Справа № 804/923/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 р.Справа №804/923/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю: позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 Петренко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки під час підготовки, проведення та оформлення результатів перевірки працівниками Дніпродзержинської ОДПІ допущена низка помилок та порушень;
- Дніпродзержинською ОДПІ не виконані істотні вимоги для прийняття рішення по матеріалам акту перевірки, а саме, не розглянуті по суті заперечення платника податків, проігноровані порушення при оформленні результатів перевірки ті її організації, прийняте рішення про застосування фінансових санкцій не може вважатись таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню платником податків.
Представник відповідача надав суду письмові заперечення з наступним обґрунтуванням:
- доводи платника податків не спростовують факту встановленого порушення та не є підставою для скасування рішення про застосування фінансових санкцій.
Представники сторін в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2015 року о 14 год. 20 хв. проведено перевірку господарської одиниці магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_3, - суб'єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_3, НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, зареєстрованої в Дніпродзержинській ОДПІ.
За результатами перевірки, на наступний день після її проведення, працівниками контролюючого органу було складено акт від 29.09.2015 року №2283/22/04-03-21-35/НОМЕР_1 (а.с.13-22).
В акті перевірки відображено наступне (пункт 2.2.12):
- В ході проведення перевірки ФОН ОСОБА_3 встановлено здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами в наявності. В ході перевірки здійснено контрольну закупку горілки «Українка м'яка» 1 пляш. 0,5 л 37,5% вміст спирту за ціною 53 грн., чек надано;
- враховуючи вищевикладене, встановлено здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» мінімальні роздрібні ціни на такі напої.
Згідно висновків акту перевірки, під час перевірки встановлено порушення абзацу 31 статті 1 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР та вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», а саме, здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за мінімальні роздрібні ціни, встановлені на такі напої.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його до ГУ ДФС у Дніпропетровській області та до Державної фіскальної служби України.
Рішеннями про результати розгляду скарг від 30.12.2015 року №11297/10/04-36-10-07-09 та від 07.02.2016 року №1155/К/99-99-10-01-01-15 відповідно оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій залишено без змін, а скарги позивача - без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2015 року нарочно на ім'я заступника начальника Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області була подана службова записка, в якій біло зазначено наступне: «Доводжу до Вашого відома, що у зв'язку з отриманням податкової інформації стосовно ФОП ОСОБА_3, яка здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_3, було виявлено порушення встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольну продукцію, чим порушено Закон №481/95-ВР. До службової записки надано копію фіскального чеку за 14.07.2015 року для вжиття заходів згідно чинного законодавства».

Службову записку складено заступником начальника Царичанського відділення Дніпродзержинської ОДПІ Бардах Є.О.

На вимогу суду відповідачем оригінал чеку не було надано, у зв'язку із його відсутністю.

Саме отримання вказаної службової записки слугувало підставою для прийняття 18.09.2015 року наказу №842 на проведення перевірки (а.с.11).

Згідно наданих документів, 14.07.2015 року ФОП ОСОБА_3 здійснено реалізацію шампанського «Советское ХЕШВ» 0,75 л. за ціною 38,70 грн. (фіскальний чек від 14.07.2015 року №), що є нижчою роздрібної мінімальної ціни (роздрібна мінімальна ціна станом на 14.07.2015 року становила 44,90 грн.), що не відповідає вимогам абзацу 31 статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР та Постанові Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва».

Позивачем 30.07.2015 року було проведено повернення продажу 14.07.2015 року, шампанське «Советское ХЕШВ» 0,75 л., чек повернення від 30.07.2015 року №.

У день повернення товару, 30.07.2015 року, ФОП ОСОБА_3 в присутності продавця ОСОБА_7 було складено акт №1 про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків. Підставою для складання цього акту став помилково вибитий чек від 14.07.2015 року, причиною якого був збій в роботі РРО при перекодуванні товару після підняття цін на лікеро-горілчані вироби з 11.07.2015 року.

Скасування помилкової суми було здійснено шляхом проведення операції «Повернення» без фізичного повернення товару за допомогою видаткового чеку № від 30.07.2015 року на суму 38,70 грн. Акт складено в одному примірнику та підклеєно на останню сторінку книги обліку розрахункових операцій.

31.07.2015 року позивачем було складено акт №2 в присутності продавця ОСОБА_7, в якому зазначено, що для завершення операції по скасуванню помилково проведеної через РРО суми згідно акту №1 від 30.07.2015 року здійснено перекодування РРО, та проведена операція з продажу товару без фізичного продажу «Шампанське Советское ХЕШВ» 0,75 л по ціні 47 грн. (фіскальний чек № від 31.07.2015 року). Акт складено в одному примірнику та підклеєно на останню сторінку книги обліку розрахункових операцій.

В ході розгляду справи встановлено, що саме ця операція з продажу шампанського «Советское ХЕШВ» 0,75 л за ціною 38,70 грн. стала підставою для проведення перевірки та прийняття оскаржуваного рішення.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені наступні завдання адміністративного судочинства, а саме: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Пріоритетним та першочерговим завданням для суду є встановлення формальної законності рішення, і тільки при встановлені дотримання цієї вимоги, вже наступною чергою здійснюється перевірка рішення по суті.

Розглядаючи процедуру правомірності та законності прийняття оскаржуваного рішення, суд досліджує підстави проведення перевірки та обставини виявленого порушення.

Відповідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом.

В акті перевірки зазначено, що при перевірці використано матеріали службової записки Царичанського відділення Дніпродзержинської ОДПІ від 28.08.2015 року №102, згідно до якої встановлено факт продажу алкогольного напою - шампанського «Советское Х7ШВ» 1 пляш. 0,75 л за ціною 38,70 грн.

Суд звертає увагу на те, що під час проведення перевірки жодних інших порушень законодавства ФОП ОСОБА_3 встановлено не було, крім порушення, інформація про яке міститься в службовій записці Царичанського відділення Дніпродзержинської ОДПІ від 28.08.2015 року №102.

З аналізу підстави для проведення перевірки та прийняття оскаржуваного рішення, суд з'ясовує чи відповідає службова записка Царичанського відділення Дніпродзержинської ОДПІ від 28.08.2015 року №102 визначеній підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України обставині для проведення фактичної перевірки.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку встановленому ПК України.

Система податкової інформації, її джерела та режим визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України; від банків, інших фінансових установ інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за результатами податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Податковий кодекс України надає чіткий перелік відомостей, інформація про які повинна надаватись до податкової служби в обов'язковому порядку.

Передбачається, що для здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби може бути також використана й інша інформація, яка не зазначена в переліку, але надійшла до податкових органів з ініціативи джерела інформації або за запитом податкового органу.

Відповідно, не може бути джерелом податкової інформації інформація, що є суб'єктивною або поширюється з метою дискредитації того чи іншого платника податків. Тому в Податковому кодексі України акцентовано увагу на тому, що податковою інформацією можна вважати виключно ту інформацію, яка офіційно визнана як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства, а тому має містити вид, характеристики, індивідуальні ознаки об'єкта оподаткування (в разі наявності), за якими його можна ідентифікувати, та суб'єктів надання інформації.

Враховуючи вищенаведене, надання інформації є можливим за умови дотримання порядку, встановленого чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 123 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1242 «Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади» (далі - Інструкція №1242) службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення, а також кореспонденцію Верховної Ради України; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.

На підставі пункту 126 Інструкції №1242 основним реквізитом службового листа є текст, що, як правило, складається з двох частин. У першій частині зазначається причина, підстава або обґрунтування підготовки листа чи наводяться посилання на документи, що були підставою для його складення. Друга частина включає висновки, пропозиції, прохання, рішення тощо, які розміщуються з абзацу.

Отже, для визнання джерела інформації законним необхідно встановити правомірність його походження, тобто воно має містити конкретику в часі, має бути підкріплено письмовими доказами та має містити в собі ідентифікацію особи, від якої стало відомо про ті чи інші факти.

З наданої службової записки Царичанського відділення Дніпродзержинської ОДПІ від 28.08.2015 року №102 неможливо ідентифікувати особу, якій було здійснено продаж алкогольного напою - шампанського «Советское Х7ШВ» 1 пляш. 0,75 л за ціною 38,70 грн. Рівно й неможливо підтвердити, що із роздрукуванням такого чеку відбувся продаж саме заявленого товару - передача права власності на пляшку, саме за вказаною ціною.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що інформація, використана в службовій записці Царичанського відділення Дніпродзержинської ОДПІ від 28.08.2015 року №102, та під час перевірки та прийняття оскаржуваного рішення отримана від анонімних джерел.

Тобто, ідентифікувати походження інформації неможливо.

Враховуючи вищенаведене, зазначена інформація в порушення підпункту 72.1.5 пункту 71.5 статті 71 Податкового кодексу України не може вважатись такою, що отримана в результаті податкового контролю або будь-якими іншими правомірними засобами.

Відповідно до частини 3 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Приймаючи оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій лише на підставі джерела інформації, походження якого неможливо ідентифікувати, без наявності інших порушень законодавства, контролюючий орган діє всупереч повноважень, наданих йому Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

При перевірці процедури прийняття оскаржуваного рішення встановлено порушення статті 19 Конституції України контролюючим органом, оскільки Дніпродзержинська ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про скасування рішення від 21 жовтня 2015 року №25639/10/04-03-21-28 з огляду на формальний підхід контролюючим органом до його прийняття, недоведеність походження джерела інформації для прийняття оскаржуваного рішення, відсутність встановленого факту продажу товару, оскільки роздрукування чеку не може ототожнюватись із торгівельною операцією, у зв'язку із чим задовольняє позов, стягуючи на користь позивача судовий збір.

Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21 жовтня 2015 року №25639/10/04-03-21-28, винесене Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 18 квітня 2016 року.

Суддя І.О. Верба