Справа № 2а-8189/11/2670
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2011-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-8189/11/2670

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2011 року № 2а-8189/11/2670

В приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Хрещатик, 10, Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СБМ»

про припинення юридичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Дарницькому районі м. Києва звернулася до суду з позовом про припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СБМ».

Ухвалою суду від 9 червня 2011 року відкрито скорочене провадження у справі та надано відповідачу строк для подання заперечень або заяви про визнання позову до 6 липня 2011 року.

Відповідач у визначений судом строк заперечення на позовну заяву не надав, заяву про визнання позову також суду не надіслав. Відповідачу надіслана ухвала суду про відкриття скороченого провадження за адресою, зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

За правилами, встановленими п. 4 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям –за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Господарський кодекс України, Податковий кодекс України, закони України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», «Про державну податкову службу в Україні», наказ Державної податкової адміністрації України № 80 від 19 лютого 1998 року «Про затвердження Порядку обліку платників податків, зборів (обов’язкових платежів)»та зазначає, що відповідач з 23 січня 2009 року не подає до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва податкові декларації та документи фінансової звітності, у зв’язку з чим позивач просить припинити юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СБМ».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СБМ»зареєстроване Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією 29 лютого 1996 року (свідоцтво про державну реєстрацію № 119981) та взяте на облік в органах Державній податковій інспекції у Дарницькому районі м. Києва 9 квітня 1996 року за № 24255710. Місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СБМ»–м. Київ, вул. Промислова, 12.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач документи податкової звітності до органів Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва не подає з січня 2009 року. Останні декларації з податку на додану вартість № 138040 відповідачем подані 22 грудня 2008 року, з прибутку підприємства № 135690 –19 грудня 2008 року, податковий розрахунок комунального податку –23 січня 2009 року, розрахунок сплати єдиного податку суб’єктом малого підприємництва –юридичною особою відповідач не подає з моменту реєстрації. Згідно довідки Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва станом на 23 травня 2011 року податковий борг у Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СБМ» відсутній.

Крім того, згідно акту № 127 від 15 квітня 2011 року товариство відповідача за зареєстрованим місцезнаходженням не знаходиться.

Відповідно до ст.9 Закону України від 25.06.1991 № 1251-ХІІ «Про систему оподаткування»(який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані:

1) вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами;

2) подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів);

3) сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни;

4) допускати посадових осіб державних податкових органів до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для перевірок з питань обчислення і сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно п.п. 16.1.3. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 9.2. ст. 49 Податкового кодексу України).

Сплата податків і зборів (обов'язкових платежів) провадиться у порядку, встановленому Податковим кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. 49.3. Податкового кодексу України податкова декларація подається до органу державної податкової служби за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

У разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного органу державної податкової служби не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею (п. 49.5 Податкового кодексу України).

Згідно п. 36.5. ст. 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків.

Відповідно до п.п. 20.1.12 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Згідно ч.1 ст.59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 38 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»(далі –Закон № 755-ІV, із змінами і доповненнями) підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Враховуючи неподання відповідачем фінансової звітності з січня 2009 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СБМ».

З огляду на обґрунтованість позовних вимог, а також з врахуванням порядку припинення юридичної особи, суд вбачає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 38 Закону № 755-IV у разі, якщо в судовому рішенні щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія), державний реєстратор не пізніше трьох робочих днів від дати надходження такого судового рішення вносить до Єдиного державного реєстру запис, в якому вказує як голову комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи керівника органу управління або засновника (учасника) юридичної особи, якщо інше не встановлено судовим рішенням.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд приходить до висновку про визнання позову обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача –суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 98, 160-163, 1832, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва задовольнити.

2. Припинити юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СБМ» (код ЄДРПОУ 24255710).

3. Копію судового рішення направити державному реєстратору для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до п. п. 9, 10 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Бояринцева