Справа № 591/8103/14-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 р.Справа № 591/8103/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Антипенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського міського голови ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 27.08.2015р. по справі № 591/8103/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Сумського міського голови ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Сумської міської ради третя особа Відділ охорони здоров'я Сумської міської ради

про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови м. Суми ОСОБА_1 від 11 вересня 2014 року №288-к "Про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності", стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_2, звернулась до суду з адміністративним позовом до Сумського міського голови ОСОБА_1, Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа Відділ охорони здоров'я Сумської міської ради, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови м. Суми ОСОБА_1 від 11 вересня 2014 року №288-к «Про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності» та сягнути на її користь 15000 моральної шкоди.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 27.08.2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови м. Суми ОСОБА_1 від 11 вересня 2014 року №288-к «Про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

У відповідності до ст.. 195 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки позивачем не оскаржується постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в частині задоволених позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 26.04.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, 11.07.2014 року позивачу в усному режимі було дано доручення депутатом Сумської міської ради ОСОБА_3, обраною секретарем Сумської міської ради, щодо зясування наявності приміщення придатного для організації роботи відділення хоспісної та паліативної допомоги

25.07.2014 року з Відділу рад Сумської міської ради надійшла телефонограма про надання у відділ рад пояснювальної записки щодо причин невиконання ОСОБА_2 усного доручення секретаря Сумської міської ради ОСОБА_3, яке було дано 11.07.14 року.

25.07.2014 року за № 744/1 на імя Секретаря Сумської міської ради ОСОБА_3 була надана відповідь, в якій було зазначено, що станом на 25.07.2014 року провести обстеження приміщення немає можливості, оскільки після негоди затоплено покрівлю та пошкоджено електромережі, у звязку з чим у будівлі повністю відсутнє електропостачання. Разом з цим, на електронну адресу відділу рад Сумської міської ради були надіслані розрахунки штатної чисельності та матеріально-технічного забезпечення згідно табелю оснащення та підготовлено проект розпорядження міського голови про створення комісії з обстеження господарчого корпусу поліклініки КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 4» по вул. Ковпака, 7.

08.08.2014 року за № 1498/020202-17 на імя Начальника відділу охорони здоров»я Сумської міської ради ОСОБА_2 за підписом Заступника міського голови, керуючого справами виконавчого комітету ОСОБА_4 надійшов лист щодо надання до управління організаційно-кадрової роботи, відповідно до ст. 149 КЗпП України у термін до 13 серпня 2014 року письмових пояснень з питань викладених у доповідній записці секретаря Сумської міської ради від 04.08.2014 року.

13.08.2014 року листом за № 803/2 на імя заступника міського голови, керуючого справами виконавчого комітету ОСОБА_4 було направлено письмове пояснення з питань викладених у згаданій вище доповідній записці. У зазначеному письмовому поясненні позивача зазначалося, що на колегії управління охорони здоровя обласної державної адміністрації за підсумками роботи у І півріччі 2014 року розглянуто питання щодо створення хоспісних відділень у лікувально-профілактичних закладах області. Через недостатнє фінансування начальником управління дано завдання щодо можливості розміщення ліжок паліативної допомоги у лікувальних закладах шляхом зміни профілю ліжок (як альтернатива скороченню ліжкового фонду). Враховуючи суспільно-політичний, економічно-фінансовий стан сьогодення потреби міста в наданні хоспісної та паліативної допомоги будуть вирішені шляхом зміни профілю ліжок у лікувально-профілактичних закладах, як зазначено у рішенні Колегії від 29.07.2014 року.

Розпорядженням міського голови м. Суми від 11 вересня 2014 року № 288-к «Про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності», позивачу оголошено догану за неналежну організацію роботи відділу, надання недостовірної інформації керівництву виконавчого комітету Сумської міської ради.

З тексту вказаного розпорядження вбачається, що приводом його винесення було розгляд листа начальника відділу охорони здоровя ОСОБА_2 від 13 серпня 2014 року № 803/2, відповідно до пункту 2.7.1. розділу ІІ та пункту 5.1. розділу V Положення про відділ охорони здоровя Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 19 червня 2013 року № 2479-МР, враховуючи лист управління капітального будівництва та дорожнього господарства від 18.08.2014 року № 1644/24.01 та акт від 10.09.2014 року про ненадання ОСОБА_2 письмових пояснень в порядку передбаченому статтею 149 КЗпП України на лист від 08.09.2014 року № 1710/02.02.02-17, а також те, що розпорядженням міського голови від 03.06.2014 № 188-к ОСОБА_2 була попереджена про неповну службову відповідність.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а тому притягнення її до дисциплінарної відповідальності є незаконним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основними обовязками державних службовців, визначених ст. ст. 10, 11 Закону України «Про державну службу», які є спільними для всіх службовців, незалежно від посади, яку вони посідають серед інших є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; безпосереднє виконання покладених на них службових обовязків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обовязків, ініціатива і творчість в роботі.

Чітко визначені обовязки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межахзаконута їх компетенції.

Згідно із Положенням про відділ охорони здоровя Сумської міської ради, затвердженого Рішенням Сумської міської ради № 2479-МР від 19.06.2013 року, начальник відділу охорони здоровя Сумської міської ради має чітко визначені завдання і обовязки, порушення яких в оскаржуваному розпорядженні не відображено та не наводиться, як підстава для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини 1 ст. 14 Закону України «Про державну службу» ( тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, повязаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Частиною 2 ст. 14 цього Закону, до службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність, затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Отже, законодавець не ототожнює поняття «дисциплінарного стягнення» та «заходу дисциплінарного впливу».

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено відмінні від приписів Закону України «Про державну службу» порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Зокрема, ст. 14 Закону України «Про державну службу» передбачено особливості притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності, у тому числі і у вигляді попередження про неповну службову відповідальність та затримки до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Однак, приписи Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (ст.ст. 15 та 19) передбачають, що особливості їх дисциплінарної відповідальності, вирішення інших питань, повязаних із службою в органах місцевого самоврядування, забезпечуються у порядку, передбаченому законом.

При цьому, Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», порядок застосування заходів дисциплінарного впливу до службових осіб місцевого самоврядування законодавець не передбачив.

Пунктом 4 Положення про ранги державних службовців, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 658 від 19.06.1996 року, затримка у присвоєнні чергового рангу до одного року може застосовуватися до державного службовця як захід дисциплінарного впливу. Проте, вказане Положення не поширюється на службових осіб місцевого самоврядування України.

Згідно із ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Встановлені обставини справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги свідчать про те, що оскаржуване розпорядження не містить деталізованого та конкретного викладення будь-яких висновків про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, тобто у чому він безпосередньо полягав і чи взагалі був вчинений, які службові обовязки позивачем не виконані або виконані неналежним чином, яка ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, які обставини вчиненого позивачем проступку установлені відповідачем.

Також розпорядження міського голови м. Суми від 11.09.2014 № 288-к не містить детального опису вчиненого позивачем проступку, обґрунтування необхідності застосування дисциплінарного стягнення та підстав для його застосування.

Крім того, регламентом роботи виконавчих органів Сумської міської ради, затверджених рішенням виконавчого комітету від 15.04.2014 року № 166, усні доручення, порядок та терміни їх виконання не передбачені.

Отже наведене свідчить про те, що відповідач внаслідок недотримання встановленого КЗпП України та Законом України «Про державну службу» порядку притягнення особи до дисциплінарної відповідальності поверхнево вивчив питання щодо наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для застосування до неї заходу дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року, дисциплінарні стягнення накладаються на працівників за невиконання без поважних причин обов»язків, покладених на них трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

З наявних у матеріалах справи доказів не вбачається, що діяння, за які позивач притягнута оскаржуваним розпорядженням відповідача до дисциплінарної відповідальності, відносяться до обов'язків позивача, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. При цьому ані у оскаржуваному розпорядженні, ані у доповідній записці секретаря Сумської міської ради не зазначено, які конкретні приписи трудового договору (посадової інструкції), правил внутрішнього трудового розпорядку чи норм законодавства України не виконано позивачем, як підстави притягнення її до дисциплінарної відповідальності оскаржуваним розпорядженням відповідача.

Крім того колегія суддів зазначає, що крім іншого, підставою для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності слугувала інформація, викладена нею у листі від 13.08.2014 року № 803/2 на ім'я заступника міського голови ОСОБА_4 (а.с.37, 39).

При цьому, як вбачається з вищевикладеного листа, вказана інформація витребувалась у позивача в порядку, передбаченому ст. 149 КЗпП України, тобто в рамках розпочатої службової перевірки, а тому на думку колегії суддів ця інформація не може слугувати підставою притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та розцінена як недостовірна інформація надана службовою особою, оскільки немає ознаків службової інформації, а є фактично поясненнями позивача з приводу поставлених питань в рамках перевірки, яка проводилась в порядку ст. 149 КЗпП України.

Також колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта щодо звернення ОСОБА_2 до суду з пропуском строків, встановлених ст. 99 КАС України, оскільки це питання було предметом розгляду в суді першої інстанції і суд при вирішенні справи по суті не знайшов правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав беззаперечних доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачем факту вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, а тому притягнення її до дисциплінарної відповідальності є незаконним.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова Зарічного районного суду м. Суми від 27.08.2015 р. по справі №591/8103/14-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського міського голови ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 27.08.2015р. по справі № 591/8103/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст ухвали виготовлений 28.04.2016 р.