Справа № 2а-7503/11/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2011-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 серпня 2011 року 16:04 № 2а-7503/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Кармазіна О.А. при секретарі судового засідання Руденко Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 06.05.2011 р.)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 21.12.2010 р. № 16-45/18-6528)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_3
до Київської обласної митниці
про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_3 з позовом до Київської обласної митниці, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд: (1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення в установлені строки митного оформлення транспортного засобу BMW X5 xDriver40d, обєм двигуна 2993 куб.см. дизельний, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, належного на праві власності позивачці, зі звільненням від оподаткування, а також: (2) зобовязати відповідача провести пільгове митне оформлення вказаного транспортного засобу зі звільненням від оподаткуванням.

В обґрунтування позовних вимог позивачка у позові зазначає, що будучи працівником дипломатичної служби та перебуваючи на посаді віце-консула Генерального консульства України в Санкт-Петербурзі придбала автомобіль BMW X5 xDriver40d, який за її дорученням, як власника автомобіля, був доставлений повіреним у лютому 2011 року на Київську обласну митницю для проведення митного оформлення товару, яке, як зазначає позивачка, повинно було бути здійснено протягом доби з моменту предявлення даного транспортного засобу митниці та подання митної декларації.

При цьому позивачка зазначає, що відповідно до ч. 13 статті 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України», вона, будучи працівником дипломатичної служби та перебуваючи за кордоном у довготривалому відрядженні, має право на пільгове митне оформлення вказаного транспортного засобу без уплати податкових платежів.

Проте, як вказує у позові позивачка, в порушення норм законодавства відповідачем на момент подання адміністративного позову не здійснено жодних дій ні щодо митного оформлення автомобіля, ні щодо відмови у митному оформленні та не видано письмового повідомлення (картки відмови) із зазначенням причин такої відмови, що свідчить на її думку про протиправну бездіяльність відповідача.

В судовому засіданні представниця позивачки просила задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Зокрема, відповідач зазначив, що після доставки автомобіля до Київської обласної митниці проводились перевірки та за інформацією дилера BMW в Україні, вищевказаний автомобіль був виготовлений лише у вересні 2010 року, у той же час інвойс № СН001 щодо придбання цього автомобіля датований 16 липня 2010 року та в ньому визначено ідентифікуючі дані автомобіля, що з огляду на дату виготовлення, не могло бути зазначено в інвойсі. Крім того, автомобіль, за інформацією дилера в Україні, вироблений не на території Федеративної Республіки Німеччини, про що йдеться у супровідних документах до автомобіля, а в Сполучених Штатах Америки, а отже представником позивача під час подання ВМД були надані недостовірні відомості щодо автомобіля, з огляду на що цей автомобіль не підлягає розмитненню із звільненням від оподаткування, а за фактом контрабанди Управлінням СБ України в Київській області порушено кримінальну справу № 188. З цього приводу до матеріалів справи залучено копію постанови слідчого відділу Управління СБ України в Київській області від 26.07.2011 року про порушення кримінальної справи за фактом контрабанди в Україну автомобіля за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.

Розгляд справи 03.08.2011 року відкладався на підставі клопотання позивача. В судовому засіданні 17.08.2011 року розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву до 31.08.2011 року для надання сторонам часу для надання додаткових пояснень та додаткових доказів в обґрунтування їх доводів та заперечень.

Ухвалою суду від 17.08.2011 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі у звязку з відсутністю передбачених статтею 156 КАС України підстав для зупинення провадження у справі та з урахуванням того, що порушення кримінальної справи за фактом не є підставою для відмови у здійсненні правосуддя, розгляду справи та вирішення публічно-правового спору по суті.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 31 серпня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно виданої Міністерством закордонних справ України довідки № 119 від 03.08.2010 ОСОБА_3, як працівник дипломатичної служби України, перебувала у довготерміновому відрядженні за кордоном у Генеральному консульстві України в Санкт-Петербурзі з 06.08.2006 по 31.07.2010, що також підтверджується наказами Міністерства закордонних справ України № 1093-ос від 25.05.2006 та № 1489-ос від 02.08.2010.

Відповідно до вищевказаної довідки ОСОБА_3 за час відрядження в Російській Федерації виплачено 122 672 (сто двадцять дві тисячі шістсот сімдесят два) долари США.

Щодо обставин придбання автомобіля то, відповідно пояснень ОСОБА_3, які містяться у матеріалах справи та надані на запит суду управлінням СБ України в Київській області, вона, маючи право на пільгове ввезення в Україну автомобіля, за отриманою у мережі Інтернет інформацію звернулася до англійської компанії Chartway з питанням щодо придбання автомобіля, в якій (в компанії) їй пояснили, що на момент її звернення автомобіля такого класу не має, у звязку з чим ОСОБА_3 повинна оплатити рахунки після чого буде виконано замовлення, після готовності автомобіля його потрібно буде забрати у дилера у м. Кишиневі. У звязку з цим ОСОБА_3, як зазначено у її поясненнях, сплатила 16.07.2010 року необхідну суму у відділенні Ощадбанку в Росії у Санкт-Петербурзі. Зазначена компанія підтвердила надходження коштів. Під час розгляду справи дана інформація щодо оплати автомобіля відповідачем не спростовувалась. Більш того, як вбачається з матеріалів справи, інформація щодо цього не витребовувалась у позивачки та не ставилась митницею під сумнів з часу доставки автомобіля на Київську обласну митницю. У жовтні 2010 року, як зазначено у поясненнях позивачки, їй повідомили, що автомобіль готовий та вона його може забрати у м. Кишиневі у ТОВ «Вамкомплекс». З огляду на зайнятість, ОСОБА_3 було оформлено довіреність на імя гр. ОСОБА_4, якому було доручено здійснити ввезення автомобіля на територію України та його митне оформлення.

Беручи до уваги, що автомобіль був оплачений у липні 2010 року, проте, враховуючи комерційну практику у ділових колах на цьому сегменті ринку у відносинах з іноземними компаніями, інвойс, на документальне оформлення угоди з придбання та набуття права власності, був виданий після виготовлення автомобіля і датований датою оплати, що в цілому відповідає загальноприйнятим правилам передачі товаророзпорядчого документу після оплати та виготовлення товару, як доказу права власності на товар.

Таким чином позивачкою не заперечується та обставина, що автомобіль після оплати у липні 2010 року був виготовлений пізніше, восени 2010 року.

В контексті наведених вище доводів позивачки та виходячи із супровідних документів на товар, під час розгляду справи встановлено, що спір пов'язаний з обставинами придбання позивачкою у компанії Express Llp»(Great Britain) автомобіля BMW X5 xDriver40d, країна походження Germany, обєм двигуна 2993 куб.см. дизельний, 2010 року випуску - новий, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, вартість якого за інвойсом склала 58 300,00 доларів США. Місце вантаження Chisinau, Moldova. Згідно супровідних документів відправником товару є компанія SC Vamcomplex SRL (ZAL) Молдова.

Від імені позивачки зазначений транспортний засіб було ввезено на митну територію України 27.01.2011 року через пункт пропуску «Старокозаче-Тудора» митного поста «Білгород-Дністровський»громадянином України ОСОБА_4 за дорученням позивачки від 11.01.2011 р. серія ВРД № 461586.

27.01.2011 підрозділом митної служби п/п Старокозаче ВМО № 3 складено Акт про проведення митного огляду товарів № 500082200/2010/15 та Додатковий аркуш до цього Акту, які містять ті самі відомості про автомобіль, що і вищезгаданий інвойс.

З приводу транспортування автомобіля до матеріалів справи надано міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) № MD01 з відміткою Південної митниці від 27.01.2011 р., яка (накладна) містить ті самі відомості про автомобіль, що і вищезгаданий інвойс. При цьому, накладна містить інформацію: «відправник ООО «Вамкомплекс»по замовленню hartway Express Llp»для отримувача ОСОБА_3

Згідно з Повідомленням про транзитне переміщення (далі-ПТП) від 27.01.2011 р. № 4/11/500082205 автомобіль був доставлений до Південної митниці 27.01.2011 для подальшого його відправлення до Київської обласної митниці. Згідно ПТП: місце відправлення - митний пост «Білгород-Дністровський»; країна відправлення Молдова; країна призначення Україна; для доставки на митницю Київська обласна митниця; контрольна дата доставки 02.02.2011 року: найменування товару та його ідентифікуючи дані ті самі, що у вищезгаданому інвойсі.

Спірний транспортний засіб доставлений до Київської обласної митниці 02.02.2011 року про що свідчить перепустка № НОМЕР_3 на якому міститься відтиск штампу Київської обласної митниці «Під митним контролем».

Позивачці видано Сертифікат відповідності терміном дії з 02.02.2011 р. по 01.02.2012 року на спірний автомобіль, зареєстрований в реєстрі за № UA1.162.0010322-11, де виробником визначено Bayerische Motoren Werke AG Muenchen 13, Germany, Німеччина. На час розгляду справи сертифікат є чинним, доказів його відкликання/скасування відповідачем не надано.

15.02.2011 року представником позивача ОСОБА_4 до відповідача подана вантажну митну декларацію на вказаний автомобіль для митного оформлення автомобіля з наданням позивачці пільг в оподаткуванні, як працівнику дипломатичної служби, яка була прийнята 15.02.2011 відповідачем та присвоєно № 125000039/2011/106827 для подальшого митного контролю та оформлення на нього документів, відповідно до заявленого режиму. У звязку з порушенням строку подачі ВМД, на представника позивачки ОСОБА_5 накладено штраф відповідно до постанови № 0142/125000039/11 від 01.03.2011 року, ухваленій в.о. начальника Київської обласної митниці.

Проте, як вбачається з відповіді митниці на адресу адвоката позивача № 16-45/25-4231 від 03.06.2011 року, митне оформлення цього автомобіля не проведено та не видано талон відмови. При цьому, у зазначеній відповіді митний орган не вимагав надання будь-яких додаткових документів та зобовязався (стосовно можливості здійснення митного оформлення з наданням пільг в оподаткуванні) невідкладно повідомити декларанта та видати всі документи, передбачені законодавством України.

В судовому засіданні представниця позивача додатково зазначила, що відповідно до ст. 78 Митного кодексу України митний орган повинен був прийняти рішення про здійснення або ж відмову у здійсненні пільгового митного оформлення (картка відмови) транспортного засобу протягом доби, чого ним не здійснено на час розгляду справи, що свідчить про безпідставне невиконання покладених на митницю функцій.

Разом з цим, у наведеному листі-відповіді від 03.06.2011 № 16-45/25-4231, який адресований на адресу адвоката позивачки, Київська обласна митниця зазначає, що з приводу належного позивачу транспортного засобу проводиться перевірка щодо обставин придбання та обґрунтованості надання пільг в оподаткуванні при здійсненні його митного оформлення.

Крім того, в вказаному листі зазначено, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України не видавалася.

У взаємозвязку з вищенаведеним суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з цього та в контексті оцінки доводів відповідача, суд зазначає, що до справи залучено лист науково-дослідного бюро судових експертиз «Сантодор»від 11.03.2011 року № 12/3, відповідно до якого за інформацією з відкритих джерел вищезгаданий автомобіль з кузовом № WBAZW61000L560300 вироблений у вересні 2010 року на заводі у США. Лист не містить відомостей, які відриті джерела були використанні при наданні цієї інформації.

У той же час, до матеріалів справи також залучено лист робочого апарату Укрбюро Інтерполу від 17.03.2011 року, відповідно до якого, згідно з інформацією отриманою з НЦБ Інтерполу США, відомості про реєстрацію та експорту з США автомобіля BMW з номером кузову WBAZW61000L560300 відсутні.

Тобто, висновки митного органу з цього приводу ґрунтуються на суперечливій, а отже і на непідтвердженій належними та допустимими доказами, інформації. Відповідачем, в порядку виконання обовязку, покладеного на нього ч. 2 ст. 71 КАС України, не спростовано належними доказами відомості щодо країни виробника (походження) автомобіля (ФРН), про що зазначено у супровідних документах на автомобіль.

В контексті заперечень відповідача проти позову, суд також зазначає, що до матеріалів справи залучено лист від 22.06.2011 року, на якому українською мовою надруковано, що це є повідомленням БМВ ОСОБА_2, АТ «БМВ»(Мюнхен) на адресу митного органу, в якому повідомляється, що «BMW Grup»ніколи не продавала зазначений автомобіль Express»та інвойс № 03-BMW/10 від 15.07.2010 року не видавала. Цей лист на думку відповідача свідчить про те, що компанія rtway Express Llp»не придбавала спірний автомобіль у виробника та не могла його продати позивачці. Щодо цього листа суд зазначає, що він містить відмітку «Неофіційний переклад». Цей лист не містить будь-яких засвідчувальних написів перекладача та нотаріуса, підписів або печаток БМВ ОСОБА_2, у звязку з чим, як і інші залучені до справи аналогічні переклади документів з такою позначкою («неофіційний переклад») або взагалі без будь-яких позначок, не можуть вважатися належними та допустимими доказом та судом до уваги не приймаються. При цьому, під час судового засідання 17.08.2011 року судом зверталась увага представника відповідача стосовно неофіційного перекладу документів, проте в судовому засіданні 31.08.2011 року інших доказів відповідачем не надано та обставин непереборної сили, що перешкоджали їх наданню, не зазначено, у звязку з чим справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.

Що стосується інформації офіційного дилера БМВ в Україні, на яку посилається відповідач в обґрунтування правомірності свої бездіяльності, суд зазначає наступне.

До матеріалів справи залучено копію листів ТОВ «АВТ Баварія»на адресу митниці № 0070 від 21.02.2011 року та від 18.04.2011 року № 2011 року в яких йдеться про те, що автомобіль вироблений на заводі в США та реалізований дилеру Auto Spase Gmbh (Молдова, Кишинів).

Проте, обидва зазначені листи містять застереження, що дилер не несе відповідальності за достовірність даної інформації, тобто дана інформація не може вважатися достовірною, а зазначені листи належними та допустимими доказами, у звязку з чим судом до уваги не беруться.

Більш того, інформація щодо країни виробника (походження) автомобіля входить в суперечність з вищенаведеною інформацією Укрбюро Інтерполу (щодо відсутності інформації про експорт (вивезення) транспорту з США). При цьому, автомобіль фактично знаходиться в Україні, тобто здійснив перетин кордону країни виробника.

А отже, доводи митниці по суті ґрунтуються на припущеннях, на недостовірній інформації та недостовірних доказах, а обставини, на які посилається митниця, не підтверджені та не доведені належними та допустимими доказами.

В контексті наведеного, суд зазначає, що VIN-код транспортного засобу являє собою структуроване поєднання літеро-цифрових позначень, що присвоюється виробником транспортному засобу з метою його ідентифікації.

Структура і зміст VIN-коду визначаються міжнародним стандартом ISO 3779-1983, гармонізованим з державним стандартом України ДСТУ 3524-97 обов'язкового застосування в Україні. Структура VIN-коду складається із трьох частин: міжнародний код виробника транспортного засобу (World Manufacturers Identification) - перші три позиції; описова частина (Vehicle Description Section) - з 4 по 9 позицію; розпізнавальна частина (Vehicle Identification Section) - з 10 по 17 позицію. Перші три символи VIN-коду (World Manufacturers Identification) визначають географічну зону, коди країни і виробника автотранспортного засобу. 1-й символ VIN-коду "Країна виробник", де, як в даному випадку (повний номер - WBAZW61000L560300), перший символ W означає Німеччина, що відповідає інформації в інвойсі, наданому позивачкою митниці. Другий символ - "Виробник транспортного засобу", де, в даному випадку, символ «B», означає BMW, що не суперечить інформації в інвойсі позивачки та ідентифікацію яких (символів) наведено у листі ДМСУ від 15.07.2008 р. № 14/922-ЕП, який розміщений у загальнодоступному режимі. Одинадцята позиція VIN-коду містить інформацію про завод-виробника транспортного засобу. Як приходить до висновку суд, в даному випадку відповідач допустив підміну понять, які визначаються у VIN-коді - «Країна виробник», «Виробник транспортного засобу»та «Завод-виробник транспортного засобу», що, крім іншого, і призвело до виникнення спору. При цьому, як вбачається з фото-таблиці агрегатів спірного автомобіля, дата його випуску 10.09.2010 року, яка сторонами не заперечується.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Зокрема, щодо доводів позивачки про порушення відповідачем строків здійснення митного оформлення належного їй транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 72 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню.

Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставлення відповідних відміток на митній декларації та товаросупровідних документах.

Митне оформлення здійснюється митним органом, як правило, протягом однієї доби з часу пред'явлення товарів і транспортних засобів, що підлягають митному оформленню, подання митної декларації та всіх необхідних документів і відомостей (ст. 78 МК України).

Разом з цим, статтею 80 МК визначено, що у разі відмови у митному оформленні та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів митний орган зобов'язаний видавати заінтересованим особам письмове повідомлення із зазначенням причин відмови та вичерпним роз'ясненням вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення та пропуску цих товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Тобто, митниця повинна була вчинити одну з двох дій або здійснити протягом доби митне оформлення, або відмовити у митному оформленні (видати картку відмови) та розяснити заявнику ВМД причини та недоліки.

У той же час, представник відповідача підтвердив, що картка відмови у митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України з приводу належного позивачці транспортного засобу BMW X5 xDriver40d, на момент розгляду справи не видавалася та митне оформлення не здійснювалось.

При цьому, суд зазначає, що незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи (ст. 69 Митного кодексу України). Тобто, за відсутності на час прибуття автомобіля на митницю достатніх підстав вважати, що наявні будь-які порушення, яких (порушень з боку позивачки) судом під час розгляду справи не встановлено, митний орган був зобовязаний здійснити митне оформлення та не був позбавлений права надалі здійснювати митний контроль. Проте, як зазначено вище, митний орган взагалі ухилився від вчинення будь-яких дій щодо митного оформлення автомобіля.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм та встановлених обставин, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у не здійсненні заходів щодо митного оформлення належного позивачці транспортного засобу BMW X5 xDriver40d, оскільки з моменту предявлення даного автомобіля та подання до Київської обласної митниці вантажно-митної декларації разом з необхідними документами (15.02.2011), до звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду (26.05.2011) та на дату розгляду справи по суті минули всі розумні строки, з огляду на визначений статтею 78 МК України термін в одну добу. Відповідачем, в порядку передбаченому ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено правомірності такої бездіяльності та розумних причин не вчинення зазначених вище дій.

Вирішуючи питання щодо наявності у позивачки права на пільгове митне оформлення транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 206.4. Податкового кодексу України у разі ввезення на митну територію України фізичними особами особистих речей, товарів та транспортних засобів порядок стягнення податку, що підлягає сплаті в разі переміщення товарів через митний кордон України, а також інші умови, не передбачені цим Кодексом, на яких товари підлягають звільненню від оподаткування, визначаються законом.

Згідно з п/п. 41.1.2. ПК України митні органи є контролюючими органами щодо мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України або територію спеціальної митної зони або вивезення (пересилання) товарів і предметів з митної території України або території спеціальної митної зони.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 8 Закону України "Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України" № 2681-III від 13.09.2001 (далі Закон) при ввезенні на митну територію України звільняються від оподаткування транспортні засоби в кількості однієї одиниці за кожною товарною позицією згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності, що ввозяться (пересилаються) працівниками дипломатичної служби, які перебували за кордоном у довготермінових відрядженнях або проходили дипломатичну службу строком не менше одного року та повертаються в Україну.

Зокрема, вказаною статтею встановлено умови звільнення від оподаткування вказаних транспортних засобів, а саме:

- працівник дипломатичної служби є власником цього транспортного засобу;

- вартість транспортного засобу не перевищує 50 відсотків від суми, що виплачується цій особі у зв'язку з перебуванням у довготерміновому відрядженні або проходженні дипломатичної служби за кордоном та підтверджується документами в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, наведені приписи закону не містять вказівки про необхідність набуття власності в межах строку відрядження.

Відтак, з огляду на викладене, законом по відношенню до дипломата власника транспортного засобу встановлений вичерпний перелік вимог, яким останній повинен відповідати для отримання права на пільгове оформлення транспортного засобу, а саме: (1) на момент ввезення дипломат повинен підтвердити право власності на автомобіль, що може бути підтверджено інвойсом, який є формою угоди про придбання (при цьому Законом не встановлено термінів перебування транспортного засобу у власності такого дипломата та країни придбання транспортного засобу); (2) автомобіль придбаний за рахунок коштів, що за розміром не перевищує 50% виплачених цій особі сум у звязку з перебуванням у довготерміновому (понад рік) відрядженні (вартість транспортного засобу визначається за документами, що її підтверджують (договорами купівлі-продажу, інвойсами тощо).

В даному випадку позивачка, перебуваючи у закордонному відрядження як дипломат та уклавши угоду з купівлі-продажу автомобіля шляхом прийняття пропозиції продавця та здійснення під час відрядження оплати, набула права, повязані з отриманням цього автомобіля у власність. При цьому, за законодавством України, виходячи з положень ст.ст. 190, 177 ЦК України, майнові права відносяться до категорії майна, а цивільно-правовий режим майнового права є тотожним цивільно-правовому режиму речі.

Як встановлено під час розгляду справи, на підтвердження права власності на автомобіль було оформлено інвойс № СН001, який був датований 16.07.2010 року. Щодо дати інвойсу, то, як зазначено вище та не спростовано відповідачем, він був виданий за фактом (на дату) оплати лише після виготовлення автомобіля 10.09.2010 року, дата виготовлення якого сторонами не заперечується, та із зазначенням у цьому інвойсі ідентифікаційних даних цього автомобіля.

Документальне оформлення у такий спосіб угоди з придбання, яка фактично вже була укладена у липні 2010 року у звязку з прийняттям пропозиції продавця та оплатою автомобіля, з доповненням інформації в інвойсі щодо ідентифікуючих даних автомобіля, не суперечить загальноприйнятій комерційній практиці та діловим звичаям у відносинах з іноземними компаніями. Дані цього інвойсу (у т.ч. щодо року випуску «2010 рік») не містять інформації, достовірність якої спростована відповідачем у встановленому порядку належними та допустимими доказами, оцінку доводів, заперечень та доказів відповідача на спростування якої надано судом вище. Відтак, суд не вбачає підстав не враховувати вищезгаданий інвойс, як документальне підтвердження права власності позивачки на спірний автомобіль.

Крім того, як вбачається з даного інвойсу, автомобіль придбаний за ціною у 58 300,00 доларів США, тобто з урахуванням зазначеної вище довідки Міністерства закордонних справ України дана сума не перевищує 50 відсотків заробітної плати позивачки виплаченої їй за час довготривалого відрядження за кордоном, яка склала 122 672 долари США. Відповідач проти цих обставин також не заперечує.

У взаємозвязку з вищенаведеним суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не надано інформації щодо знаходження автомобіля у розшуку (арештом) у звязку з його викраденням або у звязку з його контрабандним переміщенням по території Європи та/або держав СНД.

Під час розгляду справи не встановлено будь-яких недобросовісних дій з боку позивачки, спрямованих на внесення нею неправдивих відомостей до поданих до митниці документів та відповідачем під час розгляду справи не наведено будь-яких доводів та доказів, які б могли свідчити про умисні дії позивачки у звязку з придбанням та ввезенням на територію України спірного автомобіля.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, зокрема те, що вартість цього автомобіля не перевищує встановлені законодавством межі, беручи до уваги, що на час переміщення автомобіля через митний кордон позивачка була добросовісним власником автомобіля та набула права щодо нього під час довготермінового відрядження, вона мала право на здійснення пільгового митного оформлення транспортного засобу, оскільки на час подання ВМД були виконані всі умови Закону з дотриманням яких законодавець повязує виникнення у дипломата права на пільгове оформлення транспортного засобу та звільнення від оподаткування.

Виходячи з цього, не вчинення відповідачем дій щодо митного оформлення протягом доби належного позивачці автомобіля із звільненням від оподаткування є протиправним, таким, що не ґрунтується на законі та не обумовлено обєктивними та належним чином доведеними обставинами.

При цьому, суд зазначає, що порушення вищезгаданої кримінальної справи не є підставою для зупинення провадження у справі, про що судом постановлена ухвала від 17.08.2010 року, та не є підставою для відмови у здійсненні правосуддя, розгляду та вирішення даної справи по суті.

Крім того, суд зазначає, що до матеріалів справи відповідачем надано навіть не фотокопію, а надрукований на папері та не підписаний жодною особою зміст протоколу від 07.07.2011 року № 0576/125000039/11 про порушення митних правил, складений, як в ньому зазначено, інспектором ВМО-1 Київської обласної митниці, в якому зазначено, що автомобіль вилучений у звязку із вчиненням представником позивачки порушення ст. 352 Митного кодексу України. Беручи до уваги відсутність на цьому протоколі (роздруківці тексту) підписів будь-яких осіб, які зазначені у ньому, ненадання навіть фотокопії цього протоколу з фотокопіями підписів протягом кількох судових засідань, суд не приймає цей протокол як доказ вилучення автомобіля та не вважає дану роздруківку протоколу підставою для відмови у здійсненні правосуддя, розгляду та вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладені обставини, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідачем не доведено правомірності бездіяльності щодо нездійснення пільгового митного оформлення належного позивачці транспортного засобу BMW X5 xDriver40d, 2010 року випуску у встановлені законом строки (протягом доби). Крім того, відповідачем не спростовано доводи позивачки про наявність у неї права на митне оформлення зазначеного автомобіля із звільненням від оподаткування на підставі пункту 13 частини 1 статті 8 Закону України "Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України", а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. На повернення судового збору (державного мита) позивачка не наполягала.

Керуючись вимогами ч. 2 ст. 11, статей 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_3 задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Київської обласної митниці, яка полягає у нездійсненні протягом однієї доби заходів з митного оформлення належного ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1; прож: ІНФОРМАЦІЯ_2; ІПН НОМЕР_4) автомобіля BMW X5 xDriver40d (обєм двигуна 2993 куб.см. дизельний, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2) із звільненням від оподаткування відповідно до поданої нею 15 лютого 2011 року вантажної митної декларації № 125000039/2011/106827.

3. Зобовязати Київську обласну митницю провести митне оформлення належного ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1; прож: ІНФОРМАЦІЯ_2; ІПН НОМЕР_4) автомобіля BMW X5 xDriver40d (обєм двигуна 2993 куб.см. дизельний, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2) зі звільненням від оподаткування.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А.Кармазін

Повний текст постанови складено та підписано 05 вересня 2011 року.