Справа № 2-а-268/10
Суддя: Цибенко І. В.
Дата ухвалення: 2010-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-268/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

В складі:

головуючого судді Цибенко І.В.,

секретаря Боргамин К.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про зобов'язання нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни та визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання бездіяльності відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2008 рік неправомірною та зобов'язання відповідача здійснити перерахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити відповідні виплати за 2008 рік. Свої вимоги мотивує тим, що вона є дитиною війни та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Бездіяльність відповідача у здійсненні нарахування належної, як дитині війни соціальної державної допомоги у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком в 2008 року та забезпеченні її виплати є незаконною, оскільки державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 01 січня - 470 гри., з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498 грн.

У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача через канцелярію суду подав письмові заперечення на позов, в яких позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити, а також просить розглянути справу без участі представника відповідача. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідач зазначив, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат по даному Закону проводиться з державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України. Крім того, частиною 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» -передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Відповідач також вказує на те, що позивачка отримує підвищення до пенсії, як дитині війни в розмірі, встановленому постановою КМУ від 28.05.2008 року № 530 „ Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка є чиною на сьогоднішній день і підлягає обов'язковому виконанню. Встановлення позивачу з 22.05.2008 року підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст..28 ЗУ„ Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" суперечитиме вимогам п.1 ст.6 ЗУ „ Про соціальний захист дітей війни" № 2195 та постанові КМУ від 22.05.2008 року № 530. З вказаних обставин просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Враховуючи, що сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження, суд, відповідно до ч. З ст. 122 Кодексу адміністративного

судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження на основі наявних в справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини,

на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення

для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають

задоволенню частково з наступних підстав.

Позивачка є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , редакція якої діяла до 1 січня 2008 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік

та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. № 107 текст

статті б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в такій редакції

(набрала чинності з 01 січня 2008 року): «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія

Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії

або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що

виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої

для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії

або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що

виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус

ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх

вибором згідно з одним із законів». ,

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп / 2008 положення пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. № 107 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України, ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В своїх запереченнях відповідач просить застосувати наслідки ст. 100 КАС України і відмовити в задоволені частини позовних вимог за період, який передував річному строку звернення з адміністративним позовом, а саме з 01.01.2008 р. по 25.12.2008 р. в зв'язку з пропущенням строку звернення з позовом до адміністративного суду. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія. Тому про розмір своєї пенсії позивачка дізналась не пізніше 25 числа місяця за який їй виплачувалась пенсія. Виходячи з цього вона повинна була дізнатися про порушення своїх прав не пізніше 25 числа місяця за яким виплачувалася пенсія.

В ч. 1 ст. 100 КАС України зазначено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до рекомендованого листа до суду адміністративну позовну заяву позивачкою було подано лише 25.12.2009 року (а.с.6). Позивачка в своєму адміністративному позові не заявляє клопотання про поновлення чи продовження пропущеного строку звернення до суду, не надає жодного доказу звернення до відповідача щодо відновлення його порушеного права на захист його прав, свобод чи інтересів. Таким чином, суд вважає, що відсутні поважні причини пропущення позивачкою строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог заявлених за період до 25.12.2009 року, застосувавши наслідки пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом, передбачених ст. 100 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова необхідно задовольнити частково, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її розміру, як дитині війни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» з 25.12.2008 р. по 31.12.2008р. за виключенням виплаченого підвищення до пенсії. Відповідно до довідки наданої Управлінням Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова ОСОБА_1 отримала щомісячну надбавку до пенсії як дитина війни за 2008 рік у розмірі: з січня по березень - 47 грн.00 коп., з квітня по червень - 48 грн. 10 коп., з липня по вересень-48грн. 20коп. та з жовтня по грудень-49грн. 80 коп.

Доводи відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться і ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що визначаються лише за цим Законом, і не стосуються дітей війни відповідно до ст. 6 Закону, є непереконливим. Суд приходить до висновку, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити. Судові виграш підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в розмірі 3 гра 40 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 72, 86, 158-164 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському

районі м. Чернігова протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з підвищенням її розміру як дитині війни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 25 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року (за виключенням виплаченого підвищення до пенсії).

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. сплачених судових витрат.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський суд районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Цибенко