Справа № 802/4291/14-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 травня 2016 р. Справа № 802/4291/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Т.О.

позивача: ОСОБА_1

за відсутності відповідачів

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Херсонського міського управління УМВС в Херсонській області

про: визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання дій неправомірними, скасування наказу, нарахування і виплати грошового забезпечення.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області безпідставно наказом від 23.04.2014 №88 о/с зараховано полковника міліції ОСОБА_1 у розпорядження УМВС, звільнивши його 21.04.2014 з посади начальника заступника начальника міського управління - начальника міліції з громадської безпеки Херсонського міського управління УМВС. Оскільки, незаконне зарахування позивача, в розпорядження УМВС України в Херсонській області слугувало підставою для втрати грошового забезпечення відповідно до ст. 19 Закону України "Про міліцію" та положень "Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" затвердженої наказом МВС України №499 від 31.12.2007, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав щодо скасування зазначеного наказу та зобов'язання нарахувати грошове забезпечення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірним і скасовано наказ УМВС України в Херсонській області від 23 квітня 2014 року №88 о/с в частині зарахування у розпорядження УМВС України полковника міліції ОСОБА_1 Зобов`язано УМВС України в Херсонській області за час перебування ОСОБА_1 від 21 квітня 2014 року по 17 грудня 2014 року включно нарахувати і виплатити грошове забезпечення за посадою заступника начальника міського управління - начальника міліції громадської безпеки Херсонського МУ УМВС України в Херсонській області та внести зміни у облікову картку грошового забезпечення та до грошового атестату. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням у справі, відповідач оскаржив його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України. Суд касаційної інстанції постанову ВОАС від 03.02.2015 та ухвалу ВААС від 28.04.2015 скасував, а справу направив до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою суду від 14 березня 2016 року справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд.

25.03.2016 року у судовому засіданні ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, суд допустив заміну відповідача належним Херсонським міським управлінням УМВС України у Херсонській області в частині позовних вимог, зокрема п.3 та п.4 первинного позову, поданого до суду 15.12.2014 року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних мотивів.

Згідно з витягом з наказу УМВС в Херсонській області від 14.11.2012 №263 о/с, підполковника міліції ОСОБА_1, який прибув з УМВС України в Вінницькій області призначено на посаду заступника начальника управління - начальника міліції громадської безпеки Херсонського міського управління УМВС.

Наказом Херсонського міського управління України в Херсонській області від 16.04.2014 №33 о/с полковнику міліції ОСОБА_1, на підставі рапорту від 17.04.2014, у період з 22.04.2014 по 10.06.2014 надано планову відпустку за 2014 рік.

18.04.2014 року позивачем на ім'я в.о. начальника УМВС України в Херсонській області подано рапорт про звільнення із займаної посади з 21.04.2014, який згідно із штемпелем вхідної кореспонденції прийнятий 18.04.2014.

З урахуванням чого, наказом від 23.04.2014 №88 о/с полковника міліції ОСОБА_1 зараховано у розпорядження УМВС, тим самим, 21.04.2014 звільнено з посади начальника заступника начальника міського управління - начальника міліції з громадської безпеки Херсонського міського управління УМВС (а.с.9).

На думку позивача, зазначений вище наказ суперечить вимогам ст. 19 Закону України "Про міліцію" та "Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" затвердженої наказом МВС України №499 від 31.12.2007, чинними на момент виникнення спірних правовідносин, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини, на момент їх виникнення, були врегульовані Законом України "Про міліцію" (надалі - Закон), "Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" затвердженої наказом МВС України № 499 від 31.12.2007 (надалі - Інструкція) та "Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (надалі - Положення).

Статтею 1 Закону встановлено, що міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Порядок та умови проходження служби в міліції, згідно зі ст.18 Закону, регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Положення встановлено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Статтею 18 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української PCP, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 29 липня 1991 pоку №114 (далі - Положення), призначення на посади рядового і начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до його компетенції. При цьому враховується, зокрема, що при здійсненні організаційно-штатних заходів особи начальницького складу можуть зараховуватися в розпорядження органу внутрішніх справ на строк не більше 15 діб.

У виняткових випадках, пов'язаних з особливими обставинами, перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ понад 15 діб, але не більше двох місяців, допускається з дозволу Міністра внутрішніх справ. До цього строку не зараховуються періоди перебування в установлених цим Положенням відпустках (крім відпусток по вагітності, родах і догляду за дитиною), на лікуванні (обстеженні) у лікувальних закладах.

Відповідно до пунктів 1.5, 1.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31 грудня 2007 року №499 (далі - Інструкція), підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, наказ ректора вищого навчального закладу про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо. Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Пунктами 3.4.3-3.4.5 Інструкції встановлено, що за період перебування особи рядового і начальницького складу в розпорядженні органу внутрішніх справ їй виплачується грошове забезпечення з розрахунку посадового окладу за останньою основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Днем зарахування в розпорядження вважається день підписання наказу про зарахування в розпорядження або день, зазначений у наказі. При виплаті грошового забезпечення в період перебування в розпорядженні не зараховується: час перебування в черговій відпустці; час перебування на стаціонарному лікуванні; час тимчасового виконання обов'язків за вакантною посадою; час перебування в дорозі від місця попередньої служби до відповідного органу внутрішніх справ; час перебування на навчально-екзаменаційних сесіях заочних, вечірніх відділень вищих навчальних закладів МВС; час перебування під арештом у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності в разі закриття кримінальної справи або винесення виправдувального вироку - з дня арешту до дня звільнення включно.

Таким чином, зарахування в розпорядження органу внутрішніх справ осіб начальницького складу можливе при здійсненні організаційно-штатних заходів. Інших підстав для зарахування осіб начальницького складу у розпорядження відповідного органу законом не передбачено.

Встановлено, що полковник міліції ОСОБА_1,

23 квітня 2014 року згідно витягу з наказу УМВС у Херсонській області від 23 квітня 2014 року зарахований у розпорядження УМВС на підставі рапорту ОСОБА_1 від 18 квітня 2014 року. При цьому, згідно довідки УМВС України в Херсонській області, що надійшла до суду 25.04.2016 року за вх.№8154 штат Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області був затверджений наказом МВС України від 17.04.2013 року №372 та скасований наказом МВС України від 06.11.2015 року №1388. Протягом вказаного періоду організаційно-штатні зміни щодо посад керівництва вказаного управління не проводилися, посада заступника начальника Херсонського міського управління не скорочувалась.

Враховуючи зазначене, підстав для зарахування позивача у розпорядження УМВС України у Херсонській області не було. При цьому зазначений наказ прийнятий з порушенням чинного законодавства, оскільки позивача зараховано у розпорядження з 21 квітня 2014 року наказом від 23 квітня 2014 року, в той час як дата зарахування в розпорядження повинна відповідати даті наказу. Крім того, з наказом ОСОБА_1 ознайомлений лише 09.07.2014 року, оскільки на день прийняття наказу перебував у відпустці.

Суд наголошує, що право особи на участь у процесі прийняття суб'єктом владних повноважень рішень є однією із ключових гарантій реалізації її прав у сфері публічної адміністрації.

Особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ одержують грошове і речове забезпечення за нормами, встановленими законодавством, що передбачає п.12 Положення.

Згідно з п.п.1.3 та 1.4 п.1 Інструкції грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби. Грошове забезпечення виплачується особам рядового, молодшого, середнього, старшого та вищого начальницького складу, які призначені на штатні посади в апараті Міністерства внутрішніх справ України, головних управліннях, управліннях МВС в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізницях, їм підпорядкованих органах, вищих навчальних закладах, науково-дослідних установах, Державній службі охорони при МВС, на підприємствах, в установах, організаціях і підрозділах системи МВС та які навчаються в навчальних закладах системи МВС або зараховані в розпорядження відповідного органу внутрішніх справ.

Положення п.1.5 Інструкції передбачають, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, наказ ректора вищого навчального закладу про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо.

Наказом Херсонського міського управління України в Херсонській області від 16.04.2014 №33 о/с полковнику міліції ОСОБА_1, на підставі рапорту від 17.04.2014, у період з 22.04.2014 по 10.06.2014 надано планову відпустку за 2014 рік.

Крім того, наказ про надання відпустки позивачу датований раніше підстави його видачі, тобто 16.04.2014, тоді як рапорт поданий 17.04.2014.

18.04.2014 позивачем на ім'я в.о. начальника УМВС України в Херсонській області подано рапорт про звільнення із займаної посади з 21.04.2014, який у відповідності до резолюцій керівництва прийняти до виконання 17.04.2014, а згідно із штемпелем вхідної кореспонденції прийнятий за вх. №408/14 18.04.2014.

Зазначене, на думку суду, свідчить про непослідовність та неоднозначність дій відповідача при формуванні актів індивідуальної дії.

Як слідує із матеріалів справи, зокрема, довідок №1626, №385, №1976 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу ОВС, військовослужбовця внутрішніх військ МВС, листків непрацездатності серій №АГІ 757797, №АГІ 470007, №414609, №471812, у період з 11.06.2014 по 20.10.2014 ОСОБА_1 хворів, перебуваючи на лікарняному.

Аналіз зазначених доказів свідчить про те, що у період з 22.04.2014 по 20.10.2014 включно, позивачем не виконувались покладені обов'язки з підстав перебування останнього у щорічній плановій відпустці та лікарняному.

Згідно до розділу 1 п. 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991р. №114, призначення на посади рядового і начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до його компетенції. При цьому враховується таке: а) при призначенні на посади і переміщенні по службі осіб рядового і начальницького складу має забезпечуватися використання їх за основною чи спорідненою спеціальністю або згідно з набутим досвідом, а при необхідності використання на посадах за новою для них спеціальністю призначенню має передувати відповідна перепідготовка; г) переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу має здійснюватися, як правило, без зарахування їх у розпорядження відповідного органу внутрішніх справ; призначення на посади осіб, які перебувають у розпорядженні відповідного органу, провадиться в найкоротший строк, але не пізніше двох місяців із дня звільнення їх з посади; д) необхідність і терміновість переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, що не досягли встановленого пунктом 7 цього Положення віку, на інші посади, на яких вони можуть виконувати обов'язки з урахуванням стану здоров'я, підготовки і досвіду служби, мають визначатися відповідними прямими начальниками на підставі висновку військово-лікарської комісії.

Статтею 74 Кодексу законів про працю України визначено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Згідно з п.49 Положення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надаються відпустки: а) чергові; б) короткострокові; в) через хворобу; г) канікулярні; д)у зв'язку із закінченням навчальних закладів системи Міністерства внутрішніх справ; є) додаткові та соціальні (по вагітності, родах і догляду за дитиною), творчі, у зв'язку з навчанням.

Водночас, ч.8 ст.79 Кодексу законів про працю України передбачено, відкликання з щорічної відпустки допускається за згодою працівника лише для відвернення стихійного лиха, виробничої аварії або негайного усунення їх наслідків, для відвернення нещасних випадків, простою, загибелі або псування майна підприємства, установи, організації з додержанням вимог частини шостої цієї статті та в інших випадках, передбачених законодавством. У разі відкликання працівника з відпустки його працю оплачують з урахуванням тієї суми, що була нарахована на оплату невикористаної частини відпустки.

Відповідно п.55 Положення відкликання осіб рядового і начальницького складу із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено прямим начальником (від начальників головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, на транспорті та науково-дослідних установ, ректорів вищих навчальних закладів МВС, прирівняних до них і вище). При відкликанні з чергової відпустки невикористана її частина надається, як правило, в поточному році. Якщо невикористана частина відпустки становить 10 діб і більше, особам рядового і начальницького складу видаються проїзні документи для проїзду до місця проведення відпустки, але не далі пункту, з якого вони були відкликані, і назад, а також надається додатковий час на дорогу понад відпустку. За бажанням осіб рядового і начальницького складу, невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Як встановлено судом відповідачем при винесені оскаржуваного акту вказані норми не дотримано, адже не забезпечено обов'язку збереження на період відпустки місця роботи (посади) і заробітної плати, та не реалізовано право відкликання особи з відпустки.

В той же час, суд акцентує увагу відповідача на той факт, що подання позивачем рапорту про звільнення з посади не звільняє управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від обов'язку дотримання норм діючого законодавства у випадку увільнення особи з посади за його ініціативою.

Таким чином, судом встановлено факт протиправного зарахування полковника міліції ОСОБА_1 в розпорядження УМВС, оскільки його увільнено з посади заступника начальника міського управління - начальника міліції з громадської безпеки Херсонського міського управління УМВС за відсутності організаційно-штатних змін у структурі МВС, без скорочення займаної посади, чим порушено права позивача, зокрема і на розмір грошового забезпечення. При цьому, таке зарахування відбулось у період перебування останнього у відпустці.

За змістом ст. 19 Закону форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Пунктом 1.6 Порядку визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно з п.24 Положення у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обовязків, але не більш як за один рік.

Визначаючись щодо розміру недоплаченого грошового забезпечення, суд виходив з того, що підставами для визнання акта протиправним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначений законом компетенції органу який видав цей акт. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачене законодавством.

Як встановлено судом в ході судового розгляду справи, оскаржуваний наказ суперечать нормам діючого законодавства та прийнятий з перевищенням наданої відповідачу компетенції.

Суд акцентує увагу, що положення ст. 19 Конституції України виключень не містять, оскільки органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, з метою захисту позивача суд вважає необхідним визнати протиправним і скасувати наказ управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області №88о/с від 23.04.2014 в частині зарахування у розпорядження УМВС полковника міліції ОСОБА_1.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання нарахувати і виплатити йому грошове забезпечення за посадою заступника начальника міського управління-начальника міліції громадської безпеки Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області за період з 21.04.2014 по 17.12.2014 включно, внести зміни в облікову картку грошового забезпеченні та до грошового атестату, та стягнути кошти на користь позивача, то суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту п.26 Положення слідує, що начальники та інші службові особи органів внутрішніх справ несуть персональну відповідальність за суворе дотримання вимог цього Положення та інших нормативних актів з питань проходження служби і роботи з кадрами. Порушене право особи рядового або начальницького складу підлягає негайному поновленню, а службові особи, з вини яких допущено таке порушення, притягаються до відповідальності в установленому законодавством порядку.

Як зазначено вище п.1.6 Порядку регламентовано, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Тобто одним із обов'язків органу МВС є обов'язок щодо нарахування та виплати належного грошового забезпечення рядовому та начальницькому складу органів внутрішніх справ .

Згідно довідки №44 від 12.04.2016 року про нараховане та виплачене грошове забезпечення, що була надана на виконання ухвали суду УМВС України у Херсонській області протягом січня - квітня 2014 року ОСОБА_1 щомісячно отримував премію у розмірі 170% по 4767,87 грн. Згідно довідки №42 від 11.04.2016 року про нараховане та виплачене грошове забезпечення з травня по грудень 2014 року, ОСОБА_1 зазначена премія уже не виплачувалась.

Відповідно до Інструкції грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 2.15.4. Інструкції виплата премії за минулий місяць проводиться в поточному місяці разом з виплатою грошового забезпечення. Премія за минулий місяць нараховується за умови, що працівником у розрахунковому періоді робочі дні відпрацьовано повністю.

Як встановлено з довідки №44 від 12.04.2016 року за квітень 2014 року позивачу премія була нарахована у повному обсязі. З 17 грудня 2014 року ОСОБА_1 призначений начальником сектора кадрового забезпечення Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України у Київській області. Тобто, фактично за грудень місяць 2014 року позивач перебував у розпорядженні до 16 грудня 2014 року, не повний робочий місяць, який би давав йому право на отримання премії.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у період перебування позивача у розпорядженні згідно з наказам, який судом визнано протиправним, підлягає стягненню на користь позивача сума недоплаченого йому грошового забезпечення як заступнику начальника міського управління - начальнику міліції громадської безпеки Херсонського міського управління УМВС у розмірі по 4767 грн. 87коп. за травень-листопад 2014, що становить загальну суму 33 375 (тридцять три тисячі триста сімдесят п`ять) грн. 09 коп.

Оскільки позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника управління - начальника міліції громадської безпеки Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області, отримував грошове забезпечення від відповідача 2 та особова картка по грошовому забезпеченні велась ХМУ УМВС, стягнення на користь позивача підлягає саме з Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області. Крім того, відповідача 2 необхідно зобов`язати внести зміни в облікову картку грошового забезпечення та до грошового атестату полковника міліції ОСОБА_1.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, доводяться як показами позивача так і матеріалами справи, суд з метою захисту прав та інтересів позивача, в узгодження з вимогами статті 162 КАС України, вважає, що позов слід задовольнити частково.

Згідно з ст.ст. 11, 71, 86 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області № 88 о/с від 23 квітня 2014 року в частині зарахування у розпорядження УМВС полковника міліції ОСОБА_1.

Стягнути з Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області () на користь ОСОБА_1 недоплачене грошове забезпечення за посадою заступника начальника міського управління - начальника міліції громадської безпеки Херсонського міського управління УМВС України у Херсонській області у сумі 33 375 (тридцять три тисячі триста сімдесят п`ять) грн. 09 коп.

Зобов`язати Херсонське міське управління УМВС України в Херсонській області внести зміни в облікову картку грошового забезпечення та до грошового атестату полковника міліції ОСОБА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна