Справа № 818/3852/15
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 р. Справа №818/3852/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Суворової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3852/15

за позовом ОСОБА_1

до УМВС України в Сумській області

про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням наданих до суду уточнень (а.с.23) просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Сумській області від 05.11.2015р. №380 о/с в частині визначення підполковнику міліції ОСОБА_1 , заступнику начальника центру начальнику відділу організації техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ НДЕКЦ при УМВС вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні 22 роки 05 місяців 28 днів;

- зобов`язати УМВС України в Сумській області визначити підполковнику міліції ОСОБА_1 , заступнику начальника центру - начальнику відділу організації техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ НДЕКЦ при УМВС вислугу років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні 27 років 11 місяців 19 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Наказом начальника УМВС України в Сумській області від 05.11.2015 №380 о/с ОСОБА_1 звільнено на пенсію з органів внутрішніх справ за ст. 64 п. „а (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України із загальною календарною вислугою повних 27 років 11 місяців 19 днів, з яких, як зазначає позивач, він понад 22 роки працював безпосередньо в ОВС та майже 5,5 років - у Збройних Силах (з 25.07.1987р. по 15.01.1993р.).

Грошова допомога при звільненні позивачу нарахована УМВС України в Сумській області лише за 22 роки служби в органах внутрішніх справ, а 5 років служби в Збройних Силах для виплати грошової допомоги при звільненні УМВС України в Сумській області враховані не були.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови. Пунктом 1 вказаної постанови встановлено, що до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Проте УМВС України в Сумській області, незважаючи на неодноразові звернення позивача з зазначеного питання, нарахувало вихідну допомогу лише за час роботи в ОВС.

При цьому, позивач посилається на норми ст.9 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п. 10 Постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 „Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей. Враховуючи те, що Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи право на компенсаційні виплати після звільнення, не може бути звужене чи скасоване, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги не визнає з посиланням на обставини викладені в письмовому запереченні (а.с. 42-43). При цьому. відповідач зазначає, що при звільненні позивача з органів внутрішніх справ за п. «а» ст.64 (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, загальна календарна вислуга років позивача становила 27 років 11 місяців 19 днів, з яких 22 роки він пропрацював в ОВС та 5 років в Збройних Силах. На момент проходження позивачем служби з 25.07.1987р. по 15.01.1993 р. діяв Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.1992р. в якому зазначається, що військовослужбовцям які звільняються зі служби виплачується допомога в порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України, а саме в ст. 9.

Відповідно до постанови КМУ №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», яка діяла на момент звільнення позивача і відповідно до п.10 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ виплачується грошова допомога у розмірі 5-місячного грошового забезпечення.

Тому, на переконання відповідача, позивачу при звільненні з Збройних Сил України повинна була виплачуватися грошова допомога згідно зазначеної постанови.

При цьому, відповідач просить суд врахувати, що в п.10 Постанови КМУ №393 зазначено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.

На переконання відповідача, позивач на момент звільнення з Збройних Сил набув це право, тому його вимога щодо включення до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги терміну служби 5,5 років - у Збройних Силах (з 25.07.1987р. по 15.01.1993р.) та визначення загальної вислуги років строком у 27 років 11 місяців 19 днів, є безпідставною.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала свою позицію та просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Судом було встановлено, що з 25.07.1987 року по 20.06.1992р. ОСОБА_1 навчався в ОСОБА_2 училище им.В.И.Ленина, що підтверджується копією послужної карти (а.с. 14-15).

В період з 04.08.1992р. по 15.01.1993р. ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу в офіцерському батальйоні при в/ч НОМЕР_1 в м. Севастополь (резерв Командуючого військово-морськими силами України).

Наказом Командуючого ВМС України від 15.01.1993р. №7 виключений з списків особового складу ВМС України у зв`язку зі звільненням з дійсної військової служби в запас по ст..59 пункт «д» (за службовою невідповідністю») Положення про проходження військової служби офіцерським складом Збройних сил.

Дана обставина також підтверджується копією послужного списку (а.с.13), а також підтверджується довідкою з Галузевого державного архіву МО України (а.с.46), однак, в даній довідці з Галузевого архіву також зазначається і про те, що відповідний Наказ про звільнення ОСОБА_1 з дійсної військової служби в особовій картці офіцера відсутній.

Керуючись положеннями ч.4 ст.11 КАС України ухвалою суду від 29.02.2016р. провадження по даній справі було зупинено для витребування інформації з Галузевого державного архіву МО України (м.Київ, вул.Бориспільська,16), а також з штабу ВМС України (м. Одеса, пров.Штабний,1) щодо наявності Наказу Командуючого ВМС України від 15.01.1993р. №7 , відповідно до якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце народження с. Стецьківка, Сумського району, Сумської області, особовий номер НОМЕР_2 ) був виключений зі списків особового складу ВМС України у зв`язку зі звільненням з дійсної військової служби в запас по ст.59 пункт "д" ("за службовою невідповідальністю") Положення про проходження військової служби офіцерським складом Збройних Сил, а також витребування копії зазначеного Наказу з даних установ.

Ухвалою суду від 28.03.2016р. провадження у справі було поновлено.

З штабу ВМС України (м. Одеса, пров.Штабний,1) надійшов лист (а.с.61) в якому йдеться про те, що за інформацією, яка є у розпорядженні Командування ВМС ЗС України, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був звільнений з військової служби в запас за п.»д» ст..59 (за службовою невідповідністю) Положення про проходження офіцерським складом Збройний Сил за Наказом Міністра оборони від 23.12.1992р. №01771. Однак, Наказ командувача ВМС України від 15.01.1993р. №7 про виключення зі списків особового складу ВМС України у Командуванні Військово-Морських Сил України відсутній. Разом з тим, до суду штабом ВМС України було надіслано копія послужної картки ОСОБА_1 (а.с.62).

Галузевий державний архів Міністерства оборони України (а.с.59) повідомив, що Накази командувача ВМС України на зберігання до архіву не надходили.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд виходить з наступного:

Наказом начальника УМВС України в Сумській області від 05.11.2015 №380 о/с ОСОБА_1 звільнено на пенсію з органів внутрішніх справ за ст. 64 п. „а (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України із загальною календарною вислугою повних 27 років 11 місяців 19 днів, з яких, як зазначає позивач, він понад 22 роки працював безпосередньо в ОВС та майже 5,5 років - у Збройних Силах (з 25.07.1987р. по 15.01.1993р.).

Грошова допомога при звільненні нарахована УМВС України в Сумській області лише за 22 роки служби в органах внутрішніх справ (на день подання позову кошти я ще не отримав). П`ять років служби в Збройних Силах для виплати грошової допомоги при звільненні УМВС України в Сумській області враховані не були.

Згідно вимог статті 9 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особам, які мають право на пенсію за цим Законом при звільненні зі служби, зокрема, за віком, виплачується грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до постанови КМУ №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», яка діяла на момент звільнення позивача і відповідно до п.10 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ виплачується грошова допомога у розмірі 5-місячного грошового забезпечення.

Тому на момент звільнення з Збройних Сил позивачу повинна була виплачуватися грошова допомога у розмірі зазначеному в цій постанові.

При цьому, згідно п.10 постанови КМУ №393, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, що звільняються із служби п о в т о р н о, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, з а в и н я т к ом тих осіб , що при попередньому звільненні н е н а б у л и п р а в о на отримання такої д о п о м о г и.

Відповідач у запереченні стверджує, що позивач на момент звільнення з Збройних Сил набув це право, тому його вимога є безпідставною.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача виходячи з наступного:

Як свідчить з матеріалів справи, позивача було звільнено 15.01.1993р. з військової служби в запас за п.»д» ст..59 (за службовою невідповідністю) Положення про проходження офіцерським складом Збройний Сил. (Постановление Совмина СССР от 18.03.1985р. №240 «Об утверждении Положения о прохождении воинской службы офицерским составом Вооруженных Сил СССР».).

Указ Президента України «Про тимчасовы положення выйськовоъ служби громадянами Укаръни» выд 13.05.1993р. був прийнятий вже після звільнення позивача. Відповідно до п.10 прикінцевих положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п.»Д» ст59 Положення «Лица офицерского состава увольняются с действительной военной службы в запас Вооруженных Сил СССР:

д) по служебному несоответствию.

Згідно ст..66 Положення «Лицам офицерского состава, безупречно прослужившим на военной службе 25 лет и более (в льготном исчислении), а имеющим особые заслуги перед Вооруженными Силами СССР и Советским государством - независимо от выслуги лет, при увольнении в запас или в отставку приказами начальников, осуществляющих увольнение, может предоставляться право ношения военной формы одежды, кроме лиц, увольняемых с действительной военной службы по пункту "д" статьи 59… настоящего Положения».

В залежності від підстав звільнення різнився і порядок пенсійного забезпечення осіб офіцерського складу. При звільненні по службовій невідповідності та за клопотанням судів пенсія за вислугу від 20 до 25 років не назначалась; за відсутності у офіцерів права на пенсію за вислугу 25 та більше років виплата окладу по військовому званню протягом року з дня звільнення за ними не зберігалась, на них не розповсюджувалось і законодавство про забезпечення житловою площею протягом 3 місяців після звільнення.

При звільненні по фактам дискредитуючим високе звання офіцера, застосовувались зазначені вище обмеження.

Офіцерам звільненим за проступки дискредитуючі звання військовослужбовця а ні вихідна допомога, а ні одноразова допомога не вплачувалась.

Звільнення осіб офіцерського складу по фактам «дискредитирующим высокое звание офицера», здійснювалось міністром оборони СССР. Така практика існувала до 1958 г., а в подальшому п. «е» ст. 59 «Положения о прохождении службы (увольнение по фактам, дискредитирующим высокое звание офицера)» було виключено.

Після 1958 р. Звільнення осіб офіцерського складу «за совершение проступков, недостойных звания советского офицера», стало здійснюватися по п. «д» ст. 59 Положения (по служебному несоответствию) з зазначенням в Наказі про звільнення характера проступку для застосування в зв`язку с цим обмежень. (https://www.google.com.ua/url?sa=t&rct=j&q=&esrc=s&source=web&cd=1&cad=rja&uact=8&ved=0ahUKEwjZrt_a2rPMAhXmHJoKHYH_DdEQFggaMAA&url=http%3A%2F%2Fvoenprav.ru%2Fdoc-539-10.htm&usg=AFQjCNHmmzgz6KuyY763Ciu9ke3oSQr1WA) .

Отже, позивачем до матеріалів справи дійсно не було надано копію Наказу про його звільнення в якому мало бути зазначено про факт нарахування йому одноразової грошової допомоги при звільненні з ВС, однак, вищезазначені обставини та підстави звільнення позивача з військової служби за п.»д» ст..59 Положення свідчать про те, що при звільненні він не набув права на отримання зазначеної одноразової грошової допомоги.

В п.10 постанови КМУ №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» зазначено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належним чином, що позивач на момент звільнення з Збройних Сил набув право на отримання одноразової грошової допомоги, а тому, вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу УМВС України в Сумській області від 05.11.2015р. №380 о/с в частині визначення підполковнику міліції ОСОБА_1 , вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні 22 роки 05 місяців 28 днів та в частині зобов`язання відповідача визначити підполковнику міліції ОСОБА_1 вислугу років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні 27 років 11 місяців 19 днів, з урахуванням служби у Збройних Силах (з 25.07.1987р. по 15.01.1993р. ), вважаються правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УМВС України в Сумській області визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії задовольнити в повному обсязі

Визнати рішення УМВС України в Сумській області (ліквідаційної комісії) про не нарахування ОСОБА_1 частини вихідної допомоги за період служби у Збройних силах України незаконним.

Зобов`язати УМВС України в Сумській області (ліквідаційну комісію) нарахувати ОСОБА_1 недораховану частину вихідної допомоги за період служби у Збройних силах України.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 14.04.2016 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець