Справа № 398/2461/14-а
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року справа № 398/2461/14-а

провадження № 2-іс/811/5/16

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом приватного підприємства "Колега" до Відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції про скасування постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій ,-

в с т а н о в и в:

10 березня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу приватного підприємства "Колега" задоволено частково. Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року скасовано. Справу в частині вимог про скасування постанов державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції від 27 березня 2014 року про стягнення виконавчого збору в сумі 4211,77 грн. за виконавчим листом №2а-3081/10/1170 (ВП № 41731436) і про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн. за виконавчим листом № 2а-3081/10/1170 (ВП № 41731436) направлено на новий розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції.

Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити (а.с.126).

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, при цьому надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав (а.с.128).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В квітні 2014 року ПП "Колега" звернулось до суду з позовом про визнання незаконними дій ВДВС Олександрійського МУЮ та скасування постанов державного виконавця від 27.03.2014р. про стягнення з боржника виконавчого збору і витрати на проведення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №№41788976, 41731436. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що державним виконавцем не враховано несвоєчасне отримання копій постанов про відкриття виконавчого провадження, що позбавило його права на проведення виконавчих дій.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2014 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії ВДВС Олександрійського МУЮ та скасовано постанову від 27.03.2014р. про стягнення виконавчого збору в сумі 4211,77 грн. за виконавчим листом №2а-3081/10/1170 (ВР№41731436); постанову від 27.03.2014р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн. за виконавчим листом №2а-3081/10/1170 (ВП№41731436); постанову від 27.03.2014р. про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 37,24 грн. за виконавчим листом №2/1118/655/12(ВП №41788976); постанову від 27.03.2014р. про стягнення з ПП "Колега" витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн. за виконавчим листом №2/1118/655/12 (ВП№41788976).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015р. скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від10.03.2016 року, постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 року - скасовано. Справу в частині вимог про скасування постанов державного виконавця ВДВС Олександрійського МУЮ від 27.03.2014р. про стягнення виконавчого збору в сумі 4211,77 грн. за виконавчим листом №2а-3081/10/1170(ВП№41731436) та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн. за виконавчим листом №2а-3081/10/1170 (ВП№41731436) направлено до суду на новий розгляд.

У відповідності з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Так, скасовуючи рішення, судом касаційної інстанції зазначено, що судами не досліджено докази, які містять інформацію про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження №41731436. Зокрема, зазначено, що судами не перевірено матеріали зазначеного виконавчого провадження.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 17 Закону № 606-ХІV передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом; відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, серед іншого, виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 606-ХІV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 25 Закону № 606-ХІV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів, з дня надходження до нього виконавчого документа, виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (ч. 5 ст. 25 Закону № 606-ХІV).

Відповідно до ст. 27 Закону № 606-ХІV, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 31 Закону № 606-ХІV, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам (ст. 35 Закону № 606-ХІV).

З аналізу наведених правових норм слідує, що перед тим як розпочати вживати заходи з примусового виконання рішення, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи вчинялись ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений державним виконавцем строк, тобто пересвідчиться у відсутності обставин, які перешкоджають провадженню виконавчих дій, у тому числі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм приписами Закону № 606-ХІV.

31.01.2014 року державним виконавцем ВДВС Олександрійського МУЮ ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №41731436 про стягнення з ПП "Колега" грошової суми у розмірі 42117,67 грн. на користь держави, в особі Міністерства доходів і зборів України (а.с.156).

В п.2 зазначеної постанови боржнику запропоновано самостійно виконати до 07.02.2014 р. В п.3 постанови від 31.01.2014р. ПП "Колега" повідомлено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Зазначену постанову, згідно супровідного листа направлено на адресу ПП "Колега", зазначеному у виконавчому листі м. Олександрія, вул. Героїв Сталінграда,20 (а.с.157).

Як зазначалося вище, у ч. 1 ст. 31 Закону України № 606-ХІV встановлено обов'язок надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження саме за адресою, зазначеному у виконавчому документі.

Відтак, суд приходить до висновку що державний виконавець ВДВС Олександрійського МУЮ ОСОБА_1, діяв згідно з вимогами ч. 1 ст. 31 Закону № 606-ХІV.

21.03.2014 р., з метою повного та своєчасного виконання рішення, державним виконавцем листом за вих. №10109 здійснено виклик ПП "Колега" (а.с.158).

31.03.2014 р. позивачем на адресу ВДВС Олександрійського МУЮ направлено заяву щодо неотримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.159).

02.04.2015року позивачем було сплачено 42117,67 грн., згідно рішення №000286 від 14.07.2010 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2009 (а.с. 161 ).

Листом №600 від 03.04.2014 року позивач повідомив відповідача про повне самостійне виконання рішень та надав копію платіжного доручення від 02.04.2014 року № 2009( а.с.160).

В зв'язку з невиконанням боржником самостійно судових рішень, в строк зазначений в постанові про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.03.2014р. в сумі 4211,77 грн. та витрат на проведення виконавчих дій (а.с.134).

Крім того, судом встановлено, що 23.04.2014 року, в зв'язку з добровільним виконанням рішення суду, державним виконавцем ВДВС Олександрійського МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.164).

25.09.2015 року, в зв'язку з повною сплатою ПП "Колега" виконавчого збору в сумі 4211,77 грн., державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору (а.с.150).

Судом встановив, що у ст. 31 ЗУ "Про виконавче провадження" наведено вичерпний перелік доказів, що підтверджують отримання боржником документів виконавчого провадження, а саме: поштове повідомлення, у разі наявності письмової заяви боржника про надіслання документів виконавчого провадження каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, належне підтвердження їх отримання адресатами та розписка, у разу вручення документів виконавчого провадження особисто.

Жодного з перерахованих доказів на підтвердження отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження №41731436 від 31.01.2014 року відповідачем до суду не надано.

Представник відповідача у письмових запереченнях зазначає, що згідно ч.2 ст.25 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що у постанові про відкриття провадження від 10.02.2016 року не вказано про обов'язок боржника щодо надання документального підтвердження виконання рішення, а зазначено: "при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій."

Відповідно до положень ч.1,3 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Частинами 1 та 3 ст.28 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Відповідно до положень ч.5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Враховуючи викладене, суд встановив, що ПП "Колега" самостійно виконало вимоги виконавчого документу №41731436 від 31.03.2014 року та згідно ч.5 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження", 03.04.2014 року письмово повідомило відповідача про повне самостійне виконання рішення.

Оскільки відповідачем не вчинялися в межах виконавчого провадження № 41731436 заходи примусового виконання рішень, передбачені ст.32 ЗУ "Про виконавче провадження", то на підставі ч.3 ст.27 державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

До того ж, як встановлено у ч.1 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як встановлено судом, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2014 року зазначено, що у разі невиконання рішення в наданий для самостійного виконання строк, вони виконуються примусово зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що як Закон, так і постанова про відкриття виконавчого провадження, передбачають стягнення з відповідача виконавчого збору лише у тих випадках, коли державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Даний висновок суду підтверджений висновками Верховного Суду України, які зазначені в постановах від 28.01.2015 року у справі № 3-217гс14 та від 06.07.2015 року у справі № 6-785цс15: "сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання".

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 162,163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов приватного підприємства "Колега" до Відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції про скасування постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Олександрійського МУЮ від 27.03.2014 року про стягнення виконавчого збору в сумі 4211,77 грн. за виконавчим листом №2а-3081/10/1170 (ВП№41731436) та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн. за виконавчим листом №2а-3081/10/1170 (ВП№41731436).

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2