Справа № 803/392/16
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Справа № 803/392/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Борсук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 205070000/2015/000004/2 від 10.11.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 205070000/2015/000004/2 від 10.11.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем необґрунтовано та неправомірно було відмовлено у здійсненні митного оформлення товару - "м'ясо свинне обвалене заморожене, тримінг 80/20" вагою нетто 21011 кг на загальну суму 22061,55 євро, придбаного позивачем згідно з контрактом купівлі-продажу № 94/2015/NL від 25.08.2015 року, укладеного з компанією "Westfort Oudewater" (Нідерланди), та за інвойсом № 054386 від 06.11.2015 року, у якому ціна за один кілограм товару становить 1,05 євро.

Для митного оформлення й митного контролю товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон, відповідачу було надано усі необхідні документи. В графах 12, 45 вантажно-митної декларації (ВМД) № 205070000/2015/22454 від 09.11.2015 року позивач вказала митну вартість у сумі 569842,90 грн., еквівалентну 23158,85 євро, застосувавши за правилами статті 58 МК України основний метод - за ціною договору (контракту) товарів, що імпортуються.

За результатами розгляду наданих документів відповідач вказав на необхідність підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до статті 53 МК України шляхом надання експортної декларації, калькуляції (розрахунку ціни), висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, заявки на перевезення.

10.11.2015 року відповідач видав позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (картка відмови) з підстав невідповідності заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК України.

Рішенням про коригування митної вартості товару № 205070000/2015/000004/2 від 10.11.2015 року Волинська митниця ДФС визначила митну вартість товару за ціною 1,8496 євро за кілограм.

З метою запобігання псування товару та нарахування штрафних санкцій за можливий простій автомобіля, який перевозив товар, 10.11.2015 року позивачем подано нову ВМД №205070000/2015/22646. Митне оформлення проведено за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов'язань - грошової застави.

Разом з тим, відповідно до правил частини восьмої статті 55 МК України 29.01.2016 року митному органу надано документи, які ним витребовувалися. Проте, на заяву від 29.01.2016 року митний орган відповіді не надав зовсім, хоча відповідно до положень чинного законодавства відповідач мав би протягом 5 днів її розглянути та надати письмову відповідь.

Позивач вважає, що у Волинської митниці ДФС не було підстав для відмови у митному оформленні товару через невідповідність заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК України. У графах 12, 45 ВМД відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа вносяться відомості, що стосуються митної вартості товару, виражені у вартісному (грошовому) вигляді. А стаття 53 МК України визначає перелік документів, що надаються декларантом для підтвердження митної вартості. Отже, відомості граф 12, 45 ВМД не можуть не відповідати положенням статті 53 МК України.

Також у рішенні Волинської митниці ДФС відсутнє обґрунтування числового значення митної вартості товарів, нею скориговане, рішення не містить докладної інформації, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості товару. Разом з тим, окрім документів, що підтверджують числові значення визначеної декларантом митної вартості, відповідачу було надано висновок експерта Волинської торгово-промислової палати №В-80 від 18.01.2016 року, який підтвердив, що ціна 1,05 євро/кг відповідає кон'юнктурі ринку.

Враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні та у додаткових поясненнях по справі представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що згідно з інвойсом ціна товару становила 22061,55 євро, а враховуючи те, що продавець товару - компанія-нерезидент, то й оплату товару позивач мав здійснювати у євро. Вказав, що позивачем не порушено умов договору купівлі продажу, як про це вказує відповідач, оскільки враховуючи введені постановою правління НБУ обмеження щодо здійснення валютних операцій, позивачем було подано через уповноважений банк заявку від 04.11.2015 року на купівлю валюти, для проведення розрахунку із постачальником за контрактом №94/2015/NL . Вказана заявка була виконана 09.11.2015 року та кошти за SWIFT повідомленням були переведені на рахунок продавця товару, а тому умови договору не були порушені позивачем, оскільки заявка була подана за 2 дні до поставки (завантаження) товару, а з врахуванням правил, затверджених НБУ, банкам заборонено здійснювати авансові платежі за імпорт товару за зовнішньоекономічними договорами, загальна вартість яких перевищує 50000 доларів США (загальна вартість контракту №94/2015/NL становить 420000 євро).

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 14.04.2016 року №К492/03-70-10/14 (а. с. 58-61) представник відповідача адміністративний позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з таких підстав.

За вищезазначеною митною декларацією системою АСАУР в автоматичному режимі було згенеровано ризик за кодом 105-2 "контроль правильності визначення митної вартості товарів", а також ризик 106-2 "витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів". Посадовою особою Волинської митниці ДФС під час перевірки поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення документів було встановлено наступне.

Виявлено, що подані декларантом документи містять неточності та розбіжності. Так, зокрема, згідно довідки про транспортні витрати від 09.11.2015 року вартість перевезення в напрямку м. Olst, - м/п «Ягодин» становить 27000 грн., протяжність маршруту - 1600 км. Таким чином вартість перевезення з розрахунку з 1 км. становить 16,88 грн/км., а вартість перевезення в напрямку - м/п «Ягодин»- м. Луцьк становить 2500 грн. Протяжність маршруту - 135 км. Вартість перевезення грн./км становить вже 18,51 грн/км.. Транспортні витрати позивачем не було підтверджено належним чином, що унеможливлює визначення митної вартості за ціною контракту.

Також відповідно до контракту №94/2015/NL поставка товару на територію України здійснюється на умовах FCA згідно із правилами Інкотермс-2010, вказаних у інвойсі. Проте в інвойсі №054386 від 06.11.2015 року зазначено умови поставки без вказування географічного пункту.

Крім цього, заявлена позивачем митна вартість була нижчою від рівня митної вартості таких товарів, митне оформлення яких вже здійснено та інформація про які міститься у ціновій базі даних ЄАІС. - позивач уже здійснювала митне оформлення аналогічного товару протягом 2015 року виходячи з вартості 2,0 долл.США/кг. І відправником товару теж виступала компанія "Westfort Oudewater" (Нідерланди). Наявність в ЄАІС інформації про іншу митну вартість може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Відповідно до статті 53 МК України декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією; банківські платіжні документи про оплату товару та транспортних послуг; розрахунок ціни (калькуляцію). Уповноважена особа декларанта, ознайомившись з вимогою митного органу про надання додаткових документів здійснила запис наступного змісту: "Буду приймати рішення на підставі положень МК України, (протягом 80 днів). Прошу випустити вантаж у вільний обіг".

Митна вартість задекларованого товару визначена із застосуванням резервного методу, відповідно до статті 64 МК України, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях, зазначених в рішенні про коригування митної вартості товарів № 205070000/2015/000004/2 від 10.11.2015 року за митними деклараціями: № 205070000/2015/014344 від 21.09.2015 року, № 205070000/2015/014194 від 21.09.2015 року.

На адресу Волинської митниці ДФС надійшов лист фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 № 226 від 01.12.2015 року, відповідно до якого позивач просила надати інформацію щодо всіх підстав, через які заявлена декларантом митна вартість товарів не може бути визнана.

Листом митниці від 09.12.2015 року №8365/03-70-25 позивачу було надано відповідь щодо всіх підстав та причин неможливості визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, прийняття рішення про коригування митної вартості та винесення картки відмови.

Крім того, на адресу Волинської митниці ДФС надійшов лист фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 № 13 від 29.01.2016 року з додатковими документами: експортними деклараціями, копією висновку Волинської ТПП №В-80 від 18.01.2016 року, копією заявки №35 від 02.11.2015 року

Так, у висновку Волинської ТПП №В-80 від 18.01.2016 року вказано, що маркетингове дослідження здійснювалось на основі вивчення ринку з продажу обрізі свинячої замороженої та на підставі інформації з інтернет-сайтів про комерційні пропозиції підприємств, які реалізують аналогічний товар на території України.

Згідно умов статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості, тому при проведенні контролю заявленої декларантами митної вартості товарів не застосовуються ціни внутрішнього ринку та товарів українською походження. При цьому, експерт не враховував транспортних витрат при визначені митної вартості, про що він самостійно вказав. Наведені у експертному висновку дані були прийнятті до уваги митним органом виключно як джерело довідкової інформації і вони носять консультаційний характер, та не можуть бути використані для підтвердження вартості на вище вказаний товар.

Враховуючи наведене, представник відповідача вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості № 205070000/2015/000004/2 від 10.11.2015 року прийняте у повній відповідності до приписів чинного законодавства, а тому в задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі зовнішньоекономічного контракту № 94/2015/NL від 25.08.2015 року, укладеного з компанією "Westfort Oudewater" (Нідерланди), та за інвойсом № 054386 від 06.11.2015 року, позивач ввезла на територію України товар - "м'ясо свинне обвалене заморожене, тримінг 80/20" без приправ, без консервування, без харчових добавок, без кулінарної та теплової обробки, кількістю 21011 кг та вартістю 22061,55 євро, визначеною у інвойсі, тобто за ціною 1,05 євро за 1 кг.

Для митного контролю і митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, позивачем було надано наступні документи: контракт № 94/2015/NL від 25.08.2015 року; інвойс № 054386 від 06.11.2013 року; вантажно-митну декларацію № 205070000/2015/22454 від 09.11.2015 року; декларацію митної вартості № 205070000/2015/22454 від 09.11.2015 року, міжнародну товар-транспортну накладну (СМR) від 06.11.2015 року № 202783, сертифікат про походження товару № S 115170500 від 06.11.2015 року, ветеринарне свідоцтво ЄРД-00 № 600993 від 09.11.2015 року, сертифікат якості від 06.11.2015 року, контракт на перевезення товару № 18/2015 від 22.01.2015 року; довідку про транспортні витрати від 09.11.2015 року; SWIFT повідомлення про оплату товару №6788LI.79724UBGB від 09.11.2015 року, а також інші документи, зазначені в графі 44 ВМД.

В графах 12, 45 ВМД декларант вказав митну вартість товару, визначену за ціною контракту та яка становить 569842,90 грн. або 23158,85 євро .

Посадовою особою митного органу у графі "Для відміток митниці" декларації митної вартості (ВМД № 205070000/2015/22454 від 09.11.2015 року) було зроблено запис про необхідність подання в порядку статті 53 МК України додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: експортної декларації, калькуляцію (розрахунок ціни), висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, заявку на перевезення.

Представником позивача в даній декларації під відмітками посадової особи митниці зроблено запис: «з висновком ознайомлений, буду приймати рішення згідно МК України (протягом 80 днів). Прошу випустити товар у вільний обіг.09.11.2015 року».

10.11.2015 року Волинська митниця ДФС відмовила у митному оформленні товару та видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00130 з причин невідповідності граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК України, отримання рішення про визначення митної вартості № 205070000/2015/000004/2 від 10.11.2015 року.

Митний орган у рішенні від № 205070000/2015/000004/2 від 10.11.2015 року про коригування митної вартості товару визначив митну вартість товару, що ввозився за контрактом № 94/2015/NL від 25.08.2015 року та інвойсом № 054386 від 06.11.2015, за ціною 1,8496 євро за кілограм, тобто, з різницею на суму 0,7996 євро/кг між вартістю, визначеною декларантом.

Митну вартість визначено Волинською митницею ДФС за резервним методом відповідно до статті 64 МК України на підставі цінової інформації ВМД № 205070000/2015/014344 від 21.09.2015 року, та №205070000/2015/014194 від 19.09.2015, наявних в митного органу.

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана за ціною договору, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять розбіжності та неточності, а саме: згідно довідки про транспортні витрати податкове навантаження до кордону становить 16,88 грн/км, а після перетину кордону18,51 грн/км; в поданих документах існують розбіжності: п.5.1 Контракту від 25.08.015 року, де зазначено, що поставка товару здійснюються автотранспортом на територію України на умовах FCA згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 вказаних у інвойсах. Однак, всупереч до вимог вказаних нормативних актів в поданому до митного оформлення інвойсі від 06.11.2015 року географічного пункту не вказано. Крім того, протягом 2015 року позивач здійснювала митне оформлення аналогічного товару за ціною 2,0 дол/кг.

