Справа № 820/684/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 квітня 2016 р. № 820/684/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представника відповідача - Поярко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД-СЕРВІС ХАРКІВ" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Мед - Сервіс Харків", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.11.2015 року про сплату штрафних санкцій в розмірі 16790,12 грн., застосованих за порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове-повідомлення рішення від 03.11.2015 за № , прийняте контролюючим органом без дотримання податкового законодавства України, а зафіксовані в акті перевірки висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

В судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без участі представника суду не надавав.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де зазначив, що в ході проведення перевірки встановлено факт порушення з боку позивача податкового законодавства, що обумовлює правомірність застосування контролюючим органом фінансових санкцій. А тому, вважає, що встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте на цілком законних підставах та відповідає чинному законодавству, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (). На обліку як платник податків підприємство перебуває у Державній податковій інспекції у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства не доказуються перед судом.

Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області відповідно до наказу № 328 від 19.10.2015 головними державними ревізорами - інспекторами Божко О.С. та Волченко К.С. проведена фактична перевірка ТОВ "Мед - Сервіс Харків" щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензії, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Перевірка проводилась на об'єкті - аптека, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 41/2.

Результати перевірки оформлені актом від 21.10.2015 за № 112 (а.с. 5-8).

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем приписів: п.12 ст.3 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с. 5-8).

З посиланням на висновки вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від03.11.2015 за № щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 16 790,12 грн. (а.с. 11).

Позивач скористався передбаченою законом процедурою адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, подавши скаргу від 12.11.2015 за № 438 до ГУ ДФС у Харківській області (а.с. 13 - 14).

За результатами розгляду вищевказаної скарги ГУ ДФС у Харківській області, податкове повідомлення - рішення від 03.11.2015 за № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

З дослідженого акту перевірки та додатку до податкового повідомлення - рішення № від 03.11.2015 слідує, що штрафні санкції розраховані наступним чином:

- неведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 8395,06 грн. - штраф 16 790,12 грн.

З дослідженого акту перевірки слідує, що фактичною підставою для прийняття контролюючим органом рішень, слугувало відображене в акті судження відповідача про те, що в ході перевірки документально не підтверджено факт оприбуткування товару на складі

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Положеннями статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Приписами статті 6 вищезазначеного закону визначено, що облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) ведеться у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Відповідно до положень п. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансовій звітності в Україні" (далі - Закон № 996) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи мають бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - після її завершення. Для контролю та впорядкування обробки даних на основі первинних документів можуть складатися звідні облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Данні аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображенні в облікових регістрах у тому звітному періоді, в котрому вони були здійсненні (п.п. 1,3,5 ст. 9 Закону № 996).

У Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999р. № 246 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р. за № 751/4044) відсутні норми, які б визначали місце зберігання первинних бухгалтерських документів на товарні запаси.

Водночас, у п. 6.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зазначено, що первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи, повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Оскільки законодавством не встановлений порядок обліку товарних запасів на складах та/або на місці його реалізації, ТОВ "Мед-Сервіс Харків" здійснює оприбуткування товарів у відповідності з положенням (стандартами) бухгалтерського обліку в Україні.

Товар, отриманий ТОВ "Мед-Сервіс Харків" від постачальника на підставі видаткових накладних, відображається в бухгалтерському обліку позивача, після оприбуткування товару в установленому порядку відповідні накладні передаються до бухгалтерії підприємства.

Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансовій звітності в Україні" (ст. 1,4, п.5 ст.8), передбачено, що підприємство самостійно визначає свою облікову політику, яка уособлює сукупність принципів, методів і процедур, що використовується підприємством для складання та подання фінансової звітності. Одним з принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є принцип послідовності, який передбачає постійне застосування підприємством обраної облікової політики.

Суд зазначає, що позивачем до суду надані видаткові накладні № ЦС 00038804 від 05.08.2015, № ЦС00144823 від 16.09.2015, № ЦС00006026 від 11.02.2015, № ЦС00038694 від 05.08.2015, № ЦС00007376 від 18.02.2015, № ЦС00151015 від 09.10.2015, № ЦС00028330 від 17.06.2015, № РН-0009829 від 29.04.2015, № БН129532 від 05.10.2015, № БН91644 від 22.07.2015, № ДУЦ160067 від 25.08.2015, № 15010756 від 20.02.2015, № 15052867 від 17.09.2015, № NZ41416662-1 від 09.07.2015, № 113182 від 18.04.2015, які містять всі необхідні реквізити, а отже дані накладні є первинними документами в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансовій звітності в Україні" (а.с. 48 - 65).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що товар ТОВ "Мед - сервіс Харків" повністю оприбутковується та обліковується на складі позивача, що підтверджено відповідними первинними документами.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не дотримався вимог закону про захист охоронюваних прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, приймаючи податкове повідомлення - рішення та діяв не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та чинним законодавством.

За правилами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.9, 11, 71, 72, 94, 159, 160-163, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД-СЕРВІС ХАРКІВ" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.11.2015 року про сплату штрафних санкцій в розмірі 16790,12 грн., застосованих за порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (юридична адреса: вул. Чернишевська, буд. 41, м. Харків, 61002, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД-СЕРВІС ХАРКІВ" (юридична адреса: вул. Дарвіна, буд. 27 А, м. Харків, 61002, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 25 квітня 2016 року.

Суддя О.М. Тітов