Справа № 815/296/16
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 травня 2016 року м. Київ К/800/11744/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України Шокіна Віктора Миколайовича, Заступника прокурора Одеської області ОСОБА_4, треті особи - Генеральна прокуратура України, ОСОБА_3, про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним видання 28 грудня 2015 року Генеральним прокурором України Шокіним В.М. наказу про призначення ОСОБА_4 на адміністративну посаду заступника прокурора Одеської області; визнання цього наказу недійсним; визнання протиправним виконання гр. ОСОБА_4 власно-розпорядчих повноважень та організаційно-розпорядчих функції на адміністративній посаді заступника прокурора Одеської області в період з 28 грудня 2015 року по дату подання (реєстрації) цієї позовної заяви; визнання управлінських рішеннь у формі розпоряджень, наказів, вказівок тощо, гр. ОСОБА_4 такими, що прийняті з перевищенням повноважень, і такими, що не підлягають виконанню і не можуть бути застосовані; зобов'язання Генерального прокурора України Шокіна В.М. скасувати, анулювати або у інший спосіб припинити дію свого наказу від 28 грудня 2015 року про призначення ОСОБА_4 на адміністративну посаду заступника прокурора Одеської області та звільнити гр. ОСОБА_4 з адміністративної посади заступника прокурора Одеської області у зв'язку з порушенням вимог законодавства України під час його призначення; зобов'язати гр. ОСОБА_4 звільнити адміністративну посаду заступника прокурора Одеської області; зобов'язати Генерального прокурора України Шокіна В.М. утриматись від будь-яких подальших призначень на адміністративні посади в прокуратуру Одеської області прокурорів без суворого дотримання вимог чинного законодавства України, зокрема Порядку призначення прокурора на адміністративні посади.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, Конституції України та Закону України «Про прокуратуру». Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи та доводам позивача про те, що наказ про призначення ОСОБА_4 на посаду заступника прокурора Одеської області прийнятий з порушенням порядку призначення на адміністративну посаду заступника керівника регіональної прокуратури, а тому дії відповідачів є самовправними і незаконними.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваних судових рішень видно, що відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач вважав призначення ОСОБА_4 на посаду заступника прокурора Одеської області відбулось з порушенням порядку призначення, встановленого Законом України «Про прокуратуру», без проведення конкурсу та без рекомендації Ради прокурорів України, у зв'язку з чим він та третя особа ОСОБА_3 позбавлені можливості скористатись своїм правом, закріпленим положенням статтею 22 Закону України «Про звернення громадян» потрапити на особистий прийом до призначеного у встановленому Законом України «Про прокуратуру» порядку (легітимного) заступника прокурора Одеської області, якій є керівником структурних підрозділів, зокрема,відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів.

Спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності віднесено до компетенції адміністративних судів (пункт 1 частини 1 статті 17 КАС України), а стаття 171 КАС України закріплює особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів. Право на таке оскарження мають особи, щодо яких застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже згідно з положеннями статей 6, 17, 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом відповідно до вказаної норми Закону є можливістю фізичних та юридичних осіб ініціювати судове провадження в адміністративній справі з метою судового захисту їх прав, свобод чи інтересів, порушених суб'єктом владних повноважень у сфері публічно- правових відносин.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплене у статті 6 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має права, свободи чи інтереси, про захист яких вона просить, і ці права, свободи чи інтереси порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку, що обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта відносно прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, а також невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який вчинив такі дії. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист, адже для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має права, свободи чи інтереси про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах. Водночас, у цій справі факт порушення прав позивача не встановлений, а тому в позові слід відмовити.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук