Справа № 537/1603/16-а
Суддя: Демиденко І. О.
Дата ухвалення: 2010-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/1603/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2010 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Демиденка І. О.,

при секретарі Костюкевич Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання рішення незаконним та зобовязання здійснити перерахунок пенсії у звязку з втратою годувальника, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2016 року до суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом, відповідно до якого, просила суд визнати розпорядження ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці від 17.12.2015 року щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, за нормами Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» незаконним. Просила суд, зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці призначити та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, з 13 лютого 2014 року відповідно до вимог Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 100% пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_4 і сплатити заборгованість, яка утворилась.

В обґрунтування зазначених вимог вказала наступне, що з 13 лютого 2014 року ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Кременчуці їй призначено пенсію у звязку з втратою годувальника, як представнику неповнолітніх дітей ОСОБА_5, 13.08.2008 р. н. та ОСОБА_6, 19.10.2012 р. н. відповідно до вимог Закону від 09.07.2003 року № 1058 IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 25 листопада 2015 року нею до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці подано заяву про призначення пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві. На підставі поданої нею заяви відповідачем даний вид пенсії призначений в меншому розмірі чим це передбачено Законом № 1058-IV, а саме у розмірі 1288,80 грн. 09 лютого 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, та просила призначити пенсію у розмірі 100 % пенсії за віком померлого годувальника. Листом від 23 лютого 2016 року № 38/л-02 відповідач, повідомив, що даний вид пенсії призначений за раніше діючим законодавством, тобто відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення « від 5 листопада 1991 року та розмір пенсії з 25.11.2015 року становить 1288,80 грн. Вважає, що ОСОБА_3 ПФУ в м. Кременчуці протиправно призначило пенсію по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, за нормами ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки це суперечить нормам діючого законодавства. Вважає, , що призначення і виплата її пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві має здійснюватися відповідно до вимог Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області ОСОБА_7 проти задоволення позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити, надав наступні пояснення, що дійсно 25.11.2015 року позивач звернулася до ОСОБА_3 ПФУ в м. Кременчуці з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві. ОСОБА_3 ПФУ в м. Кременчуці від 23 лютого 2016 року № 38/Л02 управління повідомило, що даний вид пенсії призначений за раніше діючим законодавством, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року, та розмір пенсії з 25 листопада 2015 року становить 1288,80 грн. До законодавчого врегулювання, призначення пенсії у звязку з втратою годувальника вище вказані категорії проводиться органами Пенсійного фонду України за раніше діючим законодавством. Страхові виплати, у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснюються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування». Упраління Пенсійного фонду України в .м Кременчуці вважає, що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, дії відповідача щодо спірних правовідносин є законними.

25.04.2016 року на адресу суду надійшов відзив на заперечення від позивача ОСОБА_1, відповідно до якого, вважає, що доводи заперечення є необґрунтованими, незаконними та такими, що не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно до Акту Н-5 нещасний випадок з її чоловіком ОСОБА_4, який стався 11.02.2014 року, визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. На момент настання нещасного випадку діяли норми ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, які були прийнятті до нової редакції даного Закону, який почав діяти з 01.01.2015 року. Також, на даний момент у неї виникла заборгованість перед Пенсійним фондом, яка погашається шляхом стягнення 20% від розміру призначеної пенсії. Період за який стягується заборгованість, з 13 лютого 2014 року по 25 листопада 2015 року. Тобто відповідачем здійснено перерахунок пенсії за весь період, з якого у неї виникли правовідносини з ним та призначено пенсію з 13.02.2014 року на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Зазначила, що такий вид пенсії. як пенсія у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, передбачений саме ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а не ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного.

10.03.2015 року Начальником територіального управління Держгірпромнагляду у полтавській області ОСОБА_8 затверджено акт форми Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 11 лютого 2014 року о 19 год. 00 хв. в Автозаводському районному суді м. Кременчука Полтавської області, відповідно до якого, нещасний випадок, що стався в Автозаводському суді м. Кременчука Полтавської області 11 лютого 2014 року о 19:00 годині 00 хвилин з суддею Автозаводського районного суду м. Кременчука Лободенком Олександром Станіславовичем за місцем його фактичного мешкання ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, підлягає обліку в Автозаводському районному суді м. Кременчука Полтавської області і на нього складається акт за формою Н-1.

