Справа № 804/336/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 р. Справа № 804/336/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., при секретарі Клочек Д.Я., розглянувши за участю:
представника позивача: ОСОБА_1,
представника позивача: ОСОБА_2,
представника відповідача: ОСОБА_3,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Енергосервісної компанії «Етос Плюс»
до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний Товариства з обмеженою відповідальністю Енергосервісної компанії «Етос Плюс» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.10.2015 року № НОМЕР_1.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що фактичні обставини справи обєктивно засвідчують реальність здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Амарант Груп» та ТОВ «Сігмаплюс» за квітень 2013 року липень 2015 року та правомірність формування податкового кредиту відповідно до первинних бухгалтерських документів, складених під час здійснення таких господарських операцій. Крім того, відповідач не надав достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятих ним податкових-повідомлень рішень.
В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов відповідач повністю продублював зміст акту перевірки, зокрема, вказав, що не підтверджено факт придбання у ТОВ «Амарант Груп» послуг з сервісного обслуговування автоматизованої системи та придбання у ТОВ «Сігмаплюс» послуг зі створення автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії. Надані до перевірки акти сдачі-прийняття робіт не містять обсягу наданих послуг, місце складання та осіб, які безпосередньо приймали участь у наданні послуг. Надані до перевірки первинній документи, складені ТОВ «Амарант Груп» містять розбіжності в підписах відповідальних осіб. Також відсутня калькуляція послуг та економічне обґрунтування ціни послуги, з огляду на встановлення зниження ціни послуг у 2014 році в порівнянні з 2013 роком. Крім того, не встановлено осіб, які здійснювали роботи від імені ТОВ «Амарант Груп» та ТОВ «Сігмаплюс», враховуючи необхідність спеціальних знань з огляду специфіку наданих послуг, оскільки згідно даних звіту 1-ДФ на підприємстві працювала мала кількість осіб, крім того відсутнє декларування підприємством основних фондів.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Товариство з обмеженою відповідальністю Енергосервісної компанії «Етос Плюс» 27.07.2000р. зареєстровано Дніпропетровським районним управлінням юстиції.
02.08.2000р. ТОВ ЕК «Етос Плюс» взято на податковий облік в органах державної податкової служби за № 2545, а саме в Дніпропетровській ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
За результатами перевірки 30.09.2015 року складено акт №118/22-05/30996945, у висновку якого зазначено про встановлення порушення:
1. не підтверджено реальність здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Амарант Груп» та ТОВ «Сігмаплюс», їх вид, обсяг, якість, розрахунки, а саме: встановлено відсутність обєктів оподаткування, безтоварність таких операцій та неможливість реального здійснення платником податків операцій з ТОВ «Амарант Груп» та ТОВ «Сігмаплюс» за грудень 2013 року, лютий, квітень, травень, грудень 2014 року4
Рішенням про результати розгляду первинної скарги ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 29.12.2015р. №11254/10/04-36-10-07-09 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Дніпропетровською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 15.10.2015 року № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 63116 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 15779 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Під час розгляду справи судом перевірено прийняте відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.

Розділом V ПК України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. «б» п.185.1 ст..185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 201.2 статті 201 ПК України).

На виконання вказаної норми ПК України Міністерство фінансів України наказом від 01 листопада 2011 року №1379 затвердило форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної (був чинним на час заповнення податкових накладних у спірних відносинах, далі - Порядок).

Згідно з пунктом 1 Порядку податкову накладну заповнює особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника ПДВ.

Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у цьому пункті.

За правилами заповнення податкової накладної, встановленими у пункті 16 Порядку, усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

Згідно листа інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:

- рух активів у процесі здійснення господарської операції.

- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.

- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту Наказ № 88).

Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).

Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися субєктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Із змісту статті 9 цього Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обовязково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Амарант Груп» (виконавець), в особі директора ОСОБА_6, та ТОВ ЕК «Етос Плюс» (замовник) в особі директора ОСОБА_2, 04.12.2014р. було укладено договір на виконання робіт №45/14, згідно умов якого виконавець зобовязується за завданням замовника виконати роботи по організації 5 додаткових робочих місць користувачів автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії (АСКОЕ) ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» згідно специфікацією.

До вказаного договору складено Специфікація №1 від 04.12.2014р. на виконання послуг загальною вартістю 14220,00 грн. з ПДВ.

На виконання умов договору №45/14 контрагентом ТОВ «Амарант Груп» були предявлені рахунок на оплату від 04.12.2014р. та предявлено до погодження та підписання ОСОБА_6 здачі-прийняття робіт №296 від 29.12.2014р. на суму 14220,00 грн. з ПДВ;

Також ТОВ «Амарант Груп» виписано податкову накладну № 296 від 29.12.2014р. на загальну суму 14220,00 грн., в тому числі ПДВ 2370,00 грн.

28.04.2014р. між ТОВ «Амарант Груп» (виконавець), в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі статуту, та ТОВ ЕК «Етос Плюс» (замовник) в особі директора ОСОБА_2, було укладено договір про надання послуг №12/14, згідно умов якого виконавець зобовязується за завданням замовника надати послуги на обєктах сервісного обслуговування автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії (АСКОЕ).

22.05.2014р. між ТОВ «Амарант Груп» (виконавець), в особі директора ОСОБА_6, що діє на підставі статуту, та ТОВ ЕК «Етос Плюс» (замовник) в особі директора ОСОБА_2, укладено додаткову угоду №1 до договору про надання послуг №12/14, якою визначено нового директора ТОВ «Амарант Груп» - ОСОБА_6

03.12.2014р. між ТОВ «Амарант Груп» (виконавець), в особі директора ОСОБА_6, що діє на підставі статуту, та ТОВ ЕК «Етос Плюс» (замовник) в особі директора ОСОБА_2, укладено додаткову угоду №2 до договору про надання послуг №12/14, якою змінено реквізити і підписи сторін договору.

До договору №12/14 складено Специфікація №1 від 28.04.2014р. на виконання послуг загальною вартістю 16700 грн. з ПДВ.

На виконання умов договору №12/14 контрагентом ТОВ «Амарант Груп» були предявлені рахунки на оплату від 26.05.2014р., від 26.12.2014р., від 25.12.2014р., від 22.12.2014р., від 29.05.2014р. та предявлено до погодження та підписання ОСОБА_6 здачі-прийняття робіт №503 від 26.05.2014р. на суму 16700 грн. з ПДВ; №262 від 26.12.2014р. на суму 44220 грн. з ПДВ; №252 від 25.12.2014р. на суму 58200 грн. з ПДВ., видаткові накладні: №221 від 22.12.2014р. на суму 1359,48 грн. з ПДВ., №563 від 29.05.2014р. на суму 12094 грн. з ПДВ.

Також ТОВ «Амарант Груп» виписано податкові накладні № 503 від 26.05.2014р. на загальну суму 16700 грн., в тому числі ПДВ 2783,33 грн.; №262 від 26.12.2014р. на суму 44220 грн., в тому числі ПДВ 7370 грн.; №252 від 25.12.2014р. на суму 58200 грн., в тому числі ПДВ 9700 грн. №221 від 22.12.2014р. на суму 1359,48 грн., в тому числі ПДВ 226,58 грн.; №563 від 29.05.2014р. на суму 12094,00 грн., в тому числі ПДВ 2015,67 грн.

На виконання п.2.1 договору №45/14 щодо оплати послуг, ТОВ ЕК «Етос Плюс» перерахувало ТОВ «Амарант Груп» грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями.

29.11.2013р. між ТОВ «Сігмаплюс» (виконавець), в особі директора ОСОБА_8, що діє на підставі статуту, та ТОВ ЕК «Етос Плюс» (замовник) в особі директора ОСОБА_2, було укладено договір про надання послуг №1113/26, згідно умов якого виконавець зобовязується за завданням замовника надати послуги на обєктах сервісного обслуговування автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії (АСКОЕ).

До договору №1113/26 складено Специфікація №1 від 29.11.2013р. на виконання послуг загальною вартістю 59460 грн. з ПДВ., Специфікація №2 від 30.01.2014р. на виконання послуг загальною вартістю 19300 грн. з ПДВ., Специфікація №3 від 03.03.2014р. на виконання послуг загальною вартістю 48800 грн. з ПДВ., Специфікація №4 від 02.04.2014р. на виконання послуг загальною вартістю 12600 грн. з ПДВ.

