Справа № 808/8753/15
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року о/об 16 год. 07 хв.Справа № 808/8753/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс» до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1

(особа посвідчується паспортом серія СА № 910436 )

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 777/10/08-31-10 від 30.03.2016)

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс» (далі позивач) до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення винесені ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя за № НОМЕР_1 від 12 червня 2015 року на підставі акту перевірки від 26 травня 2015 року № 58/15/35888371 та за № НОМЕР_2 від 12 червня 2015 року на підставі акту перевірки від 28 травня 2015 року № 71/15/35888371.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області були проведені камеральні перевірки ТОВ «БТФ «Еліпс» з питань перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ та своєчасності сплати ПДВ до бюджету за січень-лютий 2015 року. За підсумками перевірок були складені ОСОБА_2 від 26 травня 2015 року № 58/15/35888371 та ОСОБА_2 від 28 травня 2015 року № 71/15/35888371. На підставі перевірок податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12 червня 2015 року та № НОМЕР_2 від 12 червня 2015 року. Позивач вважає, що податкові повідомлення - рішення винесені ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя є неправомірними через невідповідність їх актам та нормам діючого законодавства України, оскільки при проведенні перевірки діяв мораторій на проведення таких перевірок, що позбавляє податкового органу права на проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченням (вх.№7500 від 03 березня 2016 року), відповідно до яких зазначає, що з 01 січня 2015 року набрав чинності Закону України від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» де встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Тобто, перевірки проводяться виключно з дозволу Кабінету Міністрів України та у інших визначених законом випадках. При цьому, рішення (дозвіл) Кабінету Міністрів України у відповідності до частини першої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» видаються у формі постанови чи розпорядження. Так, постановою Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 11 березня 2015 року № 99 (далі - Постанова) затверджено План заходів на 2015 рік із запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, яким зобов'язано ДФС забезпечити здійснення заходів: щодо виявлення та припинення протиправної діяльності «конвертацшних центрів» і підприємств з ознаками фіктивності, задіяних у легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванні тероризму, а також заходів з припинення їх діяльності; у межах повноважень для виявлення фактів приховування чи маскування незаконного походження доходів, визначення джерел їх походження, місцезнаходження і способів переміщення, напрямів використання (зокрема для провадження підприємницької, інвестиційної, іншої господарської та благодійної діяльності, здійснення розрахункових і кредитних операцій), а також пошуку, арешту та конфіскації таких доходів; щодо виявлення фактів переміщення товарів, готівкових та безготівкових коштів, розрахункових документів, інших валютних цінностей, культурних цінностей, дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та виробів з них, які можуть використовуватися з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму. Постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України у відповідності до частини 1 статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» є обов'язковими до виконання. Враховуючи вимоги зазначеної Постанови ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області було правомірно проведено камеральні перевірки податкової звітності з ПДВ за лютий 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс».

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 07 квітня 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

26 травня 2015 року Головним державним податковим ревізором-інспектором відділу оподаткування юридичних осіб ОСОБА_3 на підставі пункту 200.10 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, в порядку статті 76 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс», .

За наслідками перевірки складено ОСОБА_2 «про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість».

Перевіркою встановлено: порушення пункту 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, пункту 7 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23 вересня 2014 року № 966, а саме: методологічну помилку (порушення), що вплинула на розрахунки з бюджетом.

Разом з тим, 28 травня 2015 року на підставі статті 76 Податкового кодексу України головним державним ревізором-інспектором відділу оподаткування юридичних осіб ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя ОСОБА_3 Д О. проведена камеральна перевірка платника ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс».

За наслідками перевірки складено ОСОБА_2 «про результати камеральної перевірки своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету»

Перевіркою встановлено, що в порушення пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платником податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс» несвоєчасно сплачено податок на додану вартість.

На підставі актів перевірок податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 12 червня 2015 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс» було визначено суму грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 9093,75 грн. з яких : за основним платежем 7275,00 грн., та штрафними санкціями в сумі 1818,75 грн.;

- № НОМЕР_2 від 12 червня 2015 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс» було визначено суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями в сумі 671,24 грн.

Не погодившись з такими діями Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс» звернулося з адміністративним позовом до суду.

Суд, вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в обґрунтування висновків про неправомірність призначення та проведення камеральних перевірки, а також прийняття податкових повідомлень-рішень за наслідками таких перевірок позивач посилається на те, що законодавством введено мораторій на проведення контролюючими органами перевірок протягом 2015 - 2016 років.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно пунктом 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

З матеріалів справи судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області було проведено камеральні перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс» 26 травня 2015 року та 28 травня 2015 року, за результатами яких податковим органом складено ОСОБА_2 про проведення камеральних перевірок та винесено податкові повідомлення рішення.

Однак, суд не може погодитись з правомірністю проведення камеральних перевірок стосовно позивача, з огляду на наступне.

28 грудня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII та Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII, норми яких встановлюють обмеження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання контролюючими органами.

Відповідно до Закону №76 (пункту 8 розділу ІІІ «Прикінцеві положення») встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

В свою чергу, Законом №71 (пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення») визначено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібно-роздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

При цьому, законодавець не визначає конкретні види перевірок, на проведення яких поширюється така заборона, а тому суд приходить до висновку, що з урахуванням пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України вона поширюється на всі види перевірок, у тому числі камеральні перевірки.

Таким чином, у 2015 та 2016 роках органи Державної фіскальної служби України можуть проводити перевірки суб'єктів господарювання, не залежно від їх виду, за наявності однієї з таких обставин:

у разі, якщо обсяг доходу суб'єкта господарювання перевищує 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік;

за наявності дозволу Кабінету Міністрів України, судового рішення або постанови прокурора або слідчого, прийнятою в межах кримінального провадження.

Так, в судовому засіданні представником позивача зазначалось та не заперечувалось представником відповідача, що сукупний дохід Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс» за 2015 рік не перевищував 20 мільйонів гривень.

Доказів наявності рішення суду та/або рішення прийнятого в рамках кримінально процесуального законодавства представником відповідача до суду не надано, так саме як і не надано дозволу Кабінету Міністрів України на проведення камеральної перевірки позивача.

Суд не приймає посилання представника відповідача на те, що камеральна перевірка є особливим видом перевірки, на яку не поширюється дія мораторію, оскільки чинним законодавством накладено мораторій на проведення всіх перевірок визначених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та жодних виключень щодо дозволу на проведення камеральних перевірок чинне законодавство не містить.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно в період дії мораторію на проведення перевірок проведено камеральну перевірку позивача без наявності підстав, з якими законодавець пов'язує можливість проведення перевірок під час дії відповідного мораторію.

Суд зазначає, що оскільки відповідачем протиправно проведено камеральні перевірки позивача, то висновки такої перевірки не можуть бути покладені в основу для прийняття податкового повідомлення - рішення чи іншого рішення контролюючого органу, оскільки відповідно до частини 3 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень рішень та задоволенню позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69, 71, 86, 94, 158, 160-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення винесені Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області за № НОМЕР_1 від 12 червня 2015 року на підставі акту перевірки від 26 травня 2015 року № 58/15/35888371 та за № НОМЕР_2 від 12 червня 2015 року на підставі акту перевірки від 28 травня 2015 року № 71/15/35888371.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс» з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 1218 ( одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов