Справа № 826/19456/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 травня 2016 року № 826/19456/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Мазур А.С., суддів Аблова Є.В., Літвінової А.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаМіністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича Міністерства юстиції України ОСОБА_3
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича та Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати незаконною та необґрунтованою бездіяльність Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Міністерства юстиції України, що проявилась у відсутності належного розгляду, перевірці фактів, не вирішенні всіх вимог і не прийнятті рішень по заяві №1л ОСОБА_1 від 05.05.2015 №375/2, не дотриманні вимог ст. 15, ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та не надання відповіді за підписом керівника Міністерства юстиції України або особи, яка виконує його обов'язки;

- зобов'язати Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Міністерство юстиції України з дотриманням та виконанням вимог ст. 15, ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» розглянути належним чином, перевірити факти та винести рішення і забезпечити їх виконання за наслідками розгляду вимог заяви №1л ОСОБА_1 від 05.05.2015 вх. №375/2 та повідомити заявника про прийняті рішення за підписом керівника Міністерства юстиції України або особи, яка виконує його обов'язки.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що за результатами розгляду заяви від 05.05.2015 за вх. №375/2, пов'язаної з неналежним виконанням, на думку позивача, постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, у справі №826/15694/14, остання розглянута неналежним чином, без дотримання вимог ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», а саме: необ'єктивно і несвоєчасно, без перевірки викладених у вказаній заяві фактів. Також, за твердженням позивача, відповідь на вказану заяву надана не за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки, тобто не Міністром і не його виконуючим обов'язки.

У судовому засіданні 15.10.2015 протокольною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено ОСОБА_3.

Під час судового розгляду представник позивача та третя особа позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про відсутність бездіяльності під час розгляду заяви від 05.05.2015 за вх. №375/2, зазначивши, при цьому, що остання розглянута у відповідності до положень Закону України «Про звернення громадян», обґрунтовано, у межах строку та належною особою.

З огляду на неявку у судове засідання 23.03.2016 представників відповідачів, судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до Міністра юстиції України Петренка П.Д. із заявою №1л від 05.05.2015 (за вх. №375/2 від 05.05.2015), в якій просили:

- офіційно, письмово запросити ОСОБА_1, ОСОБА_3, заступника Міністра юстиції України з питань державної виконавчої служби на розгляд даної заяви;

- скликати нараду в Міністерстві юстиції України по/для розгляду даної заяви та виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 у справі №826/15694/14 та рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява №25476/02 у справі «ОСОБА_1 проти України»;

- дати доручення заступнику Міністра юстиції України з питань державної виконавчої служби та Департаменту планово-фінансової діяльності,бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України щодо повного виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, у справі №826/15694/14 та рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява №25476/02 у справі «ОСОБА_1 проти України»;

- ініціювати питання щодо винесення на розгляд Кабінету Міністрів України питання щодо повного виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, у справі №826/15694/14 та рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява №25476/02 у справі «ОСОБА_1 проти України»;

- звернутися до Генеральної прокуратури України з поданням/клопотанням про притягнення до відповідальності винних працівників у знищенні та втраті документів по виконавчому провадженню ВП №4529908 з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява №25476/02 у справі «ОСОБА_1 проти України» та перешкоджанню і ухилянню від його виконання;

- вжити заходи та прийняти рішення по недопущенню порушення і звуження працівниками органів Міністерства юстиції України (державних органів) законних прав та інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 при виконанні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, у справі №826/15694/14 та рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява №25476/02 у справі «ОСОБА_1 проти України»;

- повідомити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про результати перевірки заяви і про прийняті рішення;

- роз'яснити порядок і строки оскарження дій та рішень Міністерства юстиції України за наслідками розгляду даної заяви.

Листом від 18.05.2015 №КО-8689/5, №КО-8460/5, №КО-8199/5, №КО-8457/5 відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у відповідь, зокрема, на заяву від 05.05.2015 №1л повідомив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про попередній запис останніх на особистий прийом до заступника Міністра з питань виконавчої служби, який відбудеться 27.05.2015 з 10:00 до 12:00 за адресою: м. Київ, вул. Артема, 73.

Надалі, листом від 09.06.2015 №КО-8689/5, №КО-8460/5, №КО-8199/5, №КО-8457/5, №10140/5, №10467/5, №ПІ-П-1761/5, №П-6962 відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відповідь на заяву від 05.05.2015 №1л повідомлено, що у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебуває виконавче провадження №47136566 з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2015 №826/15694/14 про зобов'язання Міністерства юстиції України, директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України виконати вимоги державного виконавця Державної виконавчої служби України від 26.02.2015 №П-2589/5.-245/8 та від 14.05.2014 №П-5918/5-8 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700 євро), які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_1, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №25476/02 від 15.02.2007.

Крім того, у даному листі вказано, що у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебуває виконавче провадження №4529908 з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 №25476/02 у справі «ОСОБА_1 проти України», у межах якого направлялись вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 26.02.2015 №П-2589/5.-245/8 та від 14.05.2014 №П-5918/5-8 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700 євро), які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_1, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №25476/02 від 15.02.2007.

Також, листом від 09.06.2015 №КО-8689/5, №КО-8460/5, №КО-8199/5, №КО-8457/5, №10140/5, №10467/5, №ПІ-П-1761/5, №П-6962 повідомлено, що у відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відсутні відомості щодо перерахування грошових коштів у розмірі 1 700,00 євро, які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_1, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 №25476/02. Подальший хід виконання вищезазначених виконавчих документів буде організовано у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вважаючи вказану відповідь необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з такого.

Нормативно-правовим актом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, є Закон України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що відповідь на заяву від 05.05.2015 №1л (вх. №375/2 від 05.05.2015) надана не за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки, тобто не міністром і не його виконуючим обов'язки, що, за твердженням позивача, не відповідає приписам Закону України «Про звернення громадян».

Водночас, з аналізу наведених положень ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» вбачається, що виключно заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів. У той час, наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено віднесення гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 до переліку вказаних категорій громадян, звернення яких розглядаються першими керівниками державних органів, відтак, твердження позивача та третьої особи про невідповідність особи, яка розглянула заяву від 05.05.2015, положенням вимог чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної адміністративної справи.

У свою чергу, у силу ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Вказане також кореспондується з приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», якими, зокрема, передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Крім того, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян»).

Як вбачається зі змісту заяви від 05.05.2015 №1л (вх.№375/2 від 05.05.2015), заявники просили розглянути останню за участі останніх, з огляду на що листом від 18.05.2015 №КО-8689/5, №КО-8460/5, №КО-8199/5, №КО-8457/5 відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України повідомив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про попередній запис останніх на особистий прийом до заступника Міністра з питань виконавчої служби, який відбудеться 27.05.2015 з 10:00 до 12:00 за адресою: м. Київ, вул. Артема, 73.

Так, за твердженням представника відповідачів, які викладені у письмових запереченнях проти позову, що не спростовано позивачем та третьою особою, у призначену дату 27.05.2015 заступником Міністра юстиції України з питань державної виконавчої служби проведено особистий прийом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стосовно виконання судових рішень, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії реєстраційно-контрольної картки від 27.05.2015 №П-10467 та картки особистого прийому заявника.

З огляду на вказане слід зазначити, що приписами ч.ч. 3 та 4 ст. 22 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що порядок прийому громадян в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, об'єднаннях громадян визначається їх керівниками.

Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина.

На виконання положень ст. 22 Закону України «Про звернення громадян» наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2013 №2368/5 затверджено Порядок особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України (надалі - Порядок №2368/5).

У відповідності до п. 15 Порядку №2368/5, посадова особа під час особистого прийому громадян розглядає питання по суті, надає обґрунтоване роз'яснення відповідно до чинного законодавства та вживає заходів щодо усунення порушень (за їх наявності).

Якщо вирішити порушене питання безпосередньо під час особистого прийому неможливо, воно розглядається в тому самому порядку, що й письмове звернення. Про результати такого розгляду громадянинові на його бажання надається усна або письмова відповідь (п. 16 Порядку №2368/5).

Згідно з вказаними вище реєстраційно-контрольною карткою від 27.05.2015 №П-10467 та карткою особистого прийому заявника, за результатами проведеного особистого прийому 27.05.2015 ОСОБА_6 доручено опрацювати звернення позивача та третьої особи, отже, з урахуванням строку проведення особистого прийому (27.05.2015), відповідь на заяву від 05.05.2015 №1л (вх.№375/2 від 05.05.2015) надана у строк, встановлений ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», а саме: 09.06.2015.

Щодо тверджень позивача та третьої особи про необґрунтований розгляд вказаної заяви по суті суд зазначає про таке.

Виходячи зі змісту розглядуваної заяви вбачається, що в її обґрунтування покладені твердження позивача та третьої особи про безпідставне ухилення заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності - начальника відділу планування та фінансування видатків органів виконавчої влади Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни від виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, у справі №826/15694/14, на виконання якої відкрито виконавче провадження №47136566, що проявилося у поверненні постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження без виконання службовою запискою від 15.04.2015 №12163-033-15/16.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, у справі №826/15694/14 постановлено визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Бірюкової Олени Олександрівни, що проявилась в невиконанні законних вимог державного виконавця Державної виконавчої служби України від 26.02.2014 №П-2589/5.-245/8 та від 14.05.2014 №П-5918/5-8 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700 євро) які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_1 згідно рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 № 25476/02; визнати протиправними дії директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Бірюкової Олени Олександрівни, що проявились в поверненні безпосередньо голові Державної виконавчої служби України Сторожуку Д.А. без виконання законної вимоги державного виконавця Державної виконавчої служби України від 26.02.2014 № П-2589/5.-245/8 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700 євро) які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_1 згідно рішення Європейського суду з прав людини №-25476/02 від 15.02.2007; зобов'язати Міністерство юстиції України, директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України виконати вимоги державного виконавця Державної виконавчої служби України від 26.02.2014 № П-2589/5.-245/8 та від 14.05.2014 №П-5918/5-8 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700євро) які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_1 згідно рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007.

На виконання вказаної постанови Окружного адміністративного суду міста Києва старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2015 (ВП №47136566), згідно з якою боржником у вказаному виконавчому провадженні виступає Міністерство юстиції України.

У свою чергу, вважаючи незаконним та безпідставним факт повернення заступником директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковською Іриною Олександрівною службовою запискою від 15.04.2015 року №12163-033-15/16 без виконання постанови Державної виконавчої служби України від 03.04.2015, відкритої на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі №826/15694/14, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України, заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни про визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити певні дії.

За результатами розгляду вказаного позову постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015, у справі №826/9042/15 постановлено визнати протиправними дії Міністерства юстиції України та заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни, які проявилися в поверненні службовою запискою від 15.04.2015 року №12163-033-15/16 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без виконання постанови Державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження ВП №47136566; визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України та заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни, яка проявилася в невиконанні постанови Державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження ВП №47136566 з виконання виконавчого листа №826/15694/14, виданого 27.02.2015 року Окружним адміністративним судом м. Києва; зобов'язати Міністерство юстиції України та заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни вчинити дії з виконання постанови Державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження ВП №47136566 з виконання виконавчого листа №826/15694/14, виданого 27.02.2015 року Окружним адміністративним судом м. Києва.

На виконання вказаної постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2015 у справі №826/9042/15, як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2016 (ВП №49911002).

З урахуванням вказаного суд звертає увагу, що положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Водночас, Міністерство юстиції України у межах виконавчого провадження №47136566, відкритого на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, у справі №826/15694/14, є боржником.

У свою чергу, примусове виконання вказаного рішення наразі покладено на Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який, у відповідності до положення про нього, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2015 №1134/к, є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України, на якого приписами п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» покладено виконання рішень, за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи.

Таким чином, у разі неналежного, на думку позивача та третьої особи, виконання у примусовому порядку судового рішення у справі №826/15694/14, останні не позбавлені права на оскарження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання даного судового рішення у порядку, визначеному ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Натомість, бездіяльність відповідачів, яка є предметом спору у даній справі, вчинена у зв'язку з виконанням вимог державного виконавця в межах конкретного виконавчого провадження і з виконанням ними владних управлінських функцій по відношенню до позивача безпосередньо не пов'язані.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 15.04.2016 у справі К/800/8322/15.

При цьому, суд звертає увагу, що вимоги заявників, викладені у заяві від 05.05.2015 №1л (вх. №375/2 від 05.05.2015), які полягають у скликання наради, надання доручень, ініціювання питання щодо винесення на розгляд Кабінету Міністрів України певного питання, звернення до Генеральної прокуратури України з поданням/клопотанням про притягнення до відповідальності винних працівників, як безпосередньо у розглядуваній заяві, так і під час судового розгляду справи, позивачем та третьою особою законодавчо (нормативно) необґрунтовані, з огляду на що суд вказує про безпідставність тверджень позивача та третьої особи щодо необґрунтованості невжиття тих заходів, застосування яких вимагалося у даній заяві.

Крім того, суд зауважує, що згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Проте, як наголошено вище, позивачем законодавчо не мотивовано необхідності вжиття відповідачами, зокрема боржником у виконавчому провадженні, вказаних у заяві від 05.05.2015 №1л (вх. №375/2 від 05.05.2015) заходів.

У той же час, слід зазначити, що станом на момент розгляду даної справи судом постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 у справі №826/15694/14, у зв'язку з невиконанням яких позивач і звернувся зі заявою від 05.05.2015 №1л (вх.№375/2 від 05.05.2015), скасовані постановою Вищого адміністративного суду України від 15.04.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та про відмову у задоволенні останніх.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.С. Мазур

Судді Є.В. Аблов

А.В. Літвінова