Справа № 819/585/16
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкриті провадження

Справа № 819/585/16

12 травня 2016 рокум. Тернопіль

Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Чепенюк О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям у розмірі 55 970,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що ОСОБА_1 при зверненні до управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації із заявою для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сімям не задекларувала транспортні засоби, що перебували у власності її чоловіка, а відтак, не мала права на таку допомогу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, в звязку з чим у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 109 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

У наведеній законодавчій нормі визначено вичерпний перелік випадків, за наявності яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами субєктів владних повноважень.

Таким чином, особливість процесуальної правосуб'єктності управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації як суб'єкта владних повноважень в адміністративному судочинстві полягає у можливості звернення до суду лише у разі, якщо таке право прямо передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації, звертаючись до суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 не зазначило закон, яким йому субєкту владних повноважень надано таке право, як це передбачено приписами статті 50 КАС України, а перелічені у пунктах 1-4 цієї норми випадки до предмету спору у даній справі не відносяться.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям №1768-ІІІ від 01 червня 2000 року (з змінами і доповненнями) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі державна соціальна допомога) щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Частиною четвертою статті 7 Закону України Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям встановлено, що якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Водночас за змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є обєктами цивільних прав.

Відповідач ОСОБА_1, отримавши соціальну допомогу, набула право власності на неї, та їй, як власниці цих грошових коштів, належать права і обовязки щодо володіння, користування та розпорядження ними.

Оскільки у справі, що розглядається, спір виник щодо правомірності набуття ОСОБА_1 права власності на виплачену управлінням праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям у розмірі 55 970,55 грн. та стягнення цієї суми з неї, як з недобросовісного набувача, то цей спір має приватно-правовий характер, а відтак, не відноситься до сфери публічно-правових відносин та гарантуються нормами окремої приватної галузі права.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору дана справа підлягає розгляду місцевими загальними судами у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року у справі № 21-2209а15|811/3781/14, яка в силу статті 244-2 КАС України є обовязковою для врахування судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

Така правова позиція суду відповідає і судовій практиці Вищого адміністративного суду України по наведеній категорії справ, викладеній в ухвалі від 15 грудня 2015 року у справі № 727/4637/14-а.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, позовні вимоги управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям у розмірі 55 970,55 грн. не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 109, статтями 160, 165 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів відмовити.

Розяснити позивачу, що розгляд даного спору повинен здійснюватись в порядку цивільного судочинства Зборівським районним судом Тернопільської області.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом з копіями позовної заяви та доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.