Справа № 826/1747/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/1747/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 травня 2016 року № 826/1747/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві

до

Комунального підприємства по утриманню житлового господарства

"Житлорембудсервіс" Деснянського району м.Києва

про

надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника

податків, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва про надання дозволу на погашення податкового боргу у розмірі 23 652 253, 60 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що у зв’язку з непогашенням відповідачем наявного у нього податкового боргу, а також, у зв’язку з тим, що вжиті заходи по погашенню податкового боргу не дали позитивних результатів, позивач має право на отримання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок його майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідач не заперечував проти наявності податкового боргу, однак вказав, що оскільки майно до якого податковим органом застосовано податкову заставу не є майном боржника, в даному випадку - Комунального підприємства по утриманню житлового господарства “Житлорембудсервіс”, а тому воно не може бути використане як джерело погашення податкового боргу.

Відповідач стверджував, що описане відповідачем майно складається як і з майна належного йому на праві власності, так і майна закріпленого за ним на праві господарського відання.

Також, відповідач зазначив, що йому на праві власності належить лише рухоме майно, зазначене в актах опису, а власником нерухомого майна, яке закріплене за відповідачем на праві господарського відання, є територіальна громада м. Києва.

При цьому, останні посилаються на положення п.п.87.3.2 ст.87 Податкового кодексу України, відповідно до яких не може бути використане як джерело погашення податкового боргу платника податків майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління та положення п.89.2 ст.89 Податкового кодексу України відповідно до яких право податкової застави не поширюється на майно, визначене п.п. 87.3.2 ст.87 Податкового кодексу України, та на положення статті 4 Закону України “Про заставу”, а саме, що предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення.

Суд дійшовши висновку, що на встановлення доцільності надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства “Житлорембудсервіс”, за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі може вплинути результат розгляду справи № 826/2793/15 ухвалою Окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року зупинив провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням по справі № 826/2793/15.

У судовому засіданні 29.03.2016 року судом поновлено провадження у справі та відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, за спільним клопотанням представників сторін, суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Суд, на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства здійснював розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши надані суду документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства “Житлорембудсервіс” (код ЄДРПОУ 31776030) перебуває на обліку у ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у місті Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 27 січня 2015 року за Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства “Житлорембудсервіс” рахується заборгованість у розмірі 23 652 253,60 грн.

Наявність вказаної заборгованості відповідач не заперечував. Докази на спростування доводів позивача про наявність податкового боргу суду не надано, як і підтверджень сплати узгоджених грошових зобов’язань.

Частиною 1 ст. 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі-Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 14.1.152., підпункту 14.1.155. пункту 14.1. статті 14 Кодексу, погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом; податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави;

Згідно пункту 87.1. статті 87 Кодексу, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2. статті 87.2. Кодексу).

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1. статті 88 Кодексу).

Згідно пункту 89.1. статті 89 Кодексу, право податкової застави виникає у разі:

89.1.1. несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

89.1.2. несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (пункт 89.2. статті 89 Кодексу).

Відповідно до пункту 89.3. статті 89 Кодексу, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня, зокрема, отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку (підпункт 93.1.1. пункту 93.1. статті 93 Кодексу).

Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті (пункту 93.2. статті 93 Кодексу).

Згідно пункту 95.1. статті 95 Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункту 95.2. статті 95 Кодексу).

Згідно пункту 95.3. статті 95 Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Кодексу).

На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України позивачем направлено відповідачу податкову вимогу від 05.06.2014 року №1/1231 та рішення про опис майна у податкову заставу №12/26-52-25-20 від 08.09.2014 року та №13/26-52-25-20 від 20.11.2014 року.

В подальшому, 08 вересня 2014 року податковим керуючим складено акт опису майна № 12/26-52-25-20, а 20 листопада 2014 року - акт опису майна № 13/26-52-25-20, які платником податків підписані без зауважень.

Не погоджуючись з рішенням, комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" та Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, треті особи: територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради та комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" про визнання протиправними та скасування рішення від 26 серпня 2008 року № 297 про опис майна у податкову заставу, актів опису майна від 08 вересня 2014 року № 12/26-52-25-30 та від 20 листопада 2014 року № 13/26-52-25-20, актів опису активів, на які поширюється право податкової застави, від 31 серпня 2008 року № 395 та від 12 грудня 2008 року № 553, а також актів опису активів від 22 вересня 2008 року № 3/24-141 та від 04 листопада 2008 року № 5/24-141 .

Судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року, у справі № 826/2793/15 в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що з метою вжиття заходів щодо погашення податкового боргу позивач вже звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з відповідними позовними заявами про стягнення з відповідача податкової заборгованості.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 (далі-Інструкція).

Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Таким чином, на підставі вищевказаного рішення суду ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві направлялись до установ банку інкасові доручення (розпорядження).

Проте, інкасові доручення не були виконані в зв'язку з чим повернуті контролюючому органу відповідно до п. 12.7, 12.9, 12.11 Інструкції. Підстава повернення яких - відсутність коштів на рахунках платника податків.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що достатньою умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є наявність у такого платника податкового боргу та відсутність на його розрахункових рахунках грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Доказів погашення податкового боргу відповідачем не надано, а з наданих інкасованих доручень вбачається, що їх повернено без виконання з підстав відсутності рахунку та платника.

Враховуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що, що позов Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва про надання дозволу на погашення податкового боргу у розмірі 23 652 253, 60 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами статей 69-71, 122,160-163,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекція у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Надати Державній податковій інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві дозвіл на погашення боргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства “Житлорембудсервіс” Деснянського району м. Києва (код ЄДРПОУ 31776030) у розмірі 23 652 253,60 грн. (двадцять три мільйони шістсот п’ятдесят дві тисячі двісті п’ятдесят три гривні 60 копійок) за рахунок майна що перебуває у податковій заставі відповідно до актів опису активів №12/26-52-25-20 від 08.09.2014 року та №13/26-52-25-20 від 20.11.2014 року.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур