Справа № 757/5150/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 травня 2016 року м. Київ К/800/12125/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльність протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом і просить визнати протиправними рішення/дії чи бездіяльність відповідачів суб'єктів владних повноважень Пенсійного фонду України та Міністерства соціальної політики України чи окремі положення рішень, по звуженню змісту і обсягу Конституційних прав на довічно призначені підвищення пенсії 05.08.1999 і щорічну грошову допомогу до « 05» травня у розмірах встановлених у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і гарантовані ст. 22 Конституції України; зобов'язати відповідачів прийняти певні рішення/вчинити певні дії щодо поновлення Конституційних прав учаснику бойових дій ОСОБА_1 на встановлені законом і гарантовані Конституцією розміри підвищеної пенсії, які були призначені 05.08.1999 і щорічної грошової допомоги, у розмірах встановлених у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і гарантовані ст. 22 Конституції України; стягнути з відповідачів Пенсійного фонду України і Міністерства соціальної політики України на користь позивача - учасника бойових дій недоплачене підвищення пенсії за шість місяців - з вересня 2014 року по лютий 2015 року і недоплачену грошову допомогу за 2014 рік, які утворились з вини відповідачів Пенсійного фонду України та Міністерства соціальної політики України, стягнути вказані кошти через органи Державної казначейської служби України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі діючи в порушення норм чинного законодавства обмежують право позивача на отримання пенсії та щорічної допомоги у розмірах визначених відповідним Законом, дія якого не може бути обмежена іншими Законами та нормативно-правовими актами.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій скаржник просить скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року, та прийняти нове рішення, яким справу направити на новий розгляд.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Шостка, в якому отримає пенсію учасника бойових дій. Крім цього Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради здійснює виплату позивачу як учаснику бойових дій щорічної грошової допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, що діяла до 01.07.2006, учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005 № 2939-IV, частину четверту статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в іншій редакції, якою передбачається підвищення учасникам бойових дій пенсій або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, у розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи, що відповідачі є центральними органами виконавчої влади, які не наділені повноваженнями щодо безпосереднього нарахування та виплати позивачу пенсії як учаснику бойових дій та щорічної допомоги до 5 травня, оскільки законодавство не закріплює за ними таких завдань і не наділяє їх такими функціями, судами попередніх інстанцій відмовлено у задоволенні позову.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає обставинам справи та пункту 1, 3 Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280, в якому встановлено, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Отже, законодавством чітко визначено правовий статус ПФУ та Міністерства соціальної політики України та коло завдань і функцій зазначених суб'єктів владних повноважень, зокрема щодо визначення загальних напрямків і засад соціальної політики та пенсійного забезпечення громадян. При цьому, жоден з них не наділений компетенцією здійснювати безпосередньо нарахування, перерахунок та виплату пенсій і відповідних соціальних виплат окремим фізичним особам.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльність протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М. І. Смокович

Суддя М.І. Смокович