Справа № 320/2872/16-а
Суддя: Колодіна Л. В.
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 06.05.2016
Справа № 320/2872/16-а
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«06» травня 2016 року м. Мелітополь
Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Колодіна Л.В., розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський ринок» до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання протиправним рішення Мелітопольської міської ради від 15 квітня 2016 року № 17 про передачу земельних ділянок в оренду,
05 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним рішення Мелітопольської міської ради від 15 квітня 2016 року № 17 про передачу земельних ділянок в оренду.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15.04.2016 року № 17 не відповідає вимогам чинного законодавства у зв’язку із чим воно підлягає скасуванню з наступних підстав.
Вказана ухвала суду була надана відповідачу 28.01.2016 року для виконання. На даний час рішення по справі №908/188/16 не прийнято і ухвалу про забезпечення позову не скасовано. Однак, спірним рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15.04.2016 року №1/7 зазначену земельну ділянку передано в оренду ПП «Рен Рост» і тільки адреса цієї земельної ділянки визначена у м. Мелітополі по бул. 30-річчя Перемоги, 31/1, але кадастровий номер та її площа така ж сама. Таким чином, позивач вважає, що Мелітопольська міська рада прийняла протиправне рішення про передачу земельної ділянки в оренду.
Вивчивши вищезазначений адміністративний позов, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі з наступних підстав.
Згідно пункту 5 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи є достатньо підстав для визначення причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до п.7 Постанови №3 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб’єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об’єктами – землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України; далі – ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.
Відповідно до цього, спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб’єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).
Частиною 2 ст. 107 КАС закріплено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно Правового Висновку Верховного Суду України про те, за правилами якого судочинства повинні розглядатися спори про визнання незаконним рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки та витребування цієї земельної ділянки з чужого незаконного володіння від 16 грудня 2015 року по справі № 6 - 2510 цс 15, рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло речове право. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за п. 10 частини другої статті 16 ЦК України та повинна пред’являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.
Компетенція адміністративних судів визначена ст. 17 КАС України. Відповідно до п.1 ч.1 цієї статті компетенція адміністративних судів поширюються на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
З огляду на те, що дані правовідносини не підлягають розгляду в суді у порядку адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження по справі.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 105-107, 109 КАС України, суд
Відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський ринок» до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання протиправним рішення Мелітопольської міської ради від 15 квітня 2016 року № 17 про передачу земельних ділянок в оренду.
Копію ухвали надіслати позивачу разом з позовною заявою та усіма доданими до неї документами.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя: Колодіна Л.В.