Справа № 1915/16436/2012
Суддя: Дуда О. О.
Дата ухвалення: 2012-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2012 Справа №1915/16436/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого-судді: Дуди О.О.

з участю секретаря: Сагайдак М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, посилаючись на те, що вона є особою, яка зазнала політичних репресій і згодом була реабілітована. Відповідно до п.6 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вказаній категорії осіб до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення". Виплата цих коштів повинна здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету. Вона, як реабілітована, яку було виселено, відповідно до п. г ч.1 ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має право на підвищення до пенсії в розмірі 25%. Однак, відповідач необґрунтовано відмовляє її у нарахуванні та виплаті такого підвищення, натомість виплачує лише 43,52 грн.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні.

Із досліджених судом матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка необґрунтовано зазнала політичних репресій, примусово переселена і згодом - реабілітована.

Також, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління ПФУ в м. Тернополі та отримує пенсію, а також отримує підвищення до пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян".

Указом Президента України від 11.07.2005 року №1088 «Про заходи щодо посилення державної підтримки колишніх політичних в'язнів, репресованих та їх громадських організацій» передбачалось подання Кабінетом Міністрів України до 1 жовтня 2005 року проекту закону щодо підвищення пенсій громадянам, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, а також членам їх сімей, яких було примусово переселено, у відповідних відсотках до прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно п. 2.2. Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011р. N 20-рп/2011 відповідно до Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини першої статті 92); Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту ( пункти 2, 3 статті 116).

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері. Одним з таких органів і є Кабінет Міністрів України, який згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Конституційний Суд України в Рішенні від 20 червня 2001 року N 10-рп/2001 у справі про виплату і доставку пенсій та грошової допомоги вказав, що ОСОБА_2 України закріплює основоположні засади права на державну соціальну допомогу громадянам і відносить до законодавчого регулювання механізм його реалізації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" встановлено, п.2: громадянам, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено - 43,52 гривні.

На підставі ст.6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні грунтується на принципах згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата надбавок та підвищень здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не із бюджету Пенсійного Фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до статті 72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" джерелами формування коштів Пенсійного фонду України є кошти Державного бюджету, що перераховуються до Пенсійного Фонду України у випадках, передбачених цим законом.

Згідно із частиною 2 статті 73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені цим законом. Частиною 2 статті 96 Конституції України передбачено, що виключно Законом "Про Державний бюджет України" визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір, цільове спрямування цих видатків.

Крім того, відповідно до ч.16 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

На даний час позивачу, як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій і згодом була реабілітована, підвищення до пенсії виплачується відповідно до норм чинного законодавства.

За таких обставин, судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 18, 71, 86, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів № 654 від 16.07.2008 р. «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Дуда О.О.