10.03.2015 року Начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Полтавській області ОСОБА_8 затверджено акт № 1 форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом щодо нещасного випадку, що стався в Автозаводському суді м. Кременчука Полтавської області 11 лютого 2014 року о 19:00 годині 00 хвилин з суддею Автозаводського районного суду м. Кременчука Лободенко Олександром Станіславовичем за місцем його фактичного мешкання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з п. 7 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого 30.11.2011 р. Постановою № 1232 (надалі «Порядку») розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме, обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема, від одержаного поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Пункт 15 Порядку визначає обставини, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Судом встановлено, що 09.02.2016 року громадянка ОСОБА_1 звернулась до УПФ України в Полтавській області з заявою, відповідно до якої, просила провести перерахунок пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та призначити її в розмірі 100% пенсії за віком померлого годувальника та надати розрахунок , яким чином нараховувалась пенсія та на підставі якого Закону.

За вих. № 28/л-02 від 23.02.2016 року на адресу громадянки ОСОБА_1 було направлено лист УПФ України в м. Кременчуці Полтавської області, відповідно до якого, зазначено, що 25.11.2015 року позивач надала заяву про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві. Відповідно до розпорядження від 17.12.2015 року призначено з 25.11.2015 року пенсію у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві. На час звернення до УПФ законодавчо цей вид пенсії не урегульовано, а тому призначення пенсії вищевказаної категорії проводиться органами Пенсійного фонду за раніше діючим законодавством, тобто відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Страхові виплати, у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадів на виробництві та профзахворювань.

Отже, судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач правомірно звернулася до ОСОБА_3 Пенсійного фонду щодо призначення їй пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, оскільки факти нещасного випадку на виробництві, підтверджено відповідними актами форми Н-5, Н-1 відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з

дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у звязку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у звязку з втратою годувальника на всіх членів сімї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Так, зокрема, відповідно до частини першої статті 37 цього Закону пенсія у звязку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сімї призначається в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника.

Разом з тим згідно з частиною восьмою статті 36 Закону № 1058-IV пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначаються відповідно до Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 1105-XIV).

Відповідно до частини четвертої статті 33 Закону № 1105-XIV пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством. Тобто вказана норма містить посилання на законодавство про пенсійне забезпечення, оскільки, як визначено абзацом сьомим частини другої статті 5 Закону № 1058-IV, виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Абзацом першим пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, який прийнятий пізніше Закону № 1788-XII, встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Цим абзацом було доповнено вказаний пункт згідно із Законом № 3108-IV.

Таким чином, враховуючи, що Закон № 1058-IV, який прийнятий останнім у часі та, як зазначено у його преамбулі, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів ПФУ, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, а також те, що він чітко визначає, в якій частині застосовується Закон № 1788-XII, пріоритетному застосуванню до відносин, повязаних з призначенням і виплатою пенсії у звязку з втратою годувальника, підлягає Закон № 1058-IV.

Право на призначення пенсії у звязку з втратою годувальника закріплено, зокрема, абзацом другим частини першої статті 36 Закону № 1058 IV, відповідно до якого батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Враховуючи наведене,суд вважає, що призначення і виплата пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, його дружині має здійснюватись відповідно до вимог Закону № 1058 IV.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України при вирішенні спорів цієї категорії, зокрема, у постанові від 15 квітня 2014 року (справа № 21?67а14), постанові від 15 липня 2014 року (справа № 21-216а14), постановах від 16.09.2014 року (справи № 21-309а14, № 21-351а14), постанові від 16.12.2014 року (справа № 21-536а14).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КК України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту

застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під

час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, виплату пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві потрібно виплачувати дружині ОСОБА_1 за нормами ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі змінами та доповненнями, які діяли на момент виникнення нещасного випадку, а саме станом на 13.02.2014 року.

Згідно зі ст. 46 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги позивача про сплату заборгованості, яка утворилась не підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду справи у відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області перед позивачем ОСОБА_1 - відсутня, належних та допустимих доказів на обґрунтування вище вказаної вимоги, позивачем суду не представлено.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання рішення незаконним та зобовязання здійснити перерахунок пенсії у звязку з втратою годувальника - слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 8-12, 17-19, 21,70, 159, 160, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 9, 36, 37, 38 , 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання рішення незаконним та зобовязання здійснити перерахунок пенсії у звязку з втратою годувальника - задовольнити частково.

Визнати розпорядження ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці від 17.12.2015 року щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, за нормами Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» - незаконним.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці призначити та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, з 13 лютого 2014 року відповідно до вимог Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що діяли на момент виникнення нащасного випадку, в розмірі 100% пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_4 з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови, з одночасним подання копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: І. О. Демиденко

Повний текст постанови виготовлений 10.05.2016 року