Справа № П/811/3315/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2016 рокусправа № П/811/3315/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Коршуна А.О. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: Добровольської Вікторії Вікторівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Адаменка Андрія Володимировича

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" до відповідачів: Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Адаменка Андрія Володимировича, Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, про визнання протиправним та скасування рішення від 23.09.2015 року, а також, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Адаменка А.В. від 23.09.2015 року №24683317 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

Зобов'язано реєстраційну службу Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області повторно розглянути подану 14.09.2015 року Публічним акціонерним товариством "Кіровоградобленерго" заяву про державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно, а саме на комплекс будівель ПС 150 кВ "Кіровоградська", що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Героїв Сталінграда, 47

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що необхідними документами для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно в даному випадку є рішення засновника про створення відкритого акціонерного товариства та перелік нерухомого майна, переданого до статутного фонду, який має відповідати вимогам Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Адаменка Андрія Володимировича) подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що спірне майно було державної власністю, відповідно акт приймання-передачі мав укладатися з Фондом державного майна. Зазначає, що перелік нерухомого майна, яке було передане у процесі корпоратизації до статутного фонду ВАТ «Кіровоградобленерго» не містить відомостей щодо місця знаходження конкретного комплексу будівель, його адреси. Вказує, що для повторного розгляду заяви про державну реєстрацію права власності необхідно повторно звернутися із заявою, якій в подальшому буде присвоєно інший номер.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що в апеляційній скарзі зазначено, що для реєстрації права власності на комплекс будівель підстанції 150 кВ «Кіровоградська», що розташована в м. Кіровограді по вул. Героїв Сталінграда, 47, Товариством не подано документ, який би посвідчував набуття права власності на майно. Проте, таке твердження було спростоване судом першої інстанції. Так, при визначенні переліку правовстановлюючих документів на комплекс будівель ПС «Кіровоградська» застосуванню підлягає Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затверджене наказом Фонду державного майна України від 25.11.2003 року №2097, оскільки нерухоме майно, яке має намір зареєструвати ПАТ «Кіровоградобленерго» увійшло до статутного фонду під час корпоратизації. Адже, господарське товариство є власником майна, переданого йому учасником у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи заперечень проти апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Надав пояснення аналогічні викладеним в запереченнях проти апеляційній скарзі.

Відповідачі (представники) в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.09.2015 року Публічним акціонерним товариством "Кіровоградобленерго" до реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області подана заява про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно - комплекс будівель підстанції 150 кВ "Кіровоградська", що розташована в м. Кіровограді по вул. Героїв Сталінграда, 47. Разом із заявою позивачем подані необхідні документи для проведення державної реєстрації права приватної власності на нерухоме майно відповідно до Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (а.с.10-32). Однак, Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області від 23.09.2015 року №24683317 позивачу відмовлено у державній реєстрації вищезазначеної будівлі. В обґрунтування відмови, відповідач послався на положення ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, а саме на те, що заявником не подано документ, що посвідчує набуття права власності на майно згідно чинного законодавства (а.с.9).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затверджене наказом Фонду державного майна України від 25.11.2003 року №2097, Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868.

Відповідно до пункт 36 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Положеннями пункту 37 Порядку визначено, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

З оскаржуваного рішення відповідача від 23.09.2015 року №24683317 вбачається, що позивачем для реєстрації не наданий документ, що підтверджує виникнення права власності на нерухоме майно. Разом з тим, слід зазначити, що таким документом є Перелік нерухомого майна, яке передано у процесі корпоратизації відповідно до Указу Президента України від 15.06.1993 року №210/93, які увійшли до Статутного фонду ВАТ "Кіровоградобленерго" станом на 01.06.1995 року та узгоджений Міністерством палива та енергетики України (а.с.15-18).

Згідно Указу Президента України "Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України" № 282/95 від 04.04.95 року і наказу Міністерства енергетики та електрифікації України №140 від 01.08.1995 року Державне енергопостачальне підприємство "Кіровоградобленерго" перетворено у Державну акціонерну енергопостачальну компанію "Кіровоградобленерго".

На виконання Указу Президента України від 15.06.1993 року №210/93 "Про корпоратизацію підприємств" за рішенням Загальних зборів акціонерів від 14 травня 1999 року ДАЕК "Кіровоградобленерго" змінила своє найменування на Відкрите акціонерне товариство "Кіровоградобленерго", про що видано наказ від 22.06.1999 року №71 (а.с.12).