На виконання умов договору №1113/26 контрагентом ТОВ «Сігмаплюс» були предявлені рахунки на оплату від 27.12.2013р., від 26.12.2013р., від 26.02.2014р., від 01.04.2014р., від 28.04.2014р. та предявлено до погодження та підписання ОСОБА_6 здачі-прийняття робіт №242 від 27.12.2013р. на суму 31060 грн. з ПДВ; №233 від 26.12.2013р. на суму 28400 грн. з ПДВ; №600 від 26.02.2014р. на суму 19300 грн. з ПДВ., №24 від 01.04.2014р. на суму 48800 грн. з ПДВ., №1045 від 28.04.2014р. на суму 12600 грн. з ПДВ..

Також ТОВ «Сігмаплюс» виписано податкові накладні №242 від 27.12.2013р. на суму 31060 грн. (ПДВ 5176,67 грн.); №233 від 26.12.2013р. на суму 28400 грн. (ПДВ 4733 грн.); №600 від 26.02.2014р. на суму 19300 грн. (ПДВ 3216,67 грн.), №24 від 01.04.2014р. на суму 48800 грн. (ПДВ 8133,33 грн.), №1045 від 28.04.2014р. на суму 12600 грн. (ПДВ 2100 грн.).

На виконання п.2.1 договору №1113/26 щодо оплати послуг, ТОВ ЕК «Етос Плюс» перерахувало ТОВ «Сігмаплюс» грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями.

01.11.2013р. між ТОВ «Сігмаплюс» (виконавець), в особі директора ОСОБА_8, що діє на підставі статуту, та ТОВ ЕК «Етос Плюс» (замовник) в особі директора ОСОБА_2, було укладено договір про надання послуг №1113/08, згідно умов якого виконавець зобовязується виконати роботи зі створення автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії (АСКОЕ).

До договору №1113/08 складено Специфікація №1 від 01.11.2013р. на виконання послуг загальною вартістю 4225 грн. з ПДВ., Специфікація №2 від 04.11.2013р. на виконання послуг загальною вартістю 8050 грн. з ПДВ., Специфікація №3 від 06.11.2013р. на виконання послуг загальною вартістю 5120 грн. з ПДВ., Специфікація №4 від 04.12.2013р. на виконання послуг загальною вартістю 32100 грн. з ПДВ, Специфікація №5 від 04.12.2013р. на виконання послуг загальною вартістю 10750 грн. з ПДВ, Специфікація №6 від 13.12.2013р. на виконання послуг загальною вартістю 4015 грн. з ПДВ, Специфікація №7 від 13.12.2013р. на виконання послуг загальною вартістю 22400 грн. з ПДВ.

На виконання умов договору №1113/08 контрагентом ТОВ «Сігмаплюс» були предявлені рахунки на оплату від 01.11.2013р., від 04.11.2013р., від 06.11.2013р., від 04.12.2013р., від 04.12.2013р., від 13.12.2013р., від 13.12.2013р., від 05.12.2013р. та предявлено до погодження та підписання ОСОБА_6 здачі-прийняття робіт №6 від 02.12.2013р. на суму 4225 грн. з ПДВ; №43 від 05.12.2013р. на суму 8050 грн. з ПДВ; №114 від 12.12.2013р. на суму 5120 грн. з ПДВ., №53 від 06.12.2013р. на суму 32100 грн. з ПДВ., №80 від 09.12.2013р. на суму 10750 грн. з ПДВ., №190 від 20.12.2013р. на суму 4015 грн. з ПДВ, №205 від 23.12.2013р. на суму 22400 грн. з ПДВ; видаткові накладні №42 від 05.12.2013р. на суму 5082 грн. з ПДВ.

Також ТОВ «Сігмаплюс» виписано податкові накладні №6 від 02.12.2013р. на суму 4225 грн. (ПДВ 704,17 грн.); №43 від 05.12.2013р. на суму 8050 грн. (ПДВ 1341,67 грн.); №114 від 12.12.2013р. на суму 5120 грн. (ПДВ 853,33 грн.), №53 від 06.12.2013р. на суму 32100 грн. (ПДВ 5350,00 грн.), №80 від 09.12.2013р. на суму 10750 грн. (ПДВ 1791,67 грн.), №190 від 20.12.2013р. на суму 4015 грн. (ПДВ 669,17 грн.), №205 від 23.12.2013р. на суму 22400 грн. (ПДВ 3733 грн.), №42 від 05.12.2013р. на суму 5082 грн. (ПДВ 847 грн.).

На виконання п.2.1 договору №1113/08 щодо оплати послуг, ТОВ ЕК «Етос Плюс» перерахувало ТОВ «Сігмаплюс» грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями.

У ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_9 - засновник і директор ТОВ «Амарант Груп», в рамках дослідження матеріалів досудового розслідування за №0000021 від 23.02.2015р. допитаний як слідок, про що складений протокол допиту свідка від 02.04.2015р. Згідно пояснень ОСОБА_9, останній у травні 2015 року за грошову винагороду за попереднім погодженням з невідомою особою на імя ОСОБА_4 підписав документи на оформлення на його імя ТОВ «Амарант Груп». За домовленістю з ОСОБА_4 вказане підприємство створювалось для подальшої участі у тендерних торгах. До обовязків ОСОБА_9 входило лише реєстрація ОСОБА_9 на власне імя, без ведення фінансово-господарської діяльності. Також ОСОБА_9 показав, що відношення до ведення діяльності ТОВ «Амарант Груп» він не має, первнних документів не складав, угоди не укладав, податкову звітність не підписував та не подавав; печатку підприємства не отримував.

У постанові Верховного Суду України від 05 березня 2012 року (http://reyestr.court.gov.ua/ Review/24068085) міститься висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи те, що у даній справі містяться відомості, що ОСОБА_9 - засновник і директор ТОВ «Амарант Груп» заперечує свою участь у створенні та діяльності ТОВ «Амарант Груп», зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, суд приходить до висновку про відсутність підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ «Амарант Груп» та ТОВ ЕК «Етос Плюс» (замовник) за договорами на виконання робіт.

Крім того, розглядаючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить із того, що об'єктом оподаткування є певні операції між конкретними суб'єктами господарювання, а не договори, укладені між ними, або третіми особами.

Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.

Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку.

В ході розгляду справи позивачем не надано документального обґрунтування виконання ТОВ «Сігмаплюс» послуг на обєктах сервісного обслуговування автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії (АСКОЕ), а саме: здачі-прийняття робіт складені з порушенням ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 p.N996-XIV та вимог Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-ХІІ: не містять інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, не деталізують за який саме період вони складені, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Також вказані здачі-прийняття робіт не містять змісту та обсягу господарської операції, одиницю виміру господарської операції, яка була виконана та надана ТОВ «Сігмаплюс», не відображено форму та вираз наданих послуг з сервісного обслуговування автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії - відсутні звіти, калькуляція наданих послуг, також акти здачі-прийняття робіт не містять деталізованої інформації про фактично надані послуги, їх обсяг та характер, наявність залучених до роботи кваліфікованих профільних спеціалістів із врахуванням специфіки наданих послуг, що виключає можливість оцінки використання наведених послуг у господарській діяльності позивача.

Крім того, позивачем не наведено пояснення щодо використання послуг з сервісного обслуговування автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії у господарській діяльності ТОВ ЕК «Етос Плюс», виразом чого має бути отримання прибутку; не наведено обґрунтування реалізації придбаних послуг за ціною нижчою від придбання.

Так, в ході судового розгляду з наданих позивачем матеріалів встановлено, що отримані від ТОВ «Сігмаплюс» послуги «монтажні роботи, програмування та встановлення засобів передачі даних АСКОЕ» придбано позивачем за 8810 грн. (без ПДВ), проте реалізовано на адресу ПАТ «Дніпропетровськеметалопром» за 4350,00 грн. (без ПДВ); послуги «пуско-налагоджувальні роботи, випробування та здача АСКОЕ» придбано позивачем за 9856,67 грн. (без ПДВ), проте реалізовано на адресу ПАТ «Дніпропетровськеметалопром» за 6550,00 грн. (без ПДВ).

Суд зазначає, що у податковому обліку формування податкового кредиту за рахунок сплаченого ПДВ мають бути підтверджені відповідними документами первинного та бухгалтерського обліку, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, розкривають її зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Таким чином, позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій, а відтак, з урахуванням вказаних обставин такі документи не можна вважати належно оформленими звітними документами, які посвідчують факт виконання робіт, надання послуг.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

З наявних у матеріалах справи первинних документів, доводів та пояснень податкового органу та позивача, судом не встановлено реальності господарських операцій, а позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій, суд приходить до висновку про відсутність підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ ЕК «Етос Плюс» та контрагентами ТОВ «Амарант Груп» і ТОВ «Сігмаплюс».

За наведених обставин справи суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 15.10.2015р. № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 63116 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 15779 грн. винесено на законних підставах та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні, яке відбулось 07.04.2016 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено 12.04.2016 року.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_10