Справа № 760/641/13- а
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-72/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.

за участю секретаря - Губерначук О.С.

розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області по справі про адміністративне правопорушення за № 3223 від 26.12.2012.

В обґрунтування позову зазначив, що 17.12.2012 головним державним інспектором сектору контролю за будівництвом автомобільних доріг, якістю будівельних матеріалів та державного ринкового нагляду Старущенком Я.В. було складено протокол № 10 про адміністративне правопорушення, згідно якого виявлено, що на будівництві 68-квартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями в АДРЕСА_1 під час здійснення вихідного контролю будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, в журналі вихідного контролю не внесено об'єми контрольних виробів, відсутні висновки про придатність матеріалів до застосування та підписи відповідальних осіб за винесення таких висновків, що є порушенням ч. 1, п. 1.8. ДБН Г. 1-4-95. На підставі чого було винесено постанову № 3223 від 26.12.2012 начальником Інспекції ДАБК у Київській області Шушняком Б.Б. про визнання винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 11ст. 96-1 КУпАП. Позивач не погоджується з постановою № 3223 від 26.12.2012 у зв'язку з тим, що єдиним порушенням, яке встановило Інспекція ДАБК у Київській області є порушення ведення журналу вихідного контролю не внесено об'єми контрольних виробів, відсутні висновки про придатність матеріалів до застосування та підписи відповідальних осіб за винесення таких висновків, що є порушенням ч. 1, п. 1.8. ДБН Г. 1-4-95. Однак той факт, що матеріали на будівництво надходили, але вони із самого початку не мали у своїй наявності штампу відділу технічного контролю (ВТК), що унеможливлювало ведення та запису відповідальною особою даного журналу. Протокол № 10 було складено на директора ТОВ «БК Рос-Буд Монтаж» ОСОБА_1, як на відповідальну особу, що також є незаконним, оскільки норми цього ж ДБН Г. 1-4-95. п.1.8. передбачають, що ведення журналу, запис про проведення вхідного контролю матеріалів і конструкцій, що надходять на будівельний об'єкт, здійснюється в спеціальному журналі приймання матеріалів майстрами, виконробами будівельних організацій. Виконробом і відповідальним за виконання будівельних робіт ТОВ «БК Рос-Буд Монтаж» рахується зовсім інша особа.

Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на вище зазначені пояснення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. В ході розгляду справи представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі наказу №16 від 05.12.2012 Інспекції ДАБК У Київській області згідно плану перевірок на ІV квартал 2012 року було визначено провести планову перевірку дотримання містобудівного законодавства ТОВ «БК Рос-Буд Монтаж» з питань перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства під час застосування будівельних матеріалів виробів і конструкцій на будівництві 68-квартирного житлового будинку з вбудованим нежитловим приміщенням в АДРЕСА_1 (а.с.67), про що також в матеріалах справи міститься направлення на здійснення планових перевірок №23 від 05.12.2012 (а.с.66).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №10 від 17.12.2012, складеного відносно директора ТОВ «Рос-Буд Монтаж» ОСОБА_1, встановлені наступні порушення: на будівництві 68-квартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями в АДРЕСА_1 під час здійснення вихідного контролю будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, в журналі вихідного контролю не внесено об'єми контрольних виробів, відсутні висновки про придатність матеріалів до застосування та підписи відповідальних осіб за винесення таких висновків, що є порушенням ч. 1, п. 1.8. ДБН Г. 1-4-95 (а.с.8).

На підставі вказаного протоколу, 26.12.2012 начальником Інспекції ДАБК у Київській області Шушняком Б.Б. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №3223, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним за порушення ч. 1, п. 1.8. ДБН Г. 1-4-95, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч.11 ст.96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн (а.с.9).

Зазначені вище обставини слугували підставою для складання акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 06.12.2012 (а.с.60-61) та винесення припису №1882 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.12.2012 (а.с.64-65), складання протоколу про адміністративне правопорушення та прийняття спірної постанови від 26.12.2012 №3223, якими на позивача за допущені порушення у сфері містобудівної діяльності, передбачені ч.11 ст.96-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 4250 грн.

Незгода з вказаною постановою обумовила звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

В матеріалах справи міститься декларація про початок виконання будівельних робіт 68-квартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями в АДРЕСА_1, яка зареєстрована 25.06.2012 Інспекцією ДАБК у Київській області (а.с.45-50).

Відповідно до наказу №08/12-П ТОВ «БК Рос-Буд Монтаж» про призначення відповідальних осіб за безпечне виконання будівельно-монтажних робіт на об'єкті житловий будинок по АДРЕСА_1, відповідальною особою на виконання будівельно-монтажних робіт призначено виконроба ОСОБА_4, про що він був особисто ознайомлений під підпис (а.с.18).

Згідно наказу ТОВ «БК Рос-Буд Монтаж№ № 24-к від 28.05.2013 ОСОБА_4 був звільнений з посади виконроба відповідно до ст.38 КЗпП України (а.с.109).

Також в матеріалах справи містяться технічні паспорти на залізобетонні та бетонні вироби, де зазначено, що матеріали 1-го класу по вмісту природних радіонуклідів, досягнення проектного класу бетону та стискання при нормальних умовах твердіння згідно ДСТУ 18105 гарантується на 28 добу після виготовлення виробів (а.с.117-125).

Крім того, до матеріалів справи було залучено належним чином завірену копію журналу вхідного контролю №1 ТОВ «Будівельна компанія Рос-Буд Монтаж», де адреса об'єкту значиться: АДРЕСА_1, а особою, відповідальною за ведення журналу вхідного контролю - ОСОБА_4 (а.с139-149).

Також з протоколу №10-23/12 контрольних випробувань зразків бетону при випробуванні на стиск, затвердженого керівником випробувальної лабораторії НДІВМ при КНУБА, особою, відповідальною від будівельної організації за будівництво об'єкту і ведення загального журналу робіт значиться виконроб ОСОБА_4 (а.с.151-160).

Тобто, директор ОСОБА_5 не був відповідальною особою за ведення журналу вхідного контролю та наявності у ньому, порушень, оскільки вказане адміністративне правопорушення вчинено іншою особою.

Оцінивши за правилами ст.86 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з доводами позивача виходячи з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ч.2 ст.41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.4 ст.41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

На виконання ст.41 Закону № 3038-VI Кабінет Міністрів України своєю постановою від 23 травня 2011 року № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно з п.4 ст.41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, в тому числі, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

1) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

2) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пп. 9 п. 4 ст.41 Закону № 3038-VI та пп. 12 п. 11 Порядку № 553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (п. 20 Порядку № 553).

Згідно з Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року № 244, штрафи накладаються на юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Постанова про накладення штрафу є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку. У постанові зазначається розмір штрафу. Постанова повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови є встановлені під час проведення перевірки порушення на будівництві 68-квартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями в АДРЕСА_1, де під час здійснення вихідного контролю будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, в журналі вихідного контролю не внесено об'єми контрольних виробів, відсутні висновки про придатність матеріалів до застосування та підписи відповідальних осіб за винесення таких висновків, що є порушенням ч. 1, п. 1.8. ДБН Г. 1-4-95.

Оскільки позивач не може бути суб'єктом адміністративного правопорушення, так як є неналежною особою відносно якої складено постанову про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення штрафу, а тому не може бути притягнутий до відповідальності, тому суд вважає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.11 ст.96-1 КУпАП не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, тому постанова про адміністративне правопорушення №3223 від 26.12.2012 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.11 ст.96-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.69, 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд прийшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами.

Таким чином, відповідач в обґрунтування правомірності своїх висновків не надав достатніх доказів порушень закону позивачем, а тому суб'єктом владних повноважень не доведено своєї правоти в повному обсязі.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і на підставі ч.11 ст.96-1 КАС України вважає за необхідне адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 11, 69-71, ст.ст.158-163, ст.167, ст. 254 КАС України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Київської області по справі про адміністративне правопорушення за №3223 від 26.12.2012 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.11 ст.96-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн, а провадження по справі - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О. Козленко