Справа № 826/12487/15
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Борисюк Л.П.

Собківа Я.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві Бялого Максима Глібовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м.Києві, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Головне управління Державної фіскальної служби України у місті Києві звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м.Києві, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанови, мотивуючи позовні вимоги тим, що дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, що полягає у винесенні завідомо передчасних постанов про накладення штрафу та закінчення виконавчого провадження, а ненадання відповідей на листи ГУ ДФС у м. Києві від 21.05.2015 року, 05.06.2015 року порушують права сторони виконавчого провадження - боржника на реалізацію повного та всебічного виконання рішення суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду, третя особа - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також, не погоджуючись з постановою суду, Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві Бялий Максим Глібович звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві перебував на виконані виконавчий лист №826/10884/14, виданий 03.12.2014 року Окружним адміністративним судом м. Києва щодо поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у м. Києві з 08.07.2014 року.

Постановою від 08.12.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №45717898.

12 грудня 2014 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві зупинено виконавче провадження до розгляду судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2015 року по справі №826/10884/14 замінено сторону виконавчого провадження - боржника з Головного управління Міндоходів у м. Києві на Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

На виконання даної ухвали, державним виконавцем 13.05.2015 року винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження з Головного управління Міндоходів у м. Києві на Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Одночасно, 13.05.2015 року державним виконавцем винесено вимогу, якою зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві виконати рішення суду, про що в строк до 22.05.2015 року повідомити відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

У зв'язку з тим, що станом на 26.05.2015 року інформація стосовно виконання рішення суду до відділу боржником не надана, державним виконавцем 26.05.2015 року прийнято постанову про накладення штрафу на Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві у розмірі 680,00 грн.

26 травня 2015 року державним виконавцем винесено повторну вимогу №781/1, у зв'язку з невиконанням якої, 10.06.2015 року відповідачем прийнято постанову про накладення на боржника у ВП №45717898 штрафу у розмірі 1360,00 грн.

Крім того, 10.06.2015 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач, вважаючи постанови про накладення штрафу та постанову про закінчення виконавчого провадження протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №606-XIV), статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 25 Закону №606-XIV передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Виконання рішень за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється, відповідно до статті 75 Закону №606-XIV.

Частиною другою статті 75 Закону №606-XIV визначено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 89 вказаного Закону №606-XIV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до частини 2 статті 89 Закону №606-XIV, у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Так, колегією суддів встановлено, що на підставі ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 08.12.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.2014 року по справі № 826/10884/14 про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у м. Києві з 08 липня 2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2015 року по справі № 826/108884/14 замінено сторону виконавчого провадження боржника з Головного Управління Міндоходів у м. Києві на Головне управління ДФС у м. Києві.

На виконання даної ухвали, керуючись ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 13.05.2015 року винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження з Головного управління Міндоходів у м. Києві на Головне управління ДФС у м. Києві.

13 травня 2015 року державним виконавцем винесено вимогу якою зобов'язано Головне управління ДФС у м. Києві в термін до 22.05.2015 року надати до відповідача інформацію про виконання рішення суду.

Копію постанови та вимогу державного виконавця направлено на адресу Головного управління ДФС у м. Києві 14.05.2015 року та, згідно матеріалів справи, отримано Головним управлінням ДФС у м. Києві 18.05.2015 року (Том 1 а.с.29).

З огляду на те, що станом на 26.05.2015 року інформація стосовно виконання судового рішення від боржника до відповідача не надійшла, керуючись ст. ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 680 грн.

26 травня 2015 року державним виконавцем винесено повторну вимогу, якою зобов'язано Головне управління ДФС у м. Києві в термін до 03.06.2015 року надати до відділу інформацію про виконання рішення суду.

Вказану постанову про накладення штрафу та повторну вимогу, державного виконавця Головним управлінням ДФС у м. Києві отримано 29.05.2015 року (Том 1 а.с.36).

Так, приймаючи оскаржуване рішення, Окружний адміністративний суд м. Києва посилається на лист Головного управління ДФС у м. Києві від 21.05.2015 року №5601/9/26-15-10-04-33.

Вказаний лист направлений на адресу відповідача 25.05.2015 року і отриманий 27.05.2015 року (Том 1 а.с.32-35).

Слід зазначити, що про вказану обставину зазначено представником відповідача в судовому засіданні у даній справі, яке відбулось 09.07.2015 року, проте судом першої інстанції не прийнято її до уваги.

Викладені обставини підтверджуються копіями матеріалів виконавчого провадження які надані суду представником Управління в судовому засіданні 09.07.2015 року.

В даних копіях матеріалів виконавчого провадження є також відповідь на заяву Головного управління ДФС у м. Києві від 21.05.2015 року та докази направлення даної відповіді (том 1 а.с.147-149).

Окрім того, колегія суддів зазначає, що, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач до суду за захистом своїх прав звернувся лише 22 червня 2015 року, оскаржуючи дії державного виконавця Бялого М.Г. по винесенню постанов про накладення штрафу від 26 травня 2015 року та 10 червня 2015 року та закінчення виконавчого провадження від 10 червня 2015 року.

Так, постанову про накладення штрафу від 26 травня 2015 року позивачем отримано 29.05.2015 року (Том 1 а.с.36).

З наведеного вбачається, що Головним управлінням ДФС у м.Києві порушено визначений Законом термін на оскарження постанови від 26.05.2015 року про накладення на боржника штрафу у розмірі 680 грн.

Однак, враховуючи оскарження дій державного виконавця і постанов в сукупності та для повного захисту прав позивача, колегія суддів вважає, що в даному випадку за доцільно буде переглянути правомірність всіх дій та всіх винесених постанов разом.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, отримавши 29.05.2015 року повторну вимогу державного виконавця, якою зобов'язано Головне управління ДФС у м. Києві виконати рішення суду та в строк до 03.06.2015 року надати до відділу інформацію про його виконання, Головним управління ДФС у м. Києві жодної дії спрямованої на виконання рішення суду не вчинено.

З огляду на те, що інформація стосовно виконання рішення суду в термін наданий державним виконавцем до відділу не надано, керуючись ст. ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 10.06.2015 року винесено постанову про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі.

Керуючись ст. 6, 75, 89, 90 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 382 Кримінального кодексу України, ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу України, державним виконавцем 10.06.2015 року направлено подання до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Головного управління ДФС у м. Києві за невиконання рішення суду.

Як вже зазначалося, нормами ст.ст.75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено; що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника, відповідно до статті 89 цього Закону, а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі, відповідно до статті 89 цього Закону, та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

В ході примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа, державним виконавцем винесено постанови про накладення на боржника штрафів у розмірі 680 грн. та 1360 грн., та направлено подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

З огляду на те, що в ході виконання рішення суду державним виконавцем вчинено всіх дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження», 10.06.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа.

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, а тому рішення суду підлягає скасуванню з винесенням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві Бялого Максима Глібовича - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2015 року - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м.Києві, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанов - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

Повний текст постанови виготовлено 12.05.2016 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.