Декларант відмовився від подачі додаткових документів.

Так як неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість визначено за резервним методом згідно із статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу (ст. 33 МК України).

Як встановлено судом, з метою запобігання псування товару та нарахування штрафних санкцій за можливий простій автомобіля, який перевозив товар, 10.11.2015 року представником ОСОБА_3 було подано нову ВМД № 205070000/2015/22646 від 10.11.2015 року, вказавши у графах 12 та 45 митну вартість, розраховану за ціною одиниці товару, наведеної у інвойсі № 054386 від 06.11.2015 року. Митне оформлення у цьому випадку проводилось за другорядним резервним методом.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Відповідно до частини першої, другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості (зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Так, статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Отже, надані позивачем письмові докази підтверджують, що визначення митної вартості товарів, які імпортувалися за ВМД № 205070000/2015/22454 від 09.11.2015 року, здійснювалося декларантом за основним методом - за ціною договору (контракту) з наданням документів, що підтверджують митну вартість в порядку, визначеному частинами першою, другою статті 53 МК України.

Згідно з приписами статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Судом встановлено, що декларуючи договірну вартість товару згідно з ВМД № 205070000/2015/22454 від 09.11.2015 року, тобто, за основним (першим) методом за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), встановленим статтею 57 МК України, позивач керувався умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) № 94/2015/NL від 25.08.2015 року.

Для підтвердження митної вартості товару позивачем було надано митному органу документи, передбачені статтею 53 МК України, що дають можливість визначити митну вартість за першим методом визначення митної вартості.

Згідно із частиною 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

На підставі вказаної норми посадовою особою митного органу у графі "Для відміток митного органу" ВМД № № 205070000/2015/22454 від 09.11.2015 року було зроблено запис про необхідність подання у порядку статті 53 МК України додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: експортної декларації, калькуляцію (розрахунок ціни), висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, заявку на перевезення.

Згідно з частиною сьомою статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Разом з тим, відповідно до частини восьмої статті 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Судом встановлено, що позивач надсилала на адресу Волинської митниці ДФС лист від 01.12.2015 року №226 (а.с. 24-25), в якому просила надати інформацію щодо всіх підстав, через які заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана.

На лист позивача від 01.12.2015 року №226 відповідач надав відповідь 09.12.2015 року за вих. № 8365/03-70-25 (а.с. 26-27), де вказав, що заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана, оскільки під час перевірки поданих декларантом документів виявлено розбіжності, зокрема: в сумах транспортних витрат до та після перетину кордону товаром, в наданому інвойсі відсутнє зазначення геграфічного пункту, з якого здійснюється поставка товару, що є порушенням правил Інкотермс-2010. Також Волинська митниця ДФС вказала, що ФОП ОСОБА_3 уже здійснювала митне оформлення аналогічного товару за ціною 2,0 дол. США/кг., про що в митного органу наявна інформація.

Відповідно до частин дев'ятої, десятої статті 55 МК України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Листом від 29.01.2016 року №13 позивач направила на адресу Волинської митниці ДФС додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, які в неї витребовувались а саме :завірені копії експортних декларацій MRN 15NL1C3AB62F7351C1 від 06.11.2015 року, MRN 16NL013AA322E2AB78 від 13.01.2016 року, MRN 16NL013AA72A4A48F2 від 13.01.2016 року, завірену копію висновку експерта Волинської торгово-промислової палати №В-80 від 18.01.2016 року, копію заявки №35 від 02.11.2015 року, вказане підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення №122 від 04.02.2016 року. (а.с. 37).

Волинська митниця листом від 09.02.2016 року №1182/03-70-25 за результатами розгляду документів, що надійшли від позивача, вказала про неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом, оскільки подані декларантом документи містять розбіжності, по транспортних витратах за межами України і по її території; згідно укладеного контракту та умов поставки не зазначено географічний пункт, куди здійснюється поставка; не були дотримані умови контракту щодо 100% передоплати; платіжний документ про оплату не містить всіх необхідних реквізитів; висновок Волинської торгово - промислової палати від 18.01.2016 року № В-80 до уваги не може бути взятий із-за того, що він містить інформацію лише по українському ринку. Волинській митниці ДФС не надано доказів щодо ціни, яка фактично була сплачена або підлягала сплаті за оцінювані товари. Тому підстав для застосування заявленої декларантом митної вартості у відповідача не було.

Суд не погоджується із вказаними доводами Волинської митниці виходячи із наступного.

Митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. При цьому імперативною умовою для витребування вказаних документів є наявність у митного органу саме обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку суду, сумніви митного органу можна вважати обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наведене свідчить про обов'язок митного органу зазначити конкретні обставини, що викликають такі сумніви, та причини неможливості підтвердження заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів, а також зазначити конкретні документи, надання яких може розвіяти вказані сумніви.

Суд звертає увагу на ту обставину, що право митного органу витребовувати додаткові документи повинно бути належним чином обґрунтованим, та використовуватись суб'єктом владних повноважень добросовісно, без зловживань з врахуванням інтересів всіх учасників декларування, для встановлення об'єктивних обставин заявленої митної вартості.

Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен чітко вказати, які саме складові митної вартості, на його думку, є непідтвердженими, а також які документи слід надати для підтвердження того чи іншого показника.

На думку суду, позивачем були надані усі документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, який підлягав митному оформленню.

Із зазначених документів слідує, що заявлена декларантом у митній декларації митна вартість товарів: "м'ясо свинне обвалене заморожене, тримінг 80/20" без приправ, без консервування, без харчових добавок, без кулінарної та теплової обробки, кількістю 21011 кг та вартістю 22061,55 євро, визначеною у інвойсі, тобто за ціною 1,05 євро за 1 кг. повністю підтверджується, а зазначені документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

В подальшому ОСОБА_3 було подано і додаткові документи, що витребовувались митницею для підтвердження вартості товару за ціною договору: експортні декларації, заявку на перевезення від 02.11.2015 року, висновок експертної установи про вартісні і кількісні показники.

Таким чином, документи, подані позивачем до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містять усю необхідну інформацію про вартість товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Крім того, вказані документи чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

З врахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_3 . при здійсненні митного оформлення товарів правомірно визначила їх митну вартість за основним методом - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартістю операції), тому відповідач не мав правових підстав застосовувати резервний метод визначення митної вартості товару.

Суд не заперечує права митного органу щодо самостійного визначення митної вартості товарів, однак це повинно відбуватись із дотриманням чинного законодавства, з використанням повноважень, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Крім того, на думку суду, відмова з цих підстав у митному оформленні товару повинна мати місце не з формальної підстави (розбіжність в документах), а лише тоді, коли подані документи в своїй сукупності не дають митному органу правильно визначити митну вартість товару, чого в даному випадку немає.

Як встановлено частиною 7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Тобто в будь-якому випадку рішення митного органу повинно бути належно мотивованим та доведеним.

Жодний із доказів, досліджених судом, не вказує на підтвердження позиції Волинської митниці ДФС щодо застосування резервного методу визначення вартості товарів та спростування можливості застосування основного методу. Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, та інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Також, відповідачем в обґрунтування рішень про коригування митної вартості вказано, що митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу, МД №205070000/2015/014344 від 25.09.2015 року, тв. №205070000/2015/194 від 19.09.2015 року.

Суд зазначає, що за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Митний орган має право самостійно визначати митну вартість товарів, однак це повинно відбуватись із дотриманням вимог чинного законодавства, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Посилання відповідача на результати порівнянь рівня заявленої митної вартості товарів та наявність певної різниці між заявленою декларантом вартістю та рівнем митної вартості аналогічних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснене, на думку суду, є безпідставним, оскільки зазначене не входить до виключного переліку підстав для відмови митного органу у митному оформленні товарів, які визначені частиною шостою статті 54 МК України.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано декларантом, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не дає підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Враховуючи те, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на виявлену розбіжність в розмірах податкового навантаження щодо транспортних витрат до перетину кордону та після його перетину, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач самостійно не здійснює перевезення товарів. У нього наявний договір перевезення вантажів транспортними засобами, укладений між ФОП ОСОБА_3 та ПП «СМВ -Транс» від 22.01.2015 року (а.с. 20-21), відповідно до умов якого перевізник за кожне транспортування товару виставляє рахунок, який в подальшому оплачується позивачем. Вказане свідчить про відсутність будь-якого відношення ФОП ОСОБА_3 до податкових навантажень, здійснених перевізником на перевезення товарів. Вказаний договір є чинним, доказів його скасування відповідачем суду не було подано. Крім того, суд зазначає, що під час митного оформлення було подано декларантом відповідну довідку про транспортні витрати і наявна в ній інформація співпадає з тими даними, які були зазначені декларантом при подачі митної декларації.

Що стосується посилань митниці на ту обставину, що в порушення умов поставки в інвойсі не зазначено географічний пункт, то суд не може з ними погодитись виходячи із наступного.

Зокрема, правила ІНКОТЕРМС-2010 не вимагають зазначати географічний пункт поставки в інвойсі.

В поданих декларантом документах до митного оформлення було зазначено географічний пункт - Olst (CMR, прайс листу, в МД ).

Не є обгрунтованими доводи відповідача про те, що ФОП ОСОБА_3 відмовилась від подачі документів в строки, визначені митним кодексом.

Як свідчать відповідні записи у МД та подальші її дії позивач не відмовилась від подачі митному органу додаткових документів, а на вимогу митниці їх подала у строки визначені статтею 55 МК України (на протязі 80 днів враховуючи специфіку товару).

Нормами МК України визначено, що документи для митного оформлення декларантом можуть подаватися при митному оформленні, на протязі 10 днів. На підтвердження заявленої митної вартості декларантом можуть бути подані додаткові документи на протязі 80 днів, що і позивачем було зроблено.

Право вільного випуску товарів в обіг і строк подачі додаткових документів на протязі 80 днів, на думку суду, закріплює право декларанта у такий спосіб додатково обґрунтувати вартість товару, який підлягав митному декларуванню, у випадках відсутності на той момент всіх додаткових документів, які підтверджують ним заявлену митну вартість.

Для того нормами МК України закріплено право декларанта на їх подачу і з врахуванням поданих документів прийняття митним органом рішення про скасування попередніх рішень про коригування митної вартості.

Дійсно суд при вирішенні вказаних спорів повинен давати оцінку рішенню митниці на момент його прийняття, однак вказане повинно бути зроблене у сукупності з доказами, зібраними під час розгляду справи, в тому числі і з врахуванням поданих декларантом додаткових документів, які підтверджують числові значення поданих до митного оформлення вартості товарів.

Крім того, спосіб захисту порушених прав позивача у даному випадку повинен бути ефективним і забезпечувати належне відновлення порушеного права, яким в даному випадку є визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості.

Твердження представника відповідача про те, що на момент прийняття оспорюваного рішення підстав для його скасування не було, не може бути взято до уваги, оскільки в такому випадку нівелюється право особи на подачу додаткових документів і з врахуванням цього право на перегляд попередньо прийнятого рішення про коригування митної вартості.

Також, суд зазначає, що у разі немотивованої відмови митного органу взяти до уваги додаткові документи подані декларантом для митного оформлення та посилань відповідача, на те, що рішення про коригування митної вартості повинно оцінюватись на момент його прийняття фактично породжує новий спір, що є неприпустимим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем було надано митному органу усі необхідні документи, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту), а тому висновки Волинської митниці ДФС щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № 205070000/2015/000004/2 від 10.11.2015 року, воно винесено з порушенням вимог чинного митного законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню, а позов до повного задоволення.

Інші доводи представника відповідача не спростовують висновків суду зроблених в даному судовому засіданні.

Керуючись статтями 158, 160 ч. 3, 162, 163, 186 КАС України, на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 205070000/2015/000004/2 від 10.11.2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 04 травня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк