Справа № 810/1152/16
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1152/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2016 року 810/1152/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київський картонно-паперовий комбінат» до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київський картонно-паперовий комбінат» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області №000042201/12 від 05.01.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за поставлений ним товар на користь нерезидента грошові кошти надійшли на рахунок ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» в межах граничних строків, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, а висновки податкового органу щодо порушення ним визначених законом термінів розрахунків є помилковими. При цьому позивач вважає, що податковим органом при нарахуванні пені неправильно визначено дату зарахування валютної виручки на банківські рахунки підприємства.

Представник відповідача позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не дотримано 90-денного строку на зарахування валютної виручки на банківський рахунок, що надає податковому органу право відповідно до вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» нарахувати позивачу пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки в іноземній валюті.

У судове засідання, призначене на 26.04.2016, сторони не з’явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні своєчасно та належним чином.

Разом з цим, матеріали справи містять клопотання про здійснення розгляду справи без їх участі.

Дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності, враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України та беручи до уваги положення частини четвертої статті 128 та частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство «Київський картонно-паперовий комбінат» є юридичною особою, що зареєстрована 30.06.1994 Обухівською районною державною адміністрацією Київської області (а.с. 67). Як платник податків позивач перебуває на обліку в ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області.

У період з 07.12.2015 по 15.12.2015 посадовими особами ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області проведено виїзну позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного та іншого законодавства по контрактам №991/41/0315 від 12.03.2015 та №1754/41/0714 від 10.07.2014 за період з 01.01.2015 по 30.11.2015, результати якої оформлені Актом перевірки від 22.12.2015 №2898/10-16-22-01/05509659 (далі – Акт перевірки) (а.с. 12-29).

У ході перевірки посадові особи контролюючого органу дійшли висновку про порушення позивачем вимог статті 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі - Закон №185/94-ВР), що полягає у порушенні визначених законом строків надходження валютних коштів за контрактами з експорту товарів:

- за платіжним дорученням від 08.10.2015 №8 кошти в сумі 323074,40 російських рублів надійшли з порушенням граничних термінів на 1 день;

- за платіжним дорученням від 09.11.2015 №25 кошти в сумі 280000,00 російських рублів надійшли з порушенням граничних термінів на 1 день;

Не погоджуючись із викладеними в Акті перевірки висновками, позивач 29.12.2015 надав заперечення, за результатами розгляду яких висновки акта перевірки залишені без змін.

На підставі Акта перевірки, відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 05.01.2016 №000042201/12, яким позивачу визначено грошове зобов'язання за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності» у розмірі 1 010,43 грн. (а.с. 37).

За наслідками адміністративного оскарження, рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області №522/10/10-36-10-01-04 від 04.03.2016 податкове повідомлення-рішення ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області від 05.01.2016 №000042201/12 залишено без змін (а.с. 38-43).

Позивач скористався своїм правом оскаржити його у судовому порядку, звернувшись із даним позовом до суду.

Судом встановлено, що 10 липня 2014 року між ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» (Постачальник) та ТОВ «Рус-Папір» (Покупець) укладений експортний контракт №1754/41/0714, в порядку та на умовах якого Постачальник зобов’язувався поставити і передати у власність покупця продукцію власного виробництва, а Покупець прийняти та оплатити товар.

На виконання контракту від 10.07.2014 №1754/41/0714 позивач 16.07.2015 згідно вантажно-митної декларації №125130007/2015/616752 (а.с.52-53) на умовах відстрочення платежу здійснив поставку товару на користь ТОВ «Рус-Папір» на суму 364 548,00 російських рублів.

Граничним терміном надходження коштів в оплату за товар за вказаною поставкою (90 днів) є 14.10.2015.

12 березня 2015 року між ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» (Постачальник) та ТОВ "ДАФ" (Покупець) укладений експортний контракт №991/41/0315, в порядку та на умовах якого Постачальник зобов’язувався поставити і передати у власність Покупця продукцію власного виробництва, а Покупець прийняти та оплатити товар (а.с. 55-58).

