Справа № 2-а-4101/11
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4101/11
Провадження №
ПОСТАНОВА

іменем України

07.07.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., розглянувши в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона має статус «дитини війни». Вона звернулась до відповідача із заявою з проханням нарахувати та виплатити відповідні грошові кошти, але відповідач відмовив їй у здійсненні такого перерахунку та виплаті у повному обсязі 30% надбавки.

Враховуючи викладене та посилаючись на норми закону, позивач просила суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити їй перерахунок і забезпечити виплату щомісячної соціальної державної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою судді від 16 червня 2011 року позовні вимоги в частині, що стосуються перерахунку пенсії з 01 листопада 2010 року по 08 грудня 2010 року залишено без розгляду, в іншій частині, тобто з 09 грудня 2010 року відкрито провадження.

Відповідно до ч. 4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач надав суду письмові заперечення, зазначаючи, що при здійсненні нарахування позивачу щомісячної соціальної державної допомоги як дитині війни керувався Постановою КМУ № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Суддя, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем виплачувалась позивачу надбавка до пенсії у розмірі лише 10 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до пп. 4 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України за № 8-2 від 30.04.2002 р. (у редакції Постанови правління за № 5-5 від 25.02.2008 р.), одним із основних завдань Управління є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюють за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Розмір підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» становить 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при наявності у жінок 20 років страхового стажу, а у чоловіків - 25 років встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Всупереч положенням ст. 22 Конституції України, якою передбачено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, пунктом 41 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 р. положення ст. 6 Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено, що є неконституційним.

ОСОБА_2 Конституційного суду України за № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р. положення, що призупиняли дію ст. 6 Закону, були визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними, та втрачають свою чинність з дня їх ухвалення. Таким чином, Відповідач зобовязаний був здійснювати виплату належної позивачу допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Підпунктом 20 п. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України визначено, що закон про державний бюджет України - це закон, який затверджує повноваження органам державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду.

З цих же міркувань виходив Конституційний суд України, ухвалюючи рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., зокрема, в п. 5.4 якого було встановлено, що законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

Позивачем було направлено письмове звернення до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної йому, як дитині війни, соціальної державної допомоги у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату.

Попри те, що Конституція України, як закон прямої дії, має вищу юридичну силу, а Рішення Конституційного суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржено, відповідач, як орган владних повноважень, відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

У свою чергу, згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За своєю правовою природою інститут проведення перерахунку періодичних соціальних виплат носить одноразовий характер, а вже самі соціальні виплати здійснюються на підставі цього перерахунку в подальшому на постійній основі, а тому неможливо обмежити кінцевою датою перерахунок та виплати, що на підставі нього здійснюються.

Отже, відмова Відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті позивачу соціальної державної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону, є протиправною і такою, що суперечить Конституції України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 19, 22, 55, 95 Конституції України, ч. 2 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя в Україні», ОСОБА_2 Конституційного суду України за № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., ОСОБА_2 Конституційного суду України за № 19-рп/2010 від 09.09.2010 р., ст.ст. 2, 4, 7, 9, 14, 23, 86, 94, 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку і забезпеченні виплати щомісячної соціальної державної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок і забезпечити виплату ОСОБА_1 щомісячної соціальної державної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії, починаючи з 09 грудня 2010 року з врахуванням раніше здійснених виплат.

Судові витрати віднести на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя