Справа № 823/352/14
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Київ К/800/32211/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Костенка М.І.

при секретарі судового засідання Бовкуні В.В.,

за участю представників сторін: від позивача - Нечипоренко Ж.М.,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 р.

у справі № 823/352/14

за позовом Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Дельта»

до Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області

про скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Дельта» (далі - позивач, ПП «Виробничо-комерційна фірма «Дельта») звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі - відповідач, Золотоніська ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області), в якому просило суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Золотоніської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області від 03.02.2014 р. № 17-11.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2014 р. у задоволенні позову відмолено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 р. постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2014 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Золотоніської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області від 03.02.2014 р. № 17-11 в частині стягнення 109 729, 80 грн.

Не погоджуючись із прийнятими рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 р. та залишити в силі постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2014 р.

Позивач у письмових запереченнях на касаційну скаргу та в судовому засіданні проти доводів касаційної скарги заперечував, вважає оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції законним, обґрунтованим та прийнятим у відповідності до норм діючого законодавства, а тому просив суд касаційну скаргу податкового органу залишити без задоволення, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Золотоніською ОДПІ проведена планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства виробничо-комерційною фірмою «Дельта».

Результати перевірки відображені в акті № 567/23-107/2301/30272324 від 06.04.2006 р., яким встановлені порушення вимог податкового законодавства, а саме заниження податку на прибуток внаслідок недотримання вимог статті 1.22, підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в частині віднесення до загальної суми валового доходу сум, поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишилась неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку.

На підставі акту перевірки винесені податкові повідомлення-рішення № 779//0 від 19.04.2006, в якому сума податкового зобов'язання з податку на прибуток визначена в розмірі 207 196 грн. ( 152 290 грн. - сума основного зобов'язання та 54 906 грн. - сума штрафних (фінансових) санкцій) та № 1315//0 від 26.06.2006 в якому сума податкового зобов'язання з податку на прибуток визначена в 352 грн. ( де 335 грн. - сума основного зобов'язання та 17 грн. - сума штрафних (фінансових) санкцій), разом сума заборгованості становить 207 548 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.04.2009 р. у справі № 2-а-3126/08, яка ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2010 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 24.09.2012 р. залишена без змін, прийнято рішення стягнути з позивача в дохід бюджету за вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями 207 548 грн. заборгованості.

Судами попередніх інстанцій встановлено, заборгованість погашена позивачем 23.01.2014 р. , що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження та даними зворотнього боку облікової картки платника податків.

Крім того за даними облікової картки за позивачем нараховувалась пеня з 03.06.2008 р. по 22.01.2014 р.

03.02.2014 р. відповідач сформував податкову вимогу на загальну суму 169 355 грн. ( в т.ч. 1468, 31 грн. - основний платіж та 167 635, 69 грн.).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, сума пені в розмірі 167 635,69 грн. відповідачем було нарахована на суму 207 548 грн. податкового зобов'язання.

Період за який була нарахована вказана пеня складає з 03.06.2008 року по 23.01.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган при нарахуванні пені за період з 03.06.2008 р. по 23.01.2014 р. діяв правомірно та у відповідності до норм діючого законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, з чим погоджується колегія суддів касаційної інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з наступних мотивів.

Згідно з підпунктом 16.1.1 пункту 16.1 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181 (надалі - Закон №2181) після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно з підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Закону №2181 нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми податкового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання, визначеного цим Законом; б) при нарахуванні суми податкового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні згідно з нормами цього Закону.

Пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті (підпункт 16.4.1 пункту 16.4 статті 16 Закону № 2181).

Відповідно до підпункту 16.3.1 пункту 16.3 статті 16 Закону №2181 нарахування пені закінчується у день прийняття банком, обслуговуючим платника податків, платіжного доручення на сплату суми податкового боргу. У разі часткової сплати суми податкового боргу нарахування пені зупиняється на таку сплачену частку.

Зазначені норми узгоджуються із положеннями статті 129 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року. Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем нарахована пеня як в межах, так і поза межами строку давності, який встановлений для визначення грошового зобов'язання.

Таким чином, судом апеляційної інстанції вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що нарахування податковим органом пені на суму податкового боргу позивача за узгодженим грошовим зобов'язанням на суму 169 355,96 грн., здійснено відповідачем з порушенням законодавчо визначеного строку - 1095 днів. Враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

За таких обставин та з урахуванням вимог частини третьої статті 2, частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, отже, відсутні підстави для її задоволення.

З урахуванням викладеного, постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 р. у справі № 823/352/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя(підпис) І.В. Приходько
Судді: (підпис) І.О. Бухтіярова
(підпис) М.І. Костенко