Відповідно до Наказу Фонду державного майна України від 25.11.2003 року №2097 "Про затвердження Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства" до статутного фонду ВАТ "Кіровоградобленерго" передане все майно ДАЕК "Кіровоградобленерго". (Отже, участь Фонду державного майна щодо майна яке перебувало в державній власності, в даному випадку відбулася в формі Наказу Фонду державного майна України від 25.11.2003 року №2097).

Перелік нерухомого майна, яке передане у процесі корпоратизації до статутного фонду ВАТ "Кіровоградобленерго" станом на 01.06.1995 року, підтверджено Міністерством палива та енергетики України.

29.03.2011 року відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" Відкрите акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго". ПАТ "Кіровоградобленерго" є правонаступником ВАТ "Кіровоградобленерго".

Отже, суд першої інстанції, при вирішенні даного спору правильно застосував Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затверджене наказом Фонду державного майна України від 25 листопада 2003 р. №2097, оскільки нерухоме майно, яке має намір зареєструвати позивач, увійшло до його статутного фонду під час корпоратизації.

Зазначене Положення регламентує організацію робіт з упорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства відповідно до вимог абзацу другого частини першої статті 12 Закону України "Про господарські товариства" та Законів України "Про приватизацію державного майна", Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Указу Президента України від 15.06.93 №210/93 "Про корпоратизацію підприємств" та враховуючи Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року " 7/5 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №157/6445.

Положення визначає послідовність дій державних органів приватизації та органів, уповноважених управляти державним майном (далі - уповноважені особи), під час передачі об'єктів нерухомого майна до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), реорганізації; приватизації цілісних майнових комплексів шляхом викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом, здачі в оренду з викупом та передачі засновниками холдингових, державних акціонерних компаній (далі - компанії).

Згідно розділу 2 цього Положення, при створенні відкритого акціонерного товариства (при перетворенні підприємства у відкрите акціонерне товариство) у процесі приватизації (корпоратизації) передача об'єктів нерухомого майна проводиться на підставі наказів засновників відкритих акціонерних товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) з актом приймання-передавання нерухомого майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства, який готується за окремою формою, що наведена в додатку 1. У разі перетворення у відкрите акціонерне товариство підприємства із змішаною формою власності нерухоме майно передається актом приймання-передавання нерухомого майна за формою, що наведена в додатку 2.

На письмовий запит Відкритого акціонерного товариства або осіб, які відповідно до законодавства України є правонаступниками відкритих акціонерних товариств, арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у разі порушення справи про банкрутство підприємства, засновник Відкритого акціонерного товариства готує перелік нерухомого майна, переданого до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства за формою, що наведена в додатку 3.

Підтвердження права власності на нерухоме майно проводиться на підставі таких документів:

- дані інвентаризаційних описів основних фондів, складені на дату оцінки об'єкта;

- копія державного акта про право власності на землю або на право постійного користування земельною ділянкою;

- акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу або акт оцінки вартості майна;

- акти державних комісій про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (у разі наявності);

- перелік нерухомого майна, що є власністю орендаря (для орендних підприємств за станом на дату оцінки), із зазначенням вартості, інвентарного номера та місцезнаходження;

- завірені копії установчих документів, які підтверджують правонаступництво приватизованого акціонерного товариства;

- аудиторський висновок (у разі відсутності документів, що стосуються бухгалтерського обліку);

- затверджений план приватизації (план розміщення акцій) або нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об'єкта приватизації.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що необхідними документами для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно в даному випадку є рішення засновника про створення відкритого акціонерного товариства та перелік нерухомого майна, переданого до статутного фонду, який має відповідати вимогам вищенаведеного Положення.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідачем у своєму рішенні не зазначено відсутність якого саме правовстановлюючого документу відповідно до чинного законодавства є підставою для відмови позивачу в реєстрації, з огляду на те, що пункт 37 Порядку передбачає можливість подачі іншого документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі, якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

Виходячи з положень цієї статті відсутність правовстановлюючого документу під час подання заяви для реєстрації права власності не є підставою для відмови у цій реєстрації, які визначені ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, відповідач повинен був прийняти рішення про зупинення розгляду заяви та повідомити про це заявника з наданням строку для виконання вимоги державного реєстратора.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Реєстраційної служба Кіровоградського міського управління юстиції в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Адаменка Андрія Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Л.П. Туркіна