Справа № 337/822/16-а
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 337-822/16-а
Провадження № 2а-337-25/2016 р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Гончар В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, інспектора ВУПД ГУПП в Запорізькій області Кацило Владислава Івановича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача у якому просить суд визнати дії інспектора ВУПД ГУПП Запорізькій області Кацило Владислава Івановича щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 133-1 КУпАП та накладання штрафу у розмірі 510 грн. неправомірними, та визнати незаконною і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 1582 від 26.02.2016 складеної інспектором ВУПД ГУПП в Запорізькій області, капітаном поліції Кацило Владиславом Івановичем за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 9 ст. 133-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., вказавши, що з правопорушенням та постановою не згоден, так як перебуваючи водієм ТОВ «АТП-27», 25.02.2016 приблизно о 07 годині 20 хвилин в м. Запоріжжя, по вул. Леніна в рамках маршруту громадського транспорту № 52 дотримуючись Правил дорожнього руху керував транспортним засобом марки Mercedec-Benz 814, д.н. НОМЕР_1, направлявся по запчастини для автомобіля, салон транспортного засобу був пустим, перевезення пасажирів не здійснювалось.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справу за його відсутності позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, матеріалів фіксації не надав.

Згідно до ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі наданими доказами, в порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно вимог ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 1582 відносно ОСОБА_1 винесена 26.02.2016 року за ст. 133-1 ч.9 КУпАП.

У постанові вказано, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки Mercedeс Benz 814 номерний знак НОМЕР_1, 25.02.2016 року о 07-20 годин в м. Запоріжжя, по вул. Леніна працюючи у режимі маршрутного таксі за маршрутом №52 надавав послуги з перевезення пасажирів при цьому не пройшовши щозмінного перед рейсового медичного огляду водії транспортних засобів та технічного контролю, та він був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь. На запит суду відносно матеріалів які послугували підставою для винесення постанови та накладенню адміністративного стягнення, доказів в обґрунтування постанови не надано.

В цій ситуації суб'єкт владних повноважень повинен надати докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виклик суду відповідач не з'явився, та не надав доказів скоєння позивачем правопорушення, хоча був у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи та необхідність надання доказів в обґрунтування оскаржуваної постанови.

Таким чином на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо скасування постанови є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Однак суд не може погодитися з позовними вимогами про визнання дій відповідача неправомірними, так як порушень закону з боку відповідача по складанню оскаржуваної постанови не встановлено.

Таким чином суд вважає правомірними, обґрунтованими та законними дії відповідача Кацило В.І. по складенню постанови за ознаками ст. 133-1 ч.9 КУпАП, та такими що відповідають вимогам Закону України «Про Національну поліцію», ст. 283 - 285 КУпАП. Суд вважає, що Кацило В.І. діяв у межах своїх повноважень при складанні постанови та накладенні адміністративного штрафу у межах санкцій передбачених ст. 133-1 ч.9 КУпАП. Оцінку постанові, як доказу адміністративного правопорушення, дає суд своїм рішенням.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Керуючись ст. 14, 53 Закону України «Про дорожній рух», ст. 133-1, 247, 251, 293 КУпАП, ст. 2, 6, 8, 9, 11, 41, 69-72, 159, 160-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС2 № 1582 від 26.02.2016 року по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, про накладення штрафу у розмірі 510 грн. за ст. 133-1 ч.9 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: