Справа № 462/1943/16-а
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1943/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №5 батальйону №2 УПП м.Києва капрала поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції м.Києва про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач в квітні 2016 р. звернувся в суд з позовом до поліцейського роти №5 батальйону №2 УПП м. Києва капрала поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції м. Києва про скасування постанови серії ПС2 № 823232 про адміністративне правопорушення від 28.03.2016 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, згідно якої його оштрафовано на 850 грн. за порушення п.п. 9.8. та 11.5 ПДР України. Позивач посилається на те, що автомобільна дорога Київ-Чоп проходить через с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області і в тому числі 86 км + 700 м. Зважаючи на це працівник поліції при винесенні оскаржуваної постанови діяв упереджено і всупереч вимогам КУпАП безпідставно дійшов до висновку, що він був зобовязаний на даному відрізку дороги керувати транспортним засобом із ввімкнутим ближнім світлом фар, при цьому в даній постанові не зазначено який саме підпункт вимог п. 9.8. ПДР України ним було порушено. Також в оскаржуваній постанові зазначено, що він керував своїм транспортним засобом у крайній лівій смузі при вільній правій смузі, чим нібито порушив вимоги п. 11.5 ПДР України, проте поліцейським не враховано того факту, що він рухався у крайній лівій смузі, так як до цього випередив інший транспортний засіб, який рухався в попутному напрямку у крайній правій смузі і у нього ще не було можливості повернути у крайню праву смугу, оскільки такими своїми діями він міг створити перешкоду та небезпеку для руху тому транспортному засобу, який рухався у правій смузі, так як видимість на даному відрізку дороги була дуже задимлена через горіння торфовищ, а п. 2.14 (е) ПДР України дозволяє водіям відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили, в даному випадку пожежі. Вважає, що вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням вимог КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, просить його задовольнити.

Управління патрульної поліції м. Києва та поліцейський роти №5 батальйону №2 УПП м.Києва капрал поліції ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились і не направили в суд своїх представників, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Судом встановлено, що 28.03.2016 р. поліцейським роти №5 батальйону №2 УПП м.Києва капралом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ПС2 № 823232, якою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУАП. З даної постанови вбачається, що позивач 28.03.2016 р. о 15.00 год. на 86 км + 700 м автодороги Київ-Чоп М-06, керуючи транспортним засобом "CHRAYSLER VOYOGER" д.н.з. RPR 67WY, рухався по дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, у крайній лівій смузі при вільній правій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, чим порушив п. 11.5 ПДР України, а також поза межами населеного пункту не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив вимоги п.9.8 ПДР України /а.с. 6/.

З пояснень представика позивача встановлено, що о 15.00 год.28.03.2016 р. позивач рухався автомобілем у с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області, що знаходиться на 86-87 км автодороги Київ-Чоп і був зупинений інспектором поліції у даному населеному пункті та що на даній ділянці автодороги вздовж дороги горіли торфовища, полумя вогню доходило до проїзної частини дороги, внаслідок чого на правій смузі руху через задимлення нічого не було видно, що змусило водіїв, в тому числі і позивача з метою безпеки руху рухатися у лівій крайній смузі.

Наведене підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що з метою безпеки руху позивач був вимушений здійснювати рух у лівій крайній смузі.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Доводи, наведені позивачем в адміністративному позові, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті, постанова про адміністративне правопорушення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки відповідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 28.03.2016 р. порушив п. 11.5 та п. 9.8. ПДР України, суд вважає, що позов слід задовольнити і постанову серії ПС2 № 823232 від 28.03.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а адміністративне провадження по цьому факту щодо ОСОБА_1 закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 71, 86 КАС України і ст.ст. 7, 9, 122, 245-247, 251, 280 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Постановуу справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 823232 від 28 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а адміністративне провадження по цьому факту щодо ОСОБА_1 закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 551,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя: