Справа № 139/353/16-а
Суддя: Коломійцева В. І.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/353/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії, -

в с т а н о в и л а :

27 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії. Позовні вимоги мотивувала тим, що 15 квітня 2006 року їй призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України Про Державну службу. При призначенні пенсії, до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії їй, як державному службовцю, не взято до уваги суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати за період з квітня 2004 року по березень 2006 року, хоча з вказаних сум сплачені страхові внески та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У квітні 2016 року вона звернулася із заявою до Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо включення вказаних сум та перерахунку пенсії, однак отримала відмову.

Просила визнати протиправною відмову Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо перерахунку пенсії з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця з 27 жовтня 2015 року у розмірі 88% заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати за період з квітня 2004 року по березень 2006 року, не застосовуючи положення п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Суддя, розглянувши матеріали позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст. 183-2 КАС України у даній адміністративній справі застосовується скорочене провадження, ухвалою від 28.04.2016 року відкрила скорочене провадження у справі та запропонувала відповідачу в 10-денний термін з дня отримання даної ухвали надати письмові заперечення проти позову.

05.05.2016 року відповідач надав до суду письмові заперечення (а.с. 19-20) в яких вказав, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на соціально-побутові потреби та індексація заробітної плати не є складовою частиною заробітної плати, а тому не враховуються під час обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», в якій зазначено, що до «інших виплат» відноситься зокрема і матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань була затверджена постановою правління ПФУ № 15-1 від 04.09.2013 року, тоді як довідка про складові заробітної плати, яка врахована при призначенні пенсії, була подана ОСОБА_1 до УПФУ 14.04.2006 року.

Окрім того, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII було внесено зміни до ст.37-1 Закону України «Про державну службу», яка регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, та встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються КМУ. Враховуючи те, що КМУ не встановлений порядок перерахунку, з 01.01.2015 року перерахунок призначених пенсій державних службовцям не здійснюється.

Відсутні також законодавчі підстави для проведення подальшої індексації пенсії у разі її підвищення без врахування п. 5 Порядку № 1078. Тому просив в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав щодо прийняття рішення про часткове задоволення позову в порядку скороченого провадження, з огляду на наступне.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суб'єкти публічного права мають право здійснювати свої повноваження в межах встановлених границь та повноважень. Тобто діє принцип «можна тільки те, що дозволено». Для публічного права характерний специфічний юридичний порядок «влади - підпорядкування», згідно якого управління повинно здійснювати точну реалізацію вказівок влади, а всі інші особи - підпорядкуватися їм. Повноваження відповідача визначені законом та носять імперативний характер.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.04.2006 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в розмірі 88% суми заробітної плати згідно поданої заяви про призначення пенсії та доданих до неї документів, зокрема й довідок про заробітну плату від 13.04.2006 року № 523 та № 524.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

26.04.2016 року Могилів-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області листом за № Ф-3 відмовило позивачу у здійсненні вказаного перерахунку пенсії, з посиланням на те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, суми індексації заробітної плати у відповідності до Закону України «Про державну службу» не входять до складу заробітної плати державного службовця. Крім того, постановою КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якою встановлено порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсії пенсіонерам у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, чітко визначено, у яких розмірах ураховуються різні види виплат для перерахунку пенсії колишнім державним службовцям. Матеріальна допомога на оздоровлення, на соціально-побутові потреби та індексація заробітної плати не передбачені цією постановою, не належать до числа інших надбавок, а тому й не включаються в заробіток для нарахування цього виду пенсії (а.с. 14-15).

З довідки Обухівської сільської ради № 524 від 13.04.2006 року про заробіток для обчислення пенсії та довідок про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 154 та 154-а від 16.03.2016 року виданих ОСОБА_1 вбачається, що позивачеві за період з квітня 2004 року по березень 2006 рік нараховувалась матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення. На вказані виплати, які включені в довідки нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне страхування. Відомості про нарахування та виплату індексації відсутні (а.с.6-12).

Частиною 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (у редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію) передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР Про оплату праці встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 року (справа № 21-134а14).

Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч. 1 ст. 244-2 КАС України).

Отже, висновок відповідача про те, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, суд вважає протиправним, всупереч спеціальним законам «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що довідка, яка була подана позивачем до УПФ України 14.04.2006 року не містила розяснень виплат, що зазначаються в графі «інші виплати», оскільки як було зазначено судом відповідно до Закону нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Також відповідач у своїх запереченнях на адміністративний позов посилається на відсутність чинного порядку перерахунку пенсій державних службовців та прирівняних до них осіб, зазначаючи при цьому, що за відсутності порядку перерахунку пенсійний орган позбавлений можливості здійснити перерахунок.

Европейський суд з прав людини у рішенні по справі «Будченко проти України» (заява №38677/06) зазначив (п.п.38-40) про те, що відсутність механізму реалізації відповідного законодавчого положення становить втручання у право особи за ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, відсутність механізму реалізації права на перерахунок пенсії є втручанням у визначений майновий інтерес цього державного службовця за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначені положення чинного законодавства України та встановлені обставини справи, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивач у позовній заяві просить зобовязати відповідача провести їй перерахунок та виплату пенсії з урахуванням, у тому числі, індексації заробітної плати, однак жодних доказів того, що їй проводилася індексація заробітної плати не надає. Тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про перерахунок пенсії без врахування п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, суд зазначає наступне.

Правові основи проведення індексації, а також об'єкти індексації визначено Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-ІV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Так, пунктом 2 Порядку визначено, що індексації підлягають, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку.

Згідно положень п. 5 Порядку, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Пунктом 10-1 Порядку встановлено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації матеріального забезпечення безробітних здійснюється з місяця, в якому розпочата така виплата.

Враховуючи зазначене вважаю, що базовий місяць індексації пенсії позивача повинен бути незмінним, адже перерахунок пенсії за рішенням суду по своїй правовій природі не є збільшенням грошових доходів населення, а є поновленням її порушеного права на отримання пенсії, з урахуванням всіх отримуваних сум доходів, з яких були сплачені страхові внески.

Тому суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії відповідачу за даним рішенням слід здійснити без врахування п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078.

На підставі ст.ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України, статті 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 97, 98, 158-163, 183-2, 186 КАС України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною відмову Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в частині щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобовязати Могилів-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 27 жовтня 2015 року у розмірі 88% заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з квітня 2004 року по березень 2006 року без врахування п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами та іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: