Справа № 809/3311/15
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2016 р. Справа № 809/3311/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Волочій Л.І.

за участю сторін:

представника позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної архітектурно-будівельна інспекції України

до відповідача: ОСОБА_1

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2

про знесення самовільно побудованої господарської будівлі,-

ВСТАНОВИВ:

Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про знесення самовільно побудованої господарської будівлі по АДРЕСА_1.

21.01.2016 року за клопотанням представника позивача до участі у даній справі залучено третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.04.2016 року здійснено заміну неналежного позивача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на належного - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у червні 2014 року до Інспекції ДАБК в області звернулась із заявою гр. ОСОБА_2 щодо незаконності будівництва господарської будівлі по АДРЕСА_1. В ході перевірки з виходом на місце Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області виявлено порушення забудовником вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року. На підставі виявлених порушень Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області винесено припис від 16.07.2014 року, згідно якого забудівника зобов'язано усунути виявлені порушення та повідомити інспекцію про виконання у термін до 15.12.2014 року. 17.02.2015 року за результатами перевірки щодо виконання вимог припису Управлінням Держархбудінспекцією в Івано-Франківській області за порушення ч.1 ст.188-42 КУпАП винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №22/1009/02-43/2015.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала суду пояснила, що у червні 2014 року до Інспекції ДАБК в області звернулась із заявою гр.ОСОБА_2 щодо незаконності будівництва господарської будівлі по АДРЕСА_1. Так, працівниками Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області проведено перевірку вказаної заяви з виходом на місце, за результатами якої складено акт від 16.07.2014 року та виявлено факти наведені в заяві, чим забудовником порушено п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». У зв'язку із цим, відповідно до постанови №230 від 24.07.2014 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за виконання робіт без направлення повідомлення про початок їх виконання, а приписом від 16.07.2014 року ОСОБА_1 зобов'язано усунути виявлене порушення шляхом отримання права на виконання будівельних робіт та повідомити Інспекцію про виконання у термін до 15.12.2014 року. Зазначила, 11.02.2015 року працівники Інспекції провели перевірку щодо виконання зазначено припису, за результатами якої складено акт, що у вказаний термін та на момент подання позовної заяви відповідач вимоги припису не виконала

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що відповідач споруджує господарську будівлю з порушенням будівельних норм, а саме: впритул до паркану, що розділяє їх земельні ділянки. При цьому відповідач спорудила другий поверх у цій будівлі і встановила вікно, яке виходить на внутрішній двір його земельної ділянки, що створює ОСОБА_2 незручності і порушує приватність.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду на адресу суду від відповідача не надходили. Заперечень проти позову відповідач не подала.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши представника позивача, третьої особи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.07.2014 року головним державним інспектором інспекції ДАБК в області на підставі наказу №161 від 27.01.2014 року проведено виїзну позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, якою встановлено, що будівництво господарської будівлі ведеться ОСОБА_1 у 2014 році без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт, чим порушено п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», про що складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів в правил (а.с.105).

За результатами зазначеної перевірки інспекцією ДАБК в області винесено припис від 16.07.2014 року, яким ОСОБА_1 зобов'язано усунути виявлені порушення у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме: отримати право на виконання будівельних робіт та повідомити про це інспекцію ДАБК в області до 15.12.2014 року.

Крім того, головним державним інспектором ДАБК в області в результаті виявлених порушень стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.96 КУпАП (а.с.106, 107-108).

Відповідно до постанови №230 по справі про адміністративне правопорушення від 24.07.2014 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, за будівництво господарської будівлі без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн. (а.с.109).

При цьому відповідач оскаржила дану постанову у судовому порядку, однак в задоволенні позову їй було відмовлено. Постанова набрала законної сили (а.с. 115).

11.02.2015 року за результатами проведеної позапланової перевірки головним державним інспектором ДАБК в області встановлено невиконання ОСОБА_1 вимог припису від 16.07.2014 року та складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.110-111).

А 17.02.2015 року заступником начальника управління Кобилянським В.І. винесено постанову, згідно якої на ОСОБА_1 за невиконання умов припису від 16.07.2014 року, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.188-42 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. (а.с.112)

У зв'язку із невиконанням відповідачем у строк, встановлений для добровільного виконання вимог припису від 16.07.2014 року, позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача за власний рахунок знести самочинну господарську будівлю по АДРЕСА_1.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011 року (далі - Закон № 3038-VI) управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (ч. 2 ст.6 даного Закону).

Управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації (п.6 ч.1 ст.7 вказаного Закону).

В ч.2 ст.8 Закону № 3038-VI передбачено, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону № 3038-VI замовник, зокрема, має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.1 ст.38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Відповідно до ч.2 ст.38 цього Закону за рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно із ст. 41 Закону № 3038-VI Інспекція ДАБК наділена правом виносити обов'язкові до виконання приписи з вимогою або про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Так, в п.3 Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок (п.5 Порядку).

Відповідно до п.7 Порядку однією з підстав для проведення позапланової перевірки інспекцією ДАБК є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

В п.17 Порядку зазначено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акту перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно із ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.7 ст.376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Отже, звернення контролюючого органу до суду із позовом про знесення самочинного будівництва можливе лише за наявності вищезазначених обставин як крайній захід, коли використано всі передбачені законодавством України заходи, наявні істотні порушення будівельних норм і правил або наявна шкода суспільним інтересам чи інтересам інших осіб, за умови неможливості перебудови.

Разом з цим, позивачем не доведено, що вичерпані всі заходи для приведення об'єкта будівництва відповідно до вимог будівельних норм і правил.

При цьому судом враховано і пояснення представника третьої особи, надані в судовому засіданні, про те, що ОСОБА_2 як суміжний землевласник не заперечувала проти будівництва ОСОБА_1 господарської будівлі на межі їхніх земельних ділянок, однак заперечувала проти зведення другого поверху даної будівлі, вікно якої виходило на внутрішній двір ОСОБА_2, чим порушувалась приватність її садиби.

З наведеного вбачається, що позивачем вказані обставини не враховані, суд вважає передчасним звернення позивача до суду із такими позовними вимогами, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 04.05.2016 року.