влади рішень бід час перебування у короткостроковому відрядженні в межах України.

Крім того, не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання доводи позивачки стосовно вчинення на неї тиску з боку голови Карлівського районного суду Полтавської області з метою її звільнення з займаної посади, з відповідними скаргами на неправомірні дії голови Карлівського районного суду Полтавської області позивачка до правоохоронних органів не зверталась.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування наказів голови Карлівського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2015 року № 13/ОД "Про проведення службового розслідування працівників апарату Карлівського районного суду", начальника ТУ ДСА України у Полтавській області від 28 вересня 2015 року № 71/К, голови Карлівського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2015 року № 47/ОС та поновлення позивачки на роботі задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. суд, приходить до висновку, що у вказаній вимозі необхідно відмовити, оскільки судом встановлено, що відповідачем правомірно прийнято накази про проведення службового розслідування та звільнення позивачки з займаної посади, отже позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 04 травня 2016 року.

Суддя С.С. Бойко