Справа № 490/6931/15-а
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/398/2016 Справа № 490/6931/15-а
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
21 березня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Гудковій Є.С.,
за участі позивача, представників відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної Казначейської служби України у Миколаївській області, Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва про захист права на пенсійне забезпечення , -
В квітні 2014 року позивачка звернулося до суду із адміністративним позовом до відповідачів, в якому просила виплатити суму різниці недоотриманого пенсійного забезпечення в період з 12 березня 2009 року по 10 квітня 2012 року в сумі 37 836 грн. , а також 10 000 грн. відшкодування немайнової шкоди.
Ухвалою суду від 10 листопада 2014 року провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог щодо виплати суми різниці недоотриманого пенсійного забезпечення в період з 12.03.2009 року по 10.04.2012 року закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 157 КАС України . При цьому суд посилався на ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 17 липня 2013 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ПФУ в Центральному районі м. Миколаєва про залишення без розгляду її позовних вимог про захист соціальних прав у період до 10 квітня 2012 року як таких, що заявлені з порушенням встановленого законом строку.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року ухвалу скасовано, направлено до районного суду для подальшого розгляду.
Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 23.06.2015 року роз'єднані позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДКУ у Миколаївській області, Управління ПФУ в Центральному районі м.Миколаєва про виплату суми різниці недоотриманого пенсійного забезпечення та відшкодування немайнової шкоди в різні самостійні провадження.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року ухвалу скасовано, направлено до районного суду для подальшого розгляду. З ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що ідентичні позовні вимоги у справі між тими самими сторонами вже було залишено без розгляду ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 17 липня 2013 року. З норм діючого законодавства, у тому числі процесуального, не вбачається , що вже залишені без розгляду позовні вимоги у спорі про той самий предмет між тими самим сторонами можуть бути повторно залишені без розгляду.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вважала, що для стягнення суми пенсії не існує строку позовної давності для звернення до суду, як-то передбачено Конституцією України. Про те, що ухвалою суду від 17 липня 2013 року фактично порушені її право на отримання пенсійних виплат у належному розмірі і повернення суми недоплаченої пенсії, вона дізналася тільки при розгляді цього позову в суді після роз'єднання позовних вимог.
Представник УПФУ В Центральному районі в м.Миколаєві в судовому засіданні заявиви суду клопотання про закриття провадження у справі , оскільки зазначені позовні вимоги вже вирішені судом є ухвала суду від 17.07.2013 року з того самого спору між тими самими сторонами , яку позивачка не оскаржувала і вона набула законної сили. Жодних інших підстав для поновлення строку на звернення до суду з вимогами за період до квітня 2012 року немає.
Представник ГУ ДКУ ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження по справі.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи адміністративного позову, дійшов висновку, що клопотання відповідача підлягає задоволенню ,виходячи з наступного.
11 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Державної Казначейської служби України у Миколаївській області, Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва , в якому просила визнати непровмірним зменшення розміру заробітку для обчислення пенмсії, повернути розмір пенсії, який повинен становити 3737,94 грн., виплатити суму різниці недоотриманої пенсії з листопада 2009 року та виплатити моральну шкоду.
Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.07.2013 року , яка набула законної сили 11 лютого 2014 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано Головне Управління державної Казначейської служби України у Миколаївській області надати ОСОБА_1 довідку про розмір заробітної плати, що враховується при призначенні пенсії, обрахувавши суми премії та надбавки за високі досягнення у праці у розмірі, визначеному виходячи з того, що обіймана позивачкою посада - начальник планово-фінансового відділу управління Державного Казначейства України в Миколаївській області - не має відповідних їй аналогічних інших посад та передати цю довідку до Управління Пенсійного Фонду України у Центральному районі міста Миколаєва.
Зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України у Центральному районі міста Миколаєва прийняти згадану довідку та на її підставі перерахувати пенсію ОСОБА_1 за період з 11 квітня 2012 року та слатити визначену різницю.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з цим позовом з такими самими позовними вимогами 18 березня 2014 року, при цьому просить стягнути суму різниці недоотриманого пенсійного забезпечення саме в період з 12 березня 2009 року по 10 квітня 2012 року в сумі 37 836 грн.
Відповідно до п.4 ч. І ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами .
Твердження позивача про те , що зміст попередньої ухвали суду про залишення без розгляду частини її позовних вимог був їй не зрозумілий , не має правового значення для вирішення даних вимог . До того ж , достовірно знаючи з липня 2013 року про захист її прав судом тільки за період з квітня 2012 року, погодилася з цим рішенням суду і його не оскаржувала.
Враховуючи положення ст. 157 КАС України, суд вважає, що позивач вже зверталася до суду з вимогами про той самий предмет і між тими самими сторонами - про стягнення недоотриманого пенсійного забезпечення за період з 12 березня 2009 року по 10 квітня 2012 року , ці вимоги залишені без розгляду на підставі ст.ст. 99,100,155 КАС України ухвалою суду, яка набула законної сили, тому провадження у справі за цим адміністративним позовом підлягає закриттю.
Керуючись ст. 157 КАС України, суд-
Закрити провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної Казначейської служби України у Миколаївській області, Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва про захист права на
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Суддя О.А.Гуденко