Справа № П/811/2363/14.
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року справа №П/811/2363/14.

провадження № 2-кас/811/4/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до житлово-експлуатаційна контора №12 Головного Управління житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради (далі - Контора) про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Податковий орган звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення податкового боргу у сумі 443269 грн.

Відповідач заперечень не надіслав.

13 травня 2016 року суд прийняв ухвалу про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.195).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Так, 12 листопада 2013 року Контора подала уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за листопад 2013 року, яким визначила податкове зобов'язання у сумі 78 грн. (а.с.6).

19 листопада 2013 року відповідач подав декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2013 року, якою визначив податкове зобов'язання у сумі 49697 грн. (а.с.7).

18 грудня 2013 року відповідач подав декларацію з податку на додану вартість за листопад 2013 року, якою визначив податкове зобов'язання у сумі 42085 грн. (а.с.8).

17 січня 2014 року відповідач подав декларацію з податку на додану вартість за грудень 2013 року, якою визначив податкове зобов'язання у сумі 53307 грн. (а.с.9).

19 лютого 2014 року відповідач подав декларацію з податку на додану вартість за січень 2014 року, якою визначив податкове зобов'язання у сумі 46282 грн. (а.с.10).

19 березня 2014 року відповідач подав декларацію з податку на додану вартість за лютий 2014 року, якою визначив податкове зобов'язання у сумі 52708 грн. (а.с.11).

17 квітня 2014 року відповідач подав декларацію з податку на додану вартість за березень 2014 року, якою визначив податкове зобов'язання у сумі 48449 грн. (а.с.12).

20 травня 2014 року відповідач подав декларацію з податку на додану вартість за квітень 2014 року, якою визначив податкове зобов'язання у сумі 43870 грн. (а.с.13).

15 травня 2014 року відповідач подав уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за березень 2014 року, яким зменшив податкове зобов'язання на 58 грн. (а.с.14).

18 червня 2014 року відповідач подав декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року, якою визначив податкове зобов'язання у сумі 47715грн. (а.с.15).

Також Конторі нарахована пеня у сумі 59136,06 грн. за період несплати цих задекларованих зобов'язань (а.с.16, 189-190).

Визначена відповідачем сума податкового зобов'язання не може бути оскаржена відповідно до приписів статті 56 Податкового кодексу України.

Отже, загальна сума заборгованості з податку на додану вартість складає 443269 грн.

У встановлений законом строк відповідач не сплатив податковий борг.

Цей борг існує і на даний час (а.с.189-190).

Надані Конторою до суду апеляційної інстанції платіжні доручення про часткову сплату податку на додану вартість за згаданий період податковий орган зарахував в рахунок сплати задекларованих зобов'язань з цього ж податку за період з серпня 2010 року по листопад 2012 року (а.с.51-69, 189-190).

07 травня 2007 року податковим органом сформовано першу податкову вимогу на суму 19063 грн., котра вручена Конторі того ж дня (а.с.5).

07 червня 2007 року податковим органом сформовано другу податкову вимогу на суму 27641,55 грн., котра вручена Конторі того ж дня (а.с.5).

З того часу у позивача постійно існував податковий борг (а.с.161-162, 169-171).

Частиною 2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів платника податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків податкової вимоги.

З часу надіслання відповідачу податкової вимоги минуло більш як 60 календарних днів.

Пунктом 1.4 статті 16 цього ж Кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки у строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено джерела погашення податкового боргу платника податків (загальна норма, яка стосується всіх платників податків).

Такими джерелами є будь-які власні кошти або майно платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 1 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Отже, спочатку податковий орган звертається до суду з позовом про стягнення коштів, а лише потім, у разі їх відсутності або недостатності, реалізовує майно платника податків, яке перебуває в податковій заставі.

Пунктом 1 статті 96 того ж кодексу України передбачено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття певного рішення.

Приписи цієї ж норми права регулюють процедуру, яка застосовується виключно до комунальних підприємств і лише після того, як буде реалізоване майно платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що позивач може реалізувати майно позивача, яке перебуває у податковій заставі, лише після встановлення відсутності або недостатності у нього коштів.

Це питання можна з'ясувати у випадку виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з платника податків з рахунків у банківських установах.

Отже, позов ґрунтується на вимогах закону і його належить задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Стягнути з житлово-експлуатаційної контори № 12 Головного Управління житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради (, вул.Єгорова, 56 м.Кіровоград) з рахунків у банківських установах на користь Державного бюджету України (в особі Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області) податковий боргу з податку на додану вартість у сумі 443269 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей