Справа № 464/9819/15-а
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 464/9819/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 № 110801 від 05 грудня 2015 року, винесеною командиром 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові рядовим поліції Мосійчуком А.А., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України. Свої вимоги мотивує тим, що ніякого адміністративного правопорушення він не вчиняв, оскільки 05 грудня 2015 року він, керуючи автомобілем ВАЗ , номерний знак НОМЕР_1, м. Львові на перехресті вулиці Стрийської та вул. Максимовича проїхав на зелений сигнал світлофора. Однак, при винесенні постанови рядовий поліції Мосійчук А.А. не врахував його пояснення з приводу викладених вище обставин та виніс постанову у його відсутності. Більше того, після зупинки його транспортного засобу він неодноразово просив рядового поліції Мосійчука А.А. повідомити, якими доказами підтверджується його проїзд на червоний сигнал світлофора, продемонструвати відеозапис. Однак, вказаний рядовий поліції відповів, що ніяких доказів він начебто не зобов'язаний надавати, а відеозапис находиться на сервері і взагалі така інформація являється секретною. Також рядовий поліції Мосійчук А.А. зазначив, що він не зобов'язаний йому нічого доводити, а тому в будь-якому разі складе постанову в справі про адміністративне правопорушення. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, дали аналогічні пояснення вищенаведеному, додатково пояснивши, що позивач після його затримання неодноразово вимагав у рядового поліції Мосійчука А.А. забезпечити присутність захисника, проте останній, ігноруючи чинне законодавство, виніс постаново про притягнення його до адміністративної відповідальності без участі захисника, просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмові заперечення /а.с.28-30/, відеозаписи, а тому згідно ст.128 КАС України, суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Суд ухвалив відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача у відкладенні розгляду справи, оскільки час і дата судового засідання була узгоджена з нею персонально в попередньому судовому засіданні, ніяких інших доказів суду нею не було подано, а відтак і немає підстав для відкладення розгляду справи, що призведе лише до затягування такого розгляду.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, відеозаписи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пп. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - ПДР) закріплено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 № 110801 від 05 грудня 2015 року, винесеною командиром 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові рядовим поліції Мосійчуком А.А., позивача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 гр. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за те, що позивач, керуючи автомобілем ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1, 05 грудня 2015 року, 15 год. 07 хв., в м. Львові на перехресті вулиці Стрийської та вулиці Максимовича проїхав на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п.8.7.2.е ПДР /а.с.4/.

Згідно зі ст. 278 КУпАП, посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» було роз'яснено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст. 72 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 268 КУпАП, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності такі права, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, у судовому засіданні позивач зазначив, що йому не дали можливість реалізувати свої права передбачені чинним законодавством, а саме був позбавлений права на захист, права доступу до правосуддя, зазначивши, що адміністративного правопорушення не здійснював, оскільки проїхав на зелений сигнал світлофора.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 № 110801 від 05 грудня 2015 року, в останній не зазначено жодного доказу, на якому базується висновок відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, зокрема, зазначена постанова не містить ніяких відомостей щодо протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений відносно позивача, технічних засобів, яким було здійснено фото або відеозапис адміністративного правопорушення, тощо.

Разом з тим, з відеозаписів, які були надані представником відповідача суду, вбачається, що командиром 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Львові рядовим поліції Мосійчуком А.А. 05 грудня 2015 року в приміщенні Сихівського ВП ГУНП України у Львівській області складався протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, також, з відеозапису вбачається, що в розмові з позивачем рядовий поліції Мосійчук А.А. повідомляє його, що момент адміністративного правопорушення був зафіксований засобами кінозйомки, проте надати він його не може.

Незважаючи на всі вищевказані дії командира 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові рядового поліції Мосійчука А.А., які були зафіксовані засобами відеозйомки, відповідачем так і не було подано до суду належних та допустимих доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а відтак будь-які докази, що позивач 05 грудня 2015 року, 15 год. 07 хв., в м. Львові на перехресті вулиці Стрийської та вул. Максимовича водій проїхав на заборонений сигнал світлофора (червоний) відсутні, а наявна у справі постанова не дає підстав вважати про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рапорти командира 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові рядового поліції Мосійчука А.А. та інспектора зазначеного батальйону рядового поліції Хмеляра Р.Г., в яких вони повідомляють начальника Управління патрульної поліції у м. Львові Пузиревського А.М. про вчинене позивачем правопорушення /а.с.31,32/, не можуть вважатися доказами в розумінні вимог, передбачених ст. 251 КУпАП, а відтак не беруться судом до уваги.

Крім того, зі змісту статті 6 Європейської конвенції з прав людини вбачається, що кожний обвинувачений у скоєнні злочину має як мінімум право мати достатньо часу та можливості для підготовки свого захисту, а також захищати себе сам особисто або через обраного ним самим захисника. При цьому Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема в справі «Deweer v. Belgium» (рішення Суду від 27.02.1980 року), зазначав, що немає ніяких підстав для вузької інтерпретації ст. 6 Конвенції. Так, зазначена стаття застосовується не тільки власно до кримінального судового провадження, але і по відношенню до дисциплінарних та адміністративних процедур (принцип автономності).

Серед основних гарантій захисту прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 268 КУпАП, є право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як убачається з відеозапису, який був наданий суду представником відповідача, 05 грудня 2015 року позивач, перебуваючи в приміщенні Сихівського ВП ГУНП України у Львівській, куди він був доставлений працівниками Управління патрульної поліції в м. Львові, неодноразово заявляв рядовому поліції Мосійчук А.А. клопотання про те, що він бажає, щоб розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності відбувався за участю адвоката.

Проте, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що рядовий поліції Мосійчук А.А., нехтуючи вищевказаним клопотанням позивача, розглянув справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, без участі адвоката, що є грубим порушенням права позивача на захист та права на суд, в розумінні положень статті 6 Європейської конвенції з прав людини, а відтак оскаржувана постанова не може вважатися законною, і тому підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що відповідач своє рішення не обґрунтував та прийняв його без розсудливо, без дотримання норм, передбачених вищевказаними статтями КУпАП, та без урахуванням права особи на захист, і тому позов підлягає задоволенню, зі скасуванням оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 12,14,18,159,160,161,163,170,171-2 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 № 110801 від 05 грудня 2015 року, винесеною командиром 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові рядовим поліції Мосійчуком А.А., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:

Оригінал постанови.