Справа № 822/766/16
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/766/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року 10:00м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Божук Д.А. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення до державного підприємства "Підприємство Ізяславської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 31)" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Славутська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення (далі по тексту - позивач, Славутська ОДПІ) звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до державного підприємства "Підприємство Ізяславської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 31)" (далі по тексту - відповідач), в якому просить (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вх.№10031 від 05.05.2016):

- стягнути податковий борг у розмірі 251294,12 грн. з банківських рахунків та за рахунок готівки, що належить відповідачу;

- стягнути сплачений Славутською ОДПІ судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 3769,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 251294,12 грн., який складається з:

- 250126,13 грн. - податку на додану вартість, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість від 18.08.2015, від 21.09.2015, від 19.10.2015, від 19.11.2015, від 14.12.2015, від 16.02.2016, від 18.03.2016, податковими повідомленнями-рішеннями форми "Ш" № від 27.02.2015, № від 27.02.2015, № від 03.04.2015;

- 667,00 грн. - податку на прибуток, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток підприємства від 29.02.2016 та від 11.03.2016;

- 500,99 грн. - частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що підтверджується розрахунками частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями від 06.08.2015 та від 09.11.2015.

Зазначає, що відповідачу було вручено податкову вимогу, проте вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості, що зумовило звернення до суду з позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився та повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

05.05.2016 до суду надійшло клопотання від позивача (вх.№10030 від 05.05.2016) про розгляд справи без участі його представника. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився та повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

04.05.2016 до суду надійшло клопотання від відповідача (вх.№10020 від 04.05.2016), відповідно до якого він визнав заборгованість в сумі 251294,12 грн. Просив суд розстрочити грошове зобов'язання починаючи з червня 2016 року по червень 2031 року.

Згідно ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі, зважаючи на відсутність визначених ст.128 КАС України перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги належать до задоволення на підставі наведеного нижче.

Пунктом 15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. пп. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до п.п.36.1, 36.2, 36.3 ст.36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума узгодженого грошового зобов'язання набуває якості податкового боргу у разі її несплати у встановлений цим Кодексом строк, з наступного дня після граничного строку її сплати.

Враховуючи, що сума податкового зобов'язання є узгодженою та не сплачена своєчасно відповідачем, вона набула статусу податкового боргу.

Суд встановив, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 251294,12 грн., який складається з:

- 250126,13 грн. (120498,00 грн. - основний платіж, 4064,20 грн. - штрафні санкції, 125563,93 грн. - пеня) податку на додану вартість, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість від 18.08.2015, від 21.09.2015, від 19.10.2015, від 19.11.2015, від 14.12.2015, від 16.02.2016, від 18.03.2016, податковими повідомленнями-рішеннями форми "Ш" № від 27.02.2015, № від 27.02.2015, № від 03.04.2015, розрахунком суми заборгованості, карткою особового рахунку платника, довідкою Ізяславського відділення Славутської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 04.04.2016 №947/10/25-072;

- 667,00 грн. (основний платіж) податку на прибуток, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток підприємства від 29.02.2016 та від 11.03.2016, розрахунком суми заборгованості, карткою особового рахунку платника, довідкою Ізяславського відділення Славутської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 04.04.2016 №947/10/25-072;

- 500,99 грн. (464,92 грн. - основний платіж, 36,07 грн. - пеня) частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що підтверджується розрахунками частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями від 06.08.2015 та від 09.11.2015, розрахунком суми заборгованості, карткою особового рахунку платника, довідкою Ізяславського відділення Славутської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 04.04.2016 №947/10/25-072.

Податкові повідомлення-рішення форми "Ш" № від 27.02.2015, № від 27.02.2015, № від 03.04.2015 отриманні відповідачем 27.02.2015 та 03.04.2015 відповідно, свідченням чого є відмітки на корінцях податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення боргу, відповідачу вручені податкові вимоги.

Згідно п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З врахуванням п.59.5 ст.59 ПК України, у зв'язку з збільшенням суми податкового боргу відповідача, додатково податкова вимога не надсилалася.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень та податкових вимог чи погашення податкового боргу за визначеним податковим зобов'язанням у розмірі 251294,12 грн. відповідачем суду не надано.

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст.95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За змістом ч.2 ст.51 далі - КАС України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково.

Частиною 3 ст.136 КАС України встановлено, що судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.112 КАС України, відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин, а також приймаючи визнання представником відповідача позову повністю, яке не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд прийшов до висновку, що позов Славутської ОДПІ є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи наведені вище положення статті 94 КАС України, у суду відсутні законні підстави для стягнення з відповідача 3769,41 грн. судового збору, сплаченого Славутською ОДПІ за подання адміністративного позову.

Щодо клопотання відповідача про надання розстрочки у сплаті боргу на період з червня 2016 року по червень 2031 року, то суд зазначає наступне.

Виходячи зі змісту ст.263 КАС України, питання про розстрочення виконання суового рішення може бути розглянуто виключно на стадії виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення. Разом з тим, відповідно до ст.257 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Таким чином, під час прийняття постанови суд має право вирішити питання, зокрема, стосовно розподілу суми стягненого відповідно до постанови боргу шляхом його сплати частинами протягом певного періоду часу.

Надаючи правову оцінку клопотанню відповідача щодо розстрочення боргу, суд зауважує, що складне фінансове становище не можна вважати поважною підставою для розстрочення сплати боргу, оскільки воно не є винятковою обставиною у розумінні ст.263 КАС України. Разом з тим, доказів щодо наявності обставин які ускладнюють сплату боргу, рівно як і доказів того, що в разі розстрочення сплати боргу, останній буде сплачений, відповідачем не надано. Окрім того, розстрочення сплати боргу завдасть шкоди інтересам держави, яка зумовлена ненадходженням коштів.

Таким чином, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання відповідача про надання розстрочки у сплаті боргу на період з червня 2016 року по червень 2031 року відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належать до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.12, 41, 94, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1.В задоволенні клопотання державного підприємства "Підприємство Ізяславської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 31)" про надання розстрочки виконання судового рішення (АБО сплати податкового боргу) - відмовити.

2. Адміністративний позов Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення до державного підприємства "Підприємство Ізяславської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 31)" про стягнення податкового боргу задовольнити.

3. Стягнути з державного підприємства "Підприємство Ізяславської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 31)" (вул.Гагаріна 4, м.Ізяслав, Хмельницька обл., 30300, ) 251294,12 грн. (двісті п'ятдесят одна тисяча двісті дев'яносто чотири гривні 12 коп.) податкового боргу шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що йому належить.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/Д.А. Божук
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.А. Божук