Справа № 127/5497/16-а
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/5497/16-а
Провадження № 2-а/127/242/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

при секретарі Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вінницької міської ради про визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії, який мотивовано тим, що 14.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницької міської ради з письмовим клопотанням щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку в межах м. Вінниці, додавши до вказаного клопотання графічні матеріали щодо розташування земельної ділянки.

На дане звернення позивач отримав відповідь Департаменту архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради, в якій процитовано деякі норми ЗК України та є посилання на рішення Вінницької міської ради від 15.09.2011 року № 2231, яким затверджено вимоги до графічних матеріалів. Таким чином, на думку позивача, по суті клопотання не вирішено, хоча воно повинно було розглядатись в порядку ст.118 ЗК України на пленарному засіданні сесії Вінницької міської ради.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати протиправною бездіяльність Вінницької міської ради щодо нерозгляду його клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та зобов'язати Вінницьку міську раду розглянути дане клопотання з прийняттям відповідного рішення.

В судове засідання позивач не з'явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 13.05.2016 року також не зявилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглядати вказаний адміністративний позов у її відсутність, також надіслала письмові заперечення проти позову, зміст яких зводиться до того, що дії відповідача є правомірними а не розгляд внесеного клопотання на сесії міської ради обумовлено невідповідністю графічних матеріалів вимогам Закону. Документи, що названі позивачем графічними матеріалами не є такими в розумінні ст. 118 ЗК України, а тому відповідач обєктивно не міг розглянути на сесії вказане клопотання та прийняти, законне, обєктивне та зважене рішення. Також зазначила, що на даний час уже сформувалась практика ВАС України, згідно якої в задоволенні такого роду позовів слід відмовляти, оскільки відповідач орган місцевого самоврядування не в змозі обєктивно розглянути на сесії міської ради питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою за аналогічних фактичних обставин справи.

Суд зважаючи на зміст заяв позивача та представника відповідача вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін по справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.12.2015 року повірений ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до Вінницької міської ради із письмовим клопотанням, в якому, зокрема, просив надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах м. Вінниці. До вказаного клопотання заявником додано викопіювання карти м. Вінниці, а також викопіювання з публічної кадастрової карти м. Вінниці.

Зазначене клопотання було розглянуте Департаментом архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради, на що надано відповідь листом від 16.01.2016 року за № К-01-126822/5-05-8. У вказаному листі процитовано норми статей 39, 123 ЗК України, а також вказано, що в клопотанні має бути зазначено орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення і додані графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Крім того, зазначено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 15.09.2011 року № 2231, з внесеними змінами рішенням від 04.04.2013 року №753, затверджено вимоги до графічних матеріалів, зокрема графічні матеріали мають містити: схему генерального плану, виконану на оновленій топографо-геодезичній зйомці М 1:500 з нанесеними обмеженнями та погоджену у встановленому порядку, схему розміщення обєкта та земельної ділянки з нанесеними містобудівними обмеженнями, виконану на оновленому викопіюванні з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п. 34 ч.1 ст.26 вказаного Закону до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Отже, рішення (дії) відповідача щодо земельних відносин повинні відповідати та ґрунтуватися на законі, що регулює дані відносини.

Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч. 1 ст. 2 ЗК України).

За змістом п.п. «а», «б» ст.12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Таким чином, приписами чинного законодавства України передбачено розгляд клопотання про надання земельної ділянки на пленарному засіданні сесії відповідної ради при умові додання до клопотання переліку необхідних документів, зокрема й у даному випадку графічних матеріалів на яких зазначено та належним чином визначене бажане місце розташування земельної ділянки.

З наведеного також слідує, що за наявності графічних матеріалів, які відповідають вимогам чинного законодавства, клопотання позивача мало б бути розглянуто на сесії Вінницької міської ради, оскільки при розгляді клопотання міська рада зобовязана перевірити обєкт на відповідність генеральному плану населеного пункту, містобудівній документації та іншим вимогам, що визначені ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Так, Земельним кодексом України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, не визначено поняття графічних матеріалів, а також не конкретизовано вимог щодо їх оформлення. Утім, враховуючи те, що за змістом ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами, суд приходить до висновку, що графічні матеріали, які додаються до клопотання про одержання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, є такі матеріали, обсяг даних яких дозволяє чітко ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів. Такими графічними матеріалами можуть бути: викопіювання зі планово картографічного матеріалу місця розташування земельної ділянки, викопіювання з кадастрової карти (плану), генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації, тощо.

Суд зазначає, що земельним законодавством України не встановлено повноважень відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який наділений правом розпоряджатися земельними ділянками державної чи комунальної власності, на власний розсуд обирати земельну ділянку в межах компетенції у конкретному населеному пункті у випадку, якщо громадянин України висловлює (виявляє) бажання отримати таку на підставі ст. 118 ЗК України в цій місцевості.

Суд також звертає увагу на те, що згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 15.09.2011 року № 2231, з внесеними змінами від 04.04.2013 року № 753, затверджено вимоги до графічних матеріалів, та зокрема графічні матеріали мають містити: а) схему генерального плану, виконану на оновленій топографо геодезичній зйомці М 1:500 з нанесеними обмеженнями та погоджену у встановленому порядку; б) схему розміщення обєкта та земельної ділянки з нанесеними містобудівними обмеженнями, виконану на оновленому викопіюванні з топографо геодезичного плану М 1: 2000. (Додаток 5 до рішення виконкому ВМР від 04.04.2013 року № 753).

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, з поміж іншого також включають викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки).

Згідно ст. 5 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» суб'єктами топографо-геодезичної і картографічної діяльності з поміж інших також є юридичні та фізичні особи, які володіють необхідним технічним та технологічним забезпеченням та у складі яких за основним місцем роботи є сертифікований інженер-геодезист, що є відповідальним за якість результатів топографо-геодезичних і картографічних робіт (ст. 5 1 цього Закону).

Таким чином на місцевому рівні наведеними актами органу місцевого самоврядування врегульовано вимоги до графічних матеріалів а Законом визначено вимоги до субєктів топографо геодезичної та картографічної діяльності які мають право на виготовлення відповідних графічних матеріалів, з покладанням на таких субєктів відповідальності за якість виготовлених графічних (топографо геодезичних та картографічних) матеріалів.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що надані позивачем до клопотання документи (роздруківка частини карти України без зазначення конкретного місця розташування бажаної земельної ділянки), що названі позивачем «графічні матеріали» не відповідають вимогам законодавства України (ч. 6 ст. 118 ЗК України), оскільки не відображають достеменно місце розташування земельної ділянки та не дають змоги субєкту владних повноважень перевірити чи відповідає це місце вимогам законів, прийнятим відповідно до них нормативно правовим актам, генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно територіальної одиниці, проекту землеустрою щодо впорядкування територій населеного пункту, затверджених у встановленому законом порядку, що зобовязаний здійснити останній згідно положень ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Відсутність у позивача інформації про наявність вільних земельних ділянок не є обставиною, з якою закон повязує наявність підстав для звільнення особи від обовязку подання встановлених ч. 6 ст. 118 ЗК України документів.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, про правомірність дій відповідача з повідомлення позивача про неможливість розгляду його клопотання на сесії Вінницької міської ради через невідповідність поданого ним клопотання та додатків до нього (графічних матеріалів) вимогам ст. 118 ЗК України.

Аналогічна позиція з даного питання викладена зокрема, але не обмежуючись в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2016 року у справі № К/800/32456/14, в якій касаційний суд залишив в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які відмовили в задоволенні позову за аналогічних обставин.

Відповідно до п. 1.2. Положення про Департамент архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради, Департамент підзвітний і підконтрольний міській раді, підпорядкований виконавчому комітету міської ради, міському голові, секретарю міської ради, першому заступнику міського голови, заступникам міського голови, та керуючому справами виконкому, відповідно до розподілу обовязків. А в п. 3.1.8. вказаного Положення також наведено, що Департамент здійснює розгляд звернень громадян та прийом громадян з питань, що відносяться до компетенції Департаменту за встановленим графіком.

Розділами ІІ та ІІІ вказаного положення врегульовано, що Департамент з поміж іншого надає якісні адміністративні послуги у сфері земельних відносин, та реалізує місцеве регулювання у цій же сфері.

У цьому звязку, суд вказує також на правомірність розгляду надісланого позивачем клопотання Департаментом як звернення особи, а не як клопотання в порядку визначеному ст. 118 ЗК України.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, про те, що в діях Вінницької міської ради, як субєкта владних повноважень відсутні порушення Закону на які вказує позивач, а як наслідок позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

З огляду на викладене, керуючись, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.12, 26, 116, 118, 122 Земельного Кодексу України, ст. 7-11, 69-71, 94, 159-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправною бездіяльності Вінницької міської ради щодо неналежного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 14 грудня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га безоплатно у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах м. Вінниці та зобовязання Вінницьку міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 грудня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки безоплатно та додані до неї документи та прийняти за наслідками її розгляду відповідне рішення - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: