Справа № 824/139/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 р. м. Чернівці справа № 824/139/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Пелехатої А.В.;

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

відповідачі та треті особи не зявилися

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області,

державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

про визнання рішення протиправним та скасування його, зобовязання вчинити дії.

встановив:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 від 08.02.2016 р. № 28125518 про відмову у скасуванні запису про право власності та субєкта (субєктів) цього права, форма власності: приватна, розмір частки 1 за номером 622217 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна Державного реєстру прав на нерухоме майно;

- зобовязати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області скасувати записи про право власності та субєктів цього права ОСОБА_4, ОСОБА_5, форма власності: приватна, розмір частки 1 за номером 622217 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна Державного реєстру прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що порушує його права власника. Посилаючись на Положення про державну реєстраційну службу вказував, що всі функції щодо реєстрації права власності та інших дій, повязаних із правом власності на нерухоме майно були передані від БТІ до Укрдержреєстру та його органам на місцях.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Водночас, у вказаному клопотанні зазначив, що рішення про відмову у задоволенні заяви про скасування запису державного реєстру було прийнято ним без порушень закону.

В судове засідання призначене на 25.04.2016 р. Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області не прибуло, хоча належним чином було повідомлене про дату, час та місце судового розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.03.2016 р. залучено до участі у справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Треті особи в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи приписи 122 та ст. 128 КАС України, суд вважає, що подання до суду ОСОБА_3 клопотання про розгляд справи без його участі, а також неприбуття відповідача та третіх осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 успадкувала житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Мамаївці по вул. Сагайдачного, 24, Кіцманського району, Чернівецької області.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.08.2003 р., за позивачем 02.09.2003 р. було зареєстроване право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в с. Мамаївці по вул. Сагайдачного, 24, Кіцманського району, Чернівецької області (а.с. 15).

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі свідоцтва про придбання арештованого майна з прилюдних торгів, виданого 02.02.2010 р. приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу, 17.02.2010 р. реєстратором комунального підприємства "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" прийнято рішення та внесено запис про реєстрацію права власності на будинковолодіння, розташоване в с. Мамаївці по вул. Сагайдачного, 24, Кіцманського району, Чернівецької області за ОСОБА_4 (а.с. 135 на звороті, 137).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.03.2012 р. у справі № 2-558/2012 за позовом ОСОБА_5 до за ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно позов задоволено. Стягнуто в т. ч. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 борг по договору позички від 10.12.2009 р. в розмірі 220000,00 грн., шляхом визнання за ОСОБА_5 право власності на будинковолодіння, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с. Мамаївці, вул. Сагайдачного, 24, Кіцманський район, Чернівецька область (а.с. 78-80).

Дослідженням інвентарної справи на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Мамаївці, вул. Сагайдачного, 24, Кіцманський район, Чернівецька область встановлено, що на підставі рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.03.2012 р. у справі № 2-558/2012, реєстратором комунального підприємства "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" 28.02.2012 р. прийнято рішення та внесено відповідний запис про державну реєстрацію зазначеного нерухомого майна на праві власності за ОСОБА_5 (а.с. 134).

Не погоджуючись з рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.03.2012 р. у справі № 2-558/2012, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 12.08.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.03.2012 р. в частині визнання права власності за ОСОБА_5 на будинковолодіння, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с. Мамаївці, вул. Сагайдачного, 24, Кіцманський район, Чернівецька область скасовано та у задоволенні позову відмовлено (а.с. 81-86).

Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.01.2014 р. у справі № 2-1123/12, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 26.02.2014 р., за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, відділу Державної виконавчої служби Кіцманського районного управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю Юнор, третьої особи - публічного акціонерного товариства "ОСОБА_6 ОСОБА_1" про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з прилюдних торгів, про визнання свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, про визнання незаконним та скасування акту про реалізацію майна з прилюдних торгів задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу з прилюдних торгів від 16.12.2009 р. житлового будинку (літ. А-1), загальною площею 67,70 кв. м, з належними господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Мамаївці, вул. Сагайдачного, 24, Кіцманський район, Чернівецька область, укладений між ОСОБА_4 (покупець) та Відділом державної виконавчої служби Кіцманського районного управління юстиції (продавець), оформлений протоколом № 259061 проведення прилюдних торгів по реалізації майна, що належить ОСОБА_2 недійсним.

Визнано незаконним та скасовано акт головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіцманського районного управління юстиції від 25.12.2009 р. про реалізацію арештованого майна з прилюдних торгів, яке належить ОСОБА_2.

Визнано свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, видане ОСОБА_4 02.02.2010 р. приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу, зареєстроване в реєстрі за № 229, недійсним (а.с. 87-91, 92-96).

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2015 р. ОСОБА_2 звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування рішення державного реєстратора комунального підприємства "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" від 17.02.2010 р. про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Сагайдачного, 24 в с.Мамаївці, Кіцманського району, Чернівецької області за ОСОБА_4 та. за ОСОБА_5

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.12.2015 р. у справі 824/2420/15-а, яка набрала законної сили 19.01.2016 р., адміністративний позов задоволено та скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" від 17.02.2010 р. про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Сагайдачного, 24 в с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області за ОСОБА_4 та від 28.02.2012 р. за ОСОБА_5 (а.с. 74-77).

Дослідженням матеріалів справи, а також матеріалів реєстраційної справи № 15383539 встановлено, що 27.02.2016 р. довірена особа позивача (ОСОБА_7К.) звернулася із заявою до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про скасування запису про право власності на будинковолодіння, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с. Мамаївці, вул. Сагайдачного, 24, Кіцманський район, Чернівецька область за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 45, 46, 47-48).

Із матеріалів справи слідує, що для скасування запису про право власності та субєкта (субєктів) цього права було подано відповідні документи квитанцію про оплату послуг, копію паспорта, довіреність, постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.12.2015 р., консолідовані відомості тощо (а.с. 109-122).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 08.02.2016 р. № 28125518 відмовлено у скасуванні запису про право власності та субєкта (субєктів) цього права, форма власності: приватна, розмір частки 1 за номером 622217 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна Державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с. 63).

Вказане рішення вмотивовано тим, що заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації, адже органом державної реєстрації прав, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний обєкт нерухомого майна.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-ІV (далі - Закон № 1952-ІV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Порядок відмови в державній реєстрації прав врегульовано ст. 24 Закону № 1952-ІV. Так, частиною 1 цієї статті Закону визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена (ч. 2, 5 ст. 24 Закону № 1952-ІV).

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 1952-ІV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

При цьому, частиною 2 ст. 26 Закону № 1952-ІV передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури визначає Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.12 2011 року №3502/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 р. за №1429/20167 (далі - Порядок №3502/5).

Так, згідно пункту 2.6 цього Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Судом встановлено, що 27.02.2016 р. довірена особа позивача звернулася із заявою до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про скасування запису про право власності на будинковолодіння, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с. Мамаївці, вул. Сагайдачного, 24, Кіцманський район, Чернівецька область за третіми особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Із матеріалів справи слідує, що для скасування запису про право власності та субєкта (субєктів) цього права було подано відповідні документи, зокрема постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.12.2015 р. у справі 824/2420/15-а, яка набрала законної сили.

Згідно п. 2.9 Порядку №3502/5 під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав. Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав ( 2.10, 2.11 Порядку №3502/5)

Підпунктами 2.14.1, 2.14.2 п. 2.14 Порядку №3502/5 передбачено, що державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав:

у разі внесення змін до записів Державного реєстру прав: органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна; подані документи не відповідають вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами; відповідні зміни до записів Державного реєстру прав уже внесені; із заявою звернулась неналежна особа; відсутній запис, щодо якого подано заяву; документи подані не в повному обсязі;

у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав: органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний обєкт нерухомого майна, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або внесення змін до запису Державного реєстру прав; подане рішення суду про скасування рішення державного реєстратора не набрало законної сили або не завірене належним чином відповідно до законодавства; запис про скасування державної реєстрації прав уже внесено, запис Державного реєстру прав з відповідним реєстраційним номером уже скасовано.

Відмова у внесенні змін до записів, у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав або у скасуванні записів Державного реєстру прав з підстав, зазначених в абзаці другому підпункту 2.14.1 цього пункту та абзаці другому цього підпункту, не може здійснюватися у разі, коли заява подається до органу державної реєстрації прав за місцем розташування нерухомого майна у звязку з ліквідацією державної нотаріальної контори, зупиненням або припиненням нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні оскаржуваного рішення від 08.02.2016 р. № 28125518, позивачу відмовлено у скасуванні запису про право власності та субєкта (субєктів) цього права, форма власності: приватна, розмір частки 1 за номером 622217 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна Державного реєстру прав на нерухоме майно на підставі п.п. 2.14.1 п. 2.15 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.12 2011 р. №3502/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 р. за №1429/20167.

Вказане рішення вмотивовано тим, що заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації, адже органом державної реєстрації прав, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний обєкт нерухомого майна.

Водночас, п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. №1141 передбачає, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості:

1) підстава для скасування державної реєстрації прав: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ;

2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав;

3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення;

4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора;

5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, та у зв'язку із скасуванням судових рішень, які були підставою для державної реєстрації права власності на спірне будинковолодіння за третіми особами, - право власності позивача на зазначене нерухоме майно фактично було поновлено. Тому, є всі правові підстави для прийняття рішення про скасування такої реєстрації за третіми особами.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що державний реєстратор на підставі поданих уповноваженою особою позивача документів зобовязаний був, за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі перенести до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах відносно третіх осіб, та внести запис про скасування державної реєстрації прав за вказаними особами.

Відтак, рішення державного реєстратора про відмову у скасуванні запису про право власності та субєкта (субєктів) цього права, форма власності: приватна, розмір частки 1 за номером 622217 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна Державного реєстру прав на нерухоме майно є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача про зобовязання відповідача скасувати записи про власності та субєктів цього права ОСОБА_4, ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Із змісту вказаних норм вбачається, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб'єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ч. 2 ст. 162 КАС України. При цьому адміністративний суд може застосувати інший спосіб захисту права, який би гарантував захист прав, свобод та інтересів осіб. Критерієм обрання способу захисту порушеного права є те, що він з урахуванням особливостей спірних відносин повинен бути спрямований на реальне відновлення порушених прав позивача.

Враховуючи вищенаведене, з метою захисту порушеного права позивача, суд задовольняє вказану позовну вимогу та зобовязує Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області скасувати записи про право власності та субєктів цього права ОСОБА_4, ОСОБА_5, форма власності: приватна, розмір частки 1 за номером 622217 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися субєкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не довели належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваного рішення, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 70-72, 86, 158, 160 - 167 КАС України, суд,-

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 від 08.02.2016 р. № 28125518 про відмову у скасуванні запису про право власності та субєкта (субєктів) цього права, форма власності: приватна, розмір частки 1 за номером 622217 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна Державного реєстру прав на нерухоме майно.

3. Зобовязати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області скасувати записи про право власності та субєктів цього права ОСОБА_4, ОСОБА_5, форма власності: приватна, розмір частки 1 за номером 622217 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна Державного реєстру прав на нерухоме майно.

У відповідності до ст. ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 КАС України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.К. Левицький

Постанова в повному обсязі складена 04 травня 2016 р.