Справа № 552/1713/16-а
Суддя: Яковенко Н. Л.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1713/16-а
Провадження № 2-а/552/57/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 травня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Львові, інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Львові ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 05 квітня 2016 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Управління патрульної поліції у місті Львові, інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Львові ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що 15 березня 2016 року рухався на автомобілі НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Чоп і на 503 км. вказаної дороги в населеному пункті Великосілки був зупинений працівниками ДАІ.

Вказував, що інспектором Грушецьким В.М. згідно з постановою було притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КпАП України, з якою не погоджується.

В своїй позовній заяві просив суд постанову від 15 березня 2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КпАП України визнати незаконною та скасувати, провадження в адміністративній справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач подав до суду свої письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Львові ОСОБА_3 від 15 березня 2016 року серії СП 2 № 862352 позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КпАП України з накладенням штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 15 березня 2016 року в 15 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп на 503 км. керував автомобілем НОМЕР_1, за межами населеного пункту з вимкненими фарами ближнього світла та денних ходових вогнів та не мав при собі поліс обовязкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 9.8., п. 2.1. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою інспектора, позивач в поданій до суду позовній заяві не оспорює обставини керування транспортним з вимкненими фарами ближнього світла. Але посилаються на те, що рухався в населеному пункті. Окрім того, стверджує, що мав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також позивач в позовній заяві посилався на те, що інспектором не було складено протокол в справі про адміністративне правопорушення.

Дані твердження позивача, викладені ним в поданій до суду позовній заяві, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Згідно з п. 2.1. Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КпАП України адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно з п. 9.8. Правил дорожнього руху з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КпАП України адміністративна відповідальність також настає у випадку порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 126 КПАП України вбачається, що адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") незалежно від наявності в діях особи складу іншого правопорушення.

Дослідженими в справі доказами з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_2 15 березня 2016 року на автодорозі Київ-Чоп на 503 км., керуючи автомобілем НОМЕР_1, дійсно не мав полісу обовязкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таких поліс не тільки був відсутність безпосередньо у позивача на час керування транспортним засобом, але і взагалі не укладався із страховою компанією.

Натомість, позивач, обираючи спосіб захисту свого права та звертаючись до суду з відповідним позовом, надав до суду незавірену копію спеціального знаку до полісу АІ/7250968, до якого було внесено дані, які не відповідають дійсності.

Окрім того, оглянутим в судовому засіданні відеозаписом встановлено, що на час пригоди, спілкуючись з інспектором патрульної поліції, сам позивач ОСОБА_2 визнав обставину відсутності полісу та погодився з діями інспектора щодо притягнення його до відповідальності.

Тому суд приходить до висновку про наявність в діях позивача ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом

порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обставина того, що позивач, керуючи автомобілем, рухався без ввімкнених денних ходових вогнів чи ближнього світла фар, не заперечувалася ним безпосередньо в поданій до суду позовній заяві. При цьому твердження про те, що такий рух транспортного засобу мав місце в межах населеного пункту не підтверджено жодним доказом.

Та обставина, що зупинку транспортного засобу було здійснено в межах функціонуючого стаціонарного посту ПП у Львівській області «Великосілки» (503 км автомобільної дороги М 06 «Київ - Чоп»), жодним чином не свідчить про те, що рух автомобіля, яким керував позивач без ввімкнених денних ходових вогнів, мав місце виключно в межах населеного пункту.

Тому в даному випадку суд приходить до висновку про безпідставність твердження позивача про наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Посилання позивача на те, що інспектором не було складено протокол в справі про адміністративне правопорушення жодним чином не спростовує правомірність дій інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КпАП України також передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КпАП України якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Оглянутим відео з нагрудного реєстратора інспектора Грушецького В.М. встановлено, що позивач ОСОБА_2 не оспорював допущене ним правопорушення та погодився з твердженням інспектора щодо наявності в його діях порушень Правил дорожнього руху.

Встановивши дані обставини, суд, приходить до висновку, що постанова інспектора ПП від 15 березня 2016 року серії ПС2 № 862352 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КпАП України. При цьому зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Львові, інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Львові ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

Суддя Н.Л.Яковенко

11.05.2016