Справа № 806/6040/13-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"10" травня 2016 р. Справа № 806/6040/13-a

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю сторін: представників: від позивача ОСОБА_3; від відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" березня 2016 р. у справі за позовом Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (правонаступника- Житомирська об'єднана державна податкова інспекція ДФС у Житомирській області) про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними податкові повідомлення-рішення від 16.08.2013 року № 000065222 та № 000066222.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивач не є власником нерухомого майна яке передане йому на умовах господарського відання, земельна ділянка відведена під розміщення та обслуговування зазначених об'єктів йому у встановленому порядку в користування та у власність не передавалась. Земельний кадастр не містить жодних даних щодо реєстрації за позивачем будь-яких прав на обумовлені земельні ділянки. Відтак вважає, що він не повинен сплачувати податок за вказані земельні ділянки та не повинен подавати декларації.

Керуючись ст. 55 КАС України, Постановою КМ України від 06.08.2014року № 311, колегією суддів ухвалила рішення про заміну відповідача Житомирської об'єднаної державна податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на її правонаступника- Житомирську об'єднану державну податкову інспекцію ДФС у Житомирській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

На підставі висновків акту перевірки від 29.07.2013 року № 486/22-2/35343771 про заниження податку за землю за земельні ділянки, що відведені для розміщення та обслуговування об'єктів нерухомого, які закріплені за позивачем на праві господарського відання та неподання ним у встановлені законодавством терміни до податкового органу податкових декларацій по платі за землю за обумовлені земельні ділянки 2012-2013роки, відповідачем 16 серпня 2013 року прийнято податкові повідомлення-рішення, якими КП "Житомиртеплокомуненерго" ЖМР збільшено суму грошового зобов'язання за платежем плату за землю:

- № 000065222 (т.1 а.с. 91) - на 331434,78 грн. (за основним платежем - 265147,82 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 66286,96 грн.);

- № 000066222 (т.1 а.с.89) - на 340,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами, що на виконання рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 09.08.2007 року № 610 (т.2 а.с.173-177) та від 09.08.2007 № 610" від 24.09.2009 року № 653 (т.2 а.с.180-183) майно (будівлі, споруди та інше), яке повернуте ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" з оренди, було передане на баланс КП "Житомиртеплокомуненерго" ЖМР, відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 0.10.2009 року № 668 (т.2 а.с.184-250), і закріплене за позивачем на праві господарського відання, як вбачається з Статуту КП "Житомиртеплокомуненерго" ЖМР (а.с.172 -250 т.2, т.3 а.с.53-57).

Документи, що посвідчують право власності чи право оренди на земельні ділянки відведені для розміщення та обслуговування об'єктів зазначеного нерухомого майна в установленому законом порядку, не оформлено.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що оскільки власником переданого йому на баланс майна є територіальна громада міста Житомира в особі Житомирської міської ради, а не КП "Житомиртеплокомуненерго" ЖМР, за яким не зареєстроване право власності (користування) на земельну ділянку, то останній не повинен сплачувати податок за земельні ділянки на яких розташовані будівлі, споруди, що у нього знаходиться на праві господарського відання.

Однак, колегія суддів з обумовленими доводами позивача не погоджується виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий Кодекс, який відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку; права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Частиною 1 ст. 96 Земельного кодексу України передбачений обов'язок землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп.14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (пп.14.1.73 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України

Відповідно до частини 1 ст. 24 Господарського кодексу України управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб'єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами (частина 1 ст. 136 Господарського кодексу України).

При цьому, як стаття 136 Господарського кодексу України встановлює, що право господарського відання захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Частиною 1 ст. 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (у редакції Закону України від 05.11.2009 р. N 1702-VI)

Позивач отримав на праві господарського відання будівлі та споруди, яки перебували у ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго". Набуття права на отримане нерухоме майно невідємне від отримання в користування земельної ділянки, на якій воно розміщене і використовується підприємством для здійснення господарської діяльності. З передачею позивачу цілісного майнового комплексу підприємства у нього виникло право користування земельною ділянкою, на якій розташований такий майновий комплекс.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що юридичним фактом, з яким повязано виникнення обовязку сплачувати земельний податок та подавати контролюючому органу в установлені законом строки податкові декларації з цього податку у підприємства, є отримання в господарське відання нерухомого майна (будівлі, споруди), а не державна реєстрація права користування земельною ділянкою, на якій розташовано таке майно.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Вищого адміністративного суду України від 08.04.2015 року по справі № 2а-8219/10/0670.

2. Стосовно ж доводів позивача щодо відсутності нормативної оцінки земельної ділянки та висновку податкового органу щодо перебування у користуванні позивача 118010кв. м. земельної ділянки, то судом апеляційної інстанції встановлено таке.

Внаслідок передачі позивачу об'єктів нерухомого майна, що попередньо перебувало на умовах оренди у ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" у користування позивача відійшла земельна ділянку під цими об'єктами, площею 118010 кв.м, за яку раніше ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" сплачувало земельний податок. Вказані обставини підтверджуються: додатками 1 до податкових розрахунків земельного податку ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" за 2009 та 2010 роки (т.3 а.с.38,45); письмовими поясненнями відповідача від 06.05.2016року №225/9/06-30-10-01 та додатково наданими доказами (довідками про нормативно грошову оцінку земельних ділянок від 14.01.2005року №50с/12-1057, від 05.03.2002року №32/1057, листом ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" від 19.11.2010року №3329/16 та заявою цього ж підприємства №109 від 2010року) з яких вбачається, що внаслідок вилучення перелічених об'єктів нерухомого майна у ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго", розмір земельної ділянки за яку, зазначений платник сплачував податок зменшився на початок 2010 року до - 12858 кв.м. проти розміру земельної ділянки - на початок 2009 року, що обліковувався за ЖОПТМ "Житомиртеплокомуненерго" (під час перебування у орендному користуванні обумовленого нерухомого майна) площею 130868 кв.м. Відтак, розмір земельної ділянки відведеної для розміщення та обслуговування будівель та споруд, що які передані позивачу та перебувають у його господарському віданні становить 118010 кв.м.

Відповідно до ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу (п.274.1. ст. 274 ПК України).

Рішенням Житомирської міської ради від 21.11.2007 року № 456 (а.с. 66 т.3) затверджено базову вартість 1 кв.м землі в м. Житомирі у розмірі 102,38 грн., з врахуванням коефіцієнту інфляції, базова ставка 1 кв.м землі в м. Житомирі в 2011-2013 роках складала 128,39 грн. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та доводами відповідача, що за період з 01.07.2011року по 31.03.2013 року позивач повинен сплатити земельний податок у сумі 265147,82 грн. (118010 кв.м*128,39 грн./12 міс.*21міс.*1%).

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" березня 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради вул.Київська, 48,м.Житомир,10000

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,