Справа № 826/24755/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 квітня 2016 року № 826/24755/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича
про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича , в якому в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) від 25 лютого 2015 року № 012- 21058-250215, рахунок №1666 .

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) від 25 лютого 2015 року № 012-21058-250215, рахунок НОМЕР_1 . - зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) від 25 лютого 2015 року № 012-21058-250215, рахунок НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно яких йому має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначив, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства, не включено ОСОБА_1 до реєстру вкладників акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу, що порушує його майнові права.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, 10.02.2016 року через канцелярію суду надав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб були відсутні будь-які первинні документи стосовно ОСОБА_1, як вкладника акціонерного товариства "Дельта Банк", а тому при складанні Загального реєстру використовувалась виключно інформація, що наявна у переданому уповноваженою особою переліку. За таких обставин, на думку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, що звернуті до нього.

Також, відповідач зазначив, що після закінчення відповідних перевірок, які Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" віднесені до компетенції уповноваженої особи Фонду, відповідач в залежності від отриманих результатів має можливість додатково внести позивача до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплати відшкодування, оскільки позивача на час розгляду справи не включено до переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича проти позову заперечив, з підстав нікчемності договору №012-21058-250215, строкового банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США строкового банківського вкладу (депозиту) від 25.02.2015, укладеного між ОСОБА_1 та акціонерним товариством "Дельта Банк", оскільки, грошові кошти на рахунок позивача були залучені за рахунок третьої особи - іншого вкладника банку.

У судовому засіданні 10.02.2016 суд, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір №012-21058-250215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США, згідно якого банк відкриває вкладний (депозитний) рахунок №1666, сума вкладу 5000,00 доларів США, зарахування вкладу на рахунок з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору.

Додатковою угодою № 1 від 25 .02.2015 року до договору №012-21058-250215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США від 25.02.2015 були внесені зміни, зокрема, сторони домовились, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору. У разі, якщо в день укладання сторонами цього договору не буде здійснене зарахування/перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений.

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності від 25.02.2015 року № 46432239, грошові кошти в розмірі 4000,00 доларів США надійшли на рахунок позивача від ОСОБА_3.

Постановою Національного банку України від 30.10.2014 №692/БТ публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" віднесено до категорії проблемних.

02 березня 2015 року постановою Правління Національного банку України прийнято рішення №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, яку запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно.

Водночас, вказаним рішенням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" призначено Кадирова Владислава Володимировича.

Рішенням від 08.04.2015 №71 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внесено зміни до рішення від 02.03.2015 № 51 та тимчасову адміністрацію банку запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 №147 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у акціонерному товаристві "Дельта Банк" по 02.10.2015 включно, а також на вказаний строк продовжено повноваження Кадирова В.В.

Постановою правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

На виконання даної постанови Національного банку України від 02.10.2015 №664 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 02.10.2015 №181 "Про початок процедури ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації цього Банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування з делегуванням їй всіх повноважень ліквідатора акціонерного товариства "Дельта Банк", визначених статтями 37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

На офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http://www.fg.gov.ua) розміщено оголошення, що Фонд гарантування розпочне виплати вкладникам АТ "Дельта Банк" за Загальним реєстром (не залежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 8 жовтня 2015 року.

Як стверджує позивач, 12.10.2015 року ним була подана заява на ім'я уповноваженої особи, в якій останній просив Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити заявника до Загального реєстру вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 4000,00 доларів США в перерахунку на національну валюту України та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" включити заявника до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 4000,00 доларів США в перерахунку на національну валюту України.

Однак, позивач не отримав гарантованої суми та не отримав відповіді на свою заяву від 12.10.2015 року.

ОСОБА_1, вважаючи зазначену бездіяльність відповідачів протиправною та такою, що мала своїм наслідком невключення його до переліку вкладників та відповідно до Загального реєстру, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Суд при вирішенні спору керується приписами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частиною першою статті 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

При цьому, в силу частини шостої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Суд зазначає, що вказаними приписами закону врегульовано порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування вкладів за вкладами з моменту отримання рішення від уповноважених суб'єктів про відкликання банківської ліцензії.

В той же час, відповідно до частини першої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Згідно частини другої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною третьою статті Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення, визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Усі або частина повноважень Фонду, визначених цією статтею, можуть бути делеговані Фондом уповноваженій особі Фонду (частина десята статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій (пункт 3 частини другої статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність обов'язку у Фонду або уповноваженої особи щодо здійснення перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. При цьому, підстави нікчемності правочинів є вичерпними, а порядок їх встановлення визначені нормативно-правовими актами Фонду.

Так, на виконання частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями акціонерного товариства "Дельта Банк" було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав встановлених законом.

На час перевірки, уповноваженою особою було прийнято рішення щодо встановлення обмежень по операціям щодо виплат за вкладом позивача, на підставі пункту 3 частини другої статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За результатами перевірки Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виявлено ознаки нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та фізичними особами - клієнтами банку після 16.01.2015.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в акціонерному товаристві "Дельта Банк" №813 від 16.09.2015 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у тому числі щодо договору № 012- 21058-250215 від 25.02.2015 року банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США, укладеного позивачем з акціонерним товариством "Дельта Банк". Дії щодо виявлення договорів, що є нікчемними, здійснювала комісія з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк", що підтверджується протоколом засідання від 15 вересня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач дійшов висновку про нікчемність вказаного договору, оскільки кошти на банківський вкладний (депозитний) рахунок надійшли з банківського рахунку іншої особи ОСОБА_3 відкритого в акціонерному товаристві "Дельта Банк", що на думку відповідача свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів, що перевищують суми гарантованого відшкодування.

Як зазначено вище, додатковою угодою №1 до договору від 25.02.2015 року №012-21058-250215 пункт 1.8 вказаного договору викладено в наступній редакції: зарахування вкладів на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору.

Відповідно до пункту 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в акціонерному товаристві "Дельта Банк" затверджених рішенням ради директорів акціонерного товариства "Дельта Банк" (протокол №14 від 20.03.2013) зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладників від третьої особи не допускається.

Також, відповідно до пункту 2 частини другої, частини третьої статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року за №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб'єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у статі 204 Цивільного кодексу України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону.

Проте, такі Правила не є нормою закону в розмінні згадуваних статей Цивільного кодексу України.

Крім того, зазначені Правила є обов'язковими насамперед для публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", проте останнім укладено згадувану додаткову угоду та здійснено перерахування коштів з рахунку ОСОБА_3 на рахунок позивача. Однак, наслідки нікчемності договору банківського вкладу змінюють обсяг прав та інтересів саме позивача. Відповідачем не надано суду доказів ознайомлення позивача з вказаними Правилами, отже укладання позивачем з акціонерним товариством "Дельта Банк" додаткової угоди не вказує на порушення позивачем норм законодавства.

Крім того, суд зазначає, що згідно з пунктами 3, 4 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу, вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Тобто Закон не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником.

Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у постанові від 12.01.2016 №К/800/46158/15, від 21.01.2016 №К/800/28390/15, від 09.02.2016 №К/800/36215/15.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Оскільки відповідачами не надано належних та допустимих доказів порушення позивачем норм законодавства при укладанні договору банківського вкладу та отриманні коштів на свій вкладний рахунок, отже доводи відповідачів про нікчемність договору банківського вкладу укладеного позивачем з публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" є необґрунтованими.

Також, відповідачами не надано доказів наявності інших підстав визначених частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" внаслідок яких правочин позивача з акціонерним товариством "Дельта Банк" є нікчемним.

У свою чергу відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Таким чином , будь-яких підстав відповідно до статті частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" для відмови у відшкодування позивачу коштів судом не встановлено.

Враховуючи, що доводи відповідача про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 25.02.2015 року № 012-21058-250215 не знайшли підтвердження під час вирішення справи, а обмеження операцій на рахунку позивача ґрунтується на припущеннях, які не підтверджено належними доказами, то наказ №813 від 16.09.2015 в частині визнання нікчемним вказаного договору банківського вкладу (депозиту) є безпідставним.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича №813 від 16.09.2015 в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 012-21058-250215 від 25.02.2015 року.

Враховуючи викладене, на думку суду, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) від 25 лютого 2015 року № 012- 21058-250215, рахунок №166 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9.08.2012 року №14 (далі - Положення №14) уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Відповідно до пункту 2 та 4 розділу 4 Положення №14 Фонд складає на підставі переліку загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналізуючи наведені норми законодавства, можна зробити висновок, що перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду складається та подається Уповноважено особою Фонду один раз.

Разом з тим, відповідно до пункту 6 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Отже, Загальний реєстр вкладників формується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виключно на підставі переліку вкладників або додаткової інформації, поданої уповноваженою особою Фонду.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог, зобов'язавши уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у постанові від 04.08.2015 №К/800/24809/15, від 19.01.2016 №К/800/34676/15, від 02.02.2016 №К/800/30158/15, від 04.02.2016 №К/800/36766/15, від 18.02.2016 №К/800/31032/15.

Щодо позовної вимоги зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) від 25 лютого 2015 року № 012-21058-250215, рахунок НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Складання Загального реєстру вкладників здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виключно на підставі переліку вкладників, переданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку та є підставою для виплати вкладникам гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами в банку.

Таким чином, враховуючи, що позивача не включено до переліку вкладників, переданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, то у суду відсутні підстави для зобов'язання відповідача включити позивача до Загального реєстру вкладників.

Частиною другою статті 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) від 25 лютого 2015 року № 012- 21058-250215, рахунок №1666.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича №813 від 16.09.2015 в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 012-21058-250215 від 25.02.2015 року.

4. Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №012-21058-250215 строкового банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США строкового банківського вкладу (депозиту) від 25.02.2015 року.

5. В решті позовних вимог відмовити.

6. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 974,40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя А.С. Мазур