На виконання контракту від 12.03.2015 №991/41/0315 позивач 09.07.2015 згідно вантажно-митної декларації №125130007/2015/616656 (а.с.59-61) на умовах відстрочення платежу здійснив поставку товару на користь ТОВ "ДАФ" на суму 509728,80 російських рублів.

Граничним терміном надходження коштів в оплату за товар за вказаною поставкою (90 днів) є 07.10.2015.

Також, в рамках договору від 12.03.2015 №991/41/0315 позивач 10 серпня 2015 року згідно вантажно-митної декларації №125130007/2015/617056 (а.с.62) здійснив на користь ТОВ "ДАФ" поставку товару на суму 573506,40 російських рублів.

Граничним терміном надходження коштів в оплату за товар за вказаною поставкою (90 днів) є 08.11.2015.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникла між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначено строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує політику у сфері економічного розвитку.

Статтею 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" передбачено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок” від 06.11.2012 №5480-VI статтю 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” доповнено новою частиною, відповідно до якої Національному банку України надано право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені статтями 1 та 2 Закону України №185/94-ВР.

Постановою Правління Національного банку України "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" від 01.12.2014 №758, яка набрала чинності з 03.12.2014 та діяла до 03.03.2015 включно передбачалось, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Аналогічне положення були закріплено в постанові Правління Національного банку України "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" від 03.03.2015 №160, яка набрала чинності з 04.03.2015 та діяла до 03.06.2015 включно, постанові Правління Національного банку України "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" від 03.06.2015 №354, яка набрала чинності з 04.06.2015 та діяла до 03.09.2015 включно та постанові Правління Національного банку України "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" від 03.09.2015 №581, яка набрала чинності з 04.09.2015 та діяла до 01.12.2015 включно.

Отже, у період з 03.12.2014 по 01.12.2015 виручка нерезидентів у іноземній валюті підлягала зарахуванню на їх рахунки у строк, що не перевищує 90 днів з дати митного оформлення товару.

Суд зазначає, що сторонами не заперечується, що за отриманий від ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» товар ТОВ «Рус-Папір» та ТОВ «ДАФ» проведено розрахунок у повному обсязі.

Разом з цим, з розподільчого на поточний рахунок позивача зазначена виручка надійшла за межами 90-денного строку із затримкою в один день.

Існуючий між сторонами спір полягає у різних підходах позивача та відповідача до визначення моменту з якого виручка в іноземній валюті вважається зарахованою на рахунки резидента у розумінні Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Так, за твердженням контролюючого органу, датою зарахування виручки резидентів за операціями з експорту є дата надходження відповідних коштів саме на поточний рахунок резидента, а не на розподільчий рахунок.

Правовідносини, що виникають під час відкриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні поточних і вкладних (депозитних) рахунків у національній та іноземних валютах суб'єктам господарювання, фізичним особам, іноземним представництвам, нерезидентам-інвесторам, ініціативній групі з проведення всеукраїнського референдуму регулюються Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, яка затверджена Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492 (далі - Інструкція № 492).

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції №492, клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору, крім випадків, якщо банк не має змоги прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

Юридичні особи - резиденти, відокремлені підрозділи юридичних осіб - резидентів, нерезиденти - інвестори, іноземні представництва мають право відкривати рахунки для забезпечення своєї господарської діяльності.

Юридичні особи-резиденти можуть відкривати поточні та/або вкладні (депозитні) рахунки в банках через свої відокремлені підрозділи (далі - поточний рахунок відокремленого підрозділу, вкладний (депозитний) рахунок відокремленого підрозділу).

Пунктом 5.2 Інструкції №492 передбачено, що поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб'єкту господарювання для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України, для здійснення інвестицій за кордон, розрахунків за купівлю-продаж облігацій зовнішньої державної позики України, для зарахування, використання і погашення кредитів (позик, фінансової допомоги) в іноземній валюті, для надходження іноземних інвестицій в Україну відповідно до законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Національного банку на здійснення валютних операцій.

За поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України (пункт 5.1 Інструкції №492).

При цьому, згідно з пунктом 5.3 Інструкції № 492, кошти в іноземній валюті, перераховані з-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами), зараховуються на поточні рахунки резидентів - юридичних осіб через розподільчі рахунки.

Також постановами правління Національного банку України №758 від 01.12.2014, №160 від 03.03.2015, №354 від 03.06.2015 та №581 від 03.09.2015 встановлено вимогу щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті у вигляді валютної виручки резидентів від продажу товарів за зовнішньоекономічними договорами.

Цими ж постановами закріплено обов’язок уповноважених банків попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 (далі - розподільчий рахунок). Уповноважений банк зобов'язаний здійснити обов'язковий продаж надходжень в іноземній валюті відповідно до вимог цього пункту: без доручення клієнта; виключно наступного робочого дня після дня зарахування таких надходжень на розподільчий рахунок.

Обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України підлягали надходження в іноземній валюті у розмірі 50 процентів. Решта надходжень в іноземній валюті залишалась в розпорядженні резидентів (постанови Національного банку України від 15.11.2013 № 457, від 12.05.2014 № 271).

Згідно з Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 №280 балансовий рахунок 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання» призначений для обліку коштів, що підлягають розподілу або додатковому попередньому контролю, у тому числі сум коштів в іноземній валюті, що підлягають обов'язковому продажу. За кредитом рахунку проводяться суми надходжень. За дебетом рахунку проводяться суми перерахувань згідно з режимом роботи рахунків.

Таким чином, відповідно до вимог нормативно - правових актів Національного банку України виручка в іноземній валюті за експортними операціями у повному обсязі зараховується на розподільчий рахунок 2603 суб'єкта господарювання.

З цього розподільчого рахунку надходження в іноземній валюті в частині, встановленій нормативними правовими актами Національного банку України, підлягають обов'язковому продажу не раніше наступного робочого дня після дня зарахування таких надходжень на розподільчий рахунок.

Решта надходжень в іноземній валюті перераховується на поточні рахунки та залишається в розпорядженні резидентів і використовується ними відповідно до правил валютного регулювання. Згідно постанов Національного банку України на поточні рахунки виручка в іноземній валюті не зараховується.

Суд зазначає, що розподільчі рахунки підприємств в установах банку нерозривно пов’язані з поточними рахунками та не можуть відкриватись без відкриття поточних рахунків і функціонувати самостійно від них. Розподільчі рахунки призначені виключно для цілей внутрішньобанківського аналітичного бухгалтерського обліку і виконують суто технічну функцію контролю чи розподілу коштів підприємства, що зараховуються на його поточний рахунок.

Враховуючи викладене, твердження відповідача, що датою зарахування коштів в іноземній валюті є дата перерахування коштів з розподільчого на відповідний поточний рахунок підприємства є помилковим.

Датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, в тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України в перерахунку на національну валюту і не може вважатись первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічних контрактів.

З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що платежі на суми 364 548,00 російських рублів, 323074,40 російських рублів та 280000,00 російських рублів за поставлений нерезидентам товар позивач одержав вчасно, оскільки зазначені кошти надійшли на розподільчий рахунок ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» в межах встановленого граничного терміну (90 днів).

За наведених обставин суд, враховуючи межі заявлених позовних вимог, дійшов висновку про їх обґрунтованість та про необхідність скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 122, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області №000042201/12 від 05 січня 2016 року.

Присудити Публічному акціонерному товариству "Київський картонно-паперовий комбінат" (ідентифікаційний код 05509659) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 378 (тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. згідно платіжного доручення від 29.03.2016 №1230 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.