Справа № 176/519/15-а
Суддя: Завізіон Т. В.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №176/519/15-а
провадження №2-а/176/26/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючої - судді Завізіон Т.В.

при секретарі Лоцман М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 23 березня 2015 року звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років з зарахуванням йому до спеціального стажу періоду роботи на посаді завідувача аптекою в період з 06.06.2011 року по 31.01.2015 року; зобов'язати УПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області призначити йому пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 55 п. «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до спеціального стажу, період роботи на посаді завідуючого аптекою в період з 06.06.2011 року по 31.01.2015 року.

Позивач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився. У письмовій заяві позивач просив розглянути справу у його відсутності та задовольнити позов. В судовому засіданні 29.01.2016 року позивач свій позов підтримав у повному обсязі на підставах викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.01.2016 року позов не визнала у повному обсязі та просила суд у його задоволенні відмовити. 17.03.2016 року, відповідач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом із дослідженої трудовї книжки позивача безспірно встановлено, що ОСОБА_1 має вищу освіту, спеціальність фармація і з 01серпня 1986 року працював в установах та закладах охорони здоров'я до 03 червня 2011 року. З 06 червня 2011 року по 31 січня 2015 року позивач працював на посаді завідуючого аптекою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 /а.с.7,8/

Про це свідчить, як копія трудовї книжки позивача так і досліджені судом копія трудового договору між ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2, яка використовує найману працю за №0 від 07.06.2011 року, зареєстрованого у Жовтоводському центрі зайнятості 31.01.2015 року. /а.с.9/

Після звільнення із займаної посади позивач 02.02.2015 звернувся до УПФУ в м. Жовті Води із заявою про призначення йому пільгової пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надавши при цьому всі необхідні документи про підтвердження спеціального стажу роботи провізором та завідуючим аптекою, зокрема у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, який дає право на призначення їй саме такої пенсії.

Відповідач своїм рішенням від 05 березня 2015 року відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугу років посилаючись на те, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2 не є закладом чи установою охорони здоров'я, а тому період його роботи з 06.06.2011 року по 31.01.2015 року не зараховується до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугою років. /а.с.12/

Обгрунтовуючи невизнання відповідачем позову його предстаник в судовому засіданні посилалася на те, що відповідно до п.2 розділу ХУ "прикіценвеві положення" Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівникиосвіти, охорони здоров"я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров"я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Право на пенсію за вислугу років працівників охорони здоров"я визначається за вищевказаним Переліком.

Статтею 3 Закону України "Основи законодавства про охорону здоров"я" від 19.11.1992 року встановлені поняття та терміни, що вживаються у законодавстіві про охорону здоров"я. Цією статтею визначено, що заклад охорони здоров"я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

таким чином, на л=думку відповідача, основною вимогою до віднесення певної організції до закладу охорони здоров"я є її статус юридичної особи.

Розділом 3 Державного классифікатору України "Класифікація організаційно-правових норм госпадарювання ДК 0022004" визначено поняття "підприємець" - це фізична особа, яка є громадянином України, іноземним громадянином, особою без громадянства, що здійснює підприємницьку діяльність. Громадянин визнається суб"єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи.

Оскільки фізична особа-підприємець не є юридичною особою і вона не може бути віднесена до закладу чи установи охорони здоров"я, період роботи позивача у ФОП ОСОБА_2, на думку відповідача, не може бути зараховано до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Однак, із такою правовю аргументацієїю відповідача суд не може погодитися з наступних підстав.

Частина 1 ст. 42 Конституції України встановила, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Частина 1 ст. 43 Конституції України також гарантувала, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У частині 1 ст. 46 та ч. 3 ст. 49 Конституції України також закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Як визначила ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до пункту 8 статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно частини 1 статті 56, статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України, від 4 листопада 1993 року № 909 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1436 від 26 вересня 2002 року чітко визначає заклади охорони здоров'я та перелік посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, незалежно від форм власності, належності зазначених закладів і установ. Розділом 2 «Охорона здоров'я» до закладів і установ віднесені: аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії. В зазначених закладах і установах право на призначення пенсії за вислугу років мають: провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти, лікарі, та середній медичний персонал.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28 жовтня 2002 року № 385 затверджено вичерпний перелік закладів охорони здоров'я з метою забезпечення державної політики щодо створення та функціонування закладів охорони здоров'я і зайняття медичною і фармацевтичною діяльністю. Розділом 3 «Фармацевтичні (аптечні) заклади» дано вичерпний перелік закладів, до яких належать: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціального медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно-аналітична лабораторія, лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики).

Відповідно до абзацу 4 ст. 3, частини 1,2 і 3 ст. 16 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров'я» аптечні заклади відносяться до закладів охорони здоров'я, завданням яких є забезпечення різних потреб населення в галузі охорони здоров'я шляхом надання медико-санітарної допомоги і які створюються підприємствами, установами, організаціями різних форм власності, а також приватними особами.

Частина 1, 2 статті 74 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» встановила, що медичною і фармацевтичною діяльністю можуть займатися особи, які мають відповідну спеціальну освіту і відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам. Єдині кваліфікаційні вимоги до осіб, які займаються певними видами медичної і фармацевтичної діяльності, встановлюється центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я. Відповідальність за дотримання зазначених кваліфікаційних вимог несуть керівники закладу охорони здоров'я і ті ограни, яким надано право видавати ліцензію на провадження господарської діяльності в сфері охорони здоров'я.

Крім того, в частині 2 ст. 17 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» визначено, що держава підтримує господарську діяльність у галузі охорони здоров'я.

Пункт 1, 2 статті 50 Цивільного кодексу передбачає, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюється Конституцією України та законом.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно статті 46 Господарського Кодексу України підприємці мають право укладати з громадянами договори щодо використання їх праці. При укладенні трудового договору (контракту, угоди) підприємець зобов'язаний забезпечити належні і безпечні умови праці, оплату праці не нижчу від визначеної законом та її своєчасне одержання працівниками, а також інші соціальні гарантії, включаючи соціальне страхування й медичне страхування та соціальне забезпечення відповідно до законодавства України.

Частино 1 статті 55 Господарського Кодексу України визначено що, суб'єктами господарювання визначаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В п. 1 і 3 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я вказано, що державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визначення статусу закладу охорони здоров'я, про що свідчить отримання ним акредитаційного сертифіката терміном дії 3 роки та внесення акредитованого закладу до Державного реєстру. Порядок акредитації закладу охорони здоров'я визначається постановою КМУ від 15.07.1997 року № 765. Аптека також відноситься до закладів охорони здоров'я згідно з п. 1.3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами, затверджених наказом Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва і МОЗ України від 12.01.2001 року № 3/8.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність у сфері роздрібної торгівлі лікарських засобів. Має право на заняття даною діяльністю відповідно до ліцензії на право роздрібної торгівлі лікарськими засобами, виданої Державною службою лікарських засобів і виробів медичного призначення серії АЕ № 194332 від 06 серпня 2014 року та пройшла державну реєстрацію, що відповідає умовам створення закладів охорони здоров'я у відповідності до ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я». Свою підприємницьку діяльність здійснює через власну аптеку, що підтверджується копіями реєстраційних документів /а.с.13-18/ та має право укладати з громадянами договори щодо використання їх праці та забезпечує належні і безпечні умови праці, оплату праці не нижчу від визначеної законом та її своєчасне одержання працівниками, а також інші соціальні гарантії, робота в яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, незалежно від форм власності.

Таким чином фізична особа - підприємець ОСОБА_2 не є юридичною особою, але відноситься до організаційно-правової форми, основним завданням якої є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників, як це і передбачено статтею 3 «Основ законодавства України про охорону здоров'я».

За таких обставин, суд вважає, що дії відповідача відносно позивача є протиправними і його належить зобов'язати зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період його роботи у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та призначити пенсію за вислугу років.

З урахування наведеного, керуючись ст.ст. 42, 43, 46, 49, 55 Конституції України, Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28 жовтня 2002 року № 385, постановою Кабінету Міністрів України, від 4 листопада 1993 року № 909 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1436 від 26 вересня 2002 року, ст. 52, ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.ч. 1, 2, 3 ст. 16 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров'я» та у відповідності до ст.ст. 9-12, 69-71, 158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 стажу його роботи на посаді завідуючого апеткою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 з 06.06.2011 по 31.01.2015 та відмові у призначенні йому пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_3 стаж його роботи роботи на посаді завідуючого апеткою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 з 06.06.2011 по 31.01.2015 та призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону Укарїни «Про пенсійне забезпечення» з 02.02.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляціонного адміністративного суду через Жовтоводського міський суд протягом 10 днів, з одночасним самостійним направленням апелянтом копії апеляційної скарги до апеляційної інстанції.

Суддя Жовтоводського міського суду Т.В. Завізіон