Справа № 821/491/16
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/491/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Котруци Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просить захистити порушені права шляхом скасування податкових повідомлень-рішень від 16.03.2016 р. № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 1 грн., № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у розмірі 17000 грн.

Свої вимоги мотивує протиправністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки не здійснює господарської діяльності у кіоску АДРЕСА_1 при проведенні перевірки у якому посадовими особами відповідача встановлено порушення, відображені у акті від 26.02.2016 р. № 057/21/22/22/НОМЕР_3. Зазначає, що не перебуває на обліку у ГУ ДФС у Херсонській області, а тому відповідач не має права проводити перевірку її діяльності. Також вказує на невідповідність наказу вимогам податкового законодавства, оскільки у ньому не зазначено суб'єкта господарювання, стосовно якого призначено проведення фактичної перевірки.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з вказаних підстав.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказавши на те, що фактична перевірки проведена з дотриманням вимог Податкового кодексу України, а штрафні санкції згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень застосовані до ОСОБА_3 правомірно, так як за результатами фактичної перевірки встановлено порушення вимог п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.02.2016 р. на підставі наказу від 02.02.2016 р. № 41, направлень на проведення перевірки від 26.02.2016 р. №№ 0195, 0196, головними державними ревізорами-інспекторами Вершиною А.О., Аркаєвим К.О. проведено фактичну перевірку кіоску АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт № 057/21/22/22/НОМЕР_3.

Під час перевірки встановлено порушення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" - проведення розрахункової операції без застосування РРО, РК (проведено розрахункову операцію з придбання алкогольного пива "Вud" за ціною 11 грн. - РРО не застосовано, розрахунковий документ не роздруковано, РРО відсутній); ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - роздрібна торгівля пивом алкогольним без придбання відповідної ліцензії.

На підставі акту фактичної перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.03.2016 р. № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 1 грн., № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у розмірі 17000 грн.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Положеннями п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій. ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Особливості проведення фактичної перевірки визначено ст.80 ПК України.

Так, згідно п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Приписами п.80.4 ст.80 ПК України передбачено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (п.80.5 ст.80 ПК України).

Згідно п.81.1 ст.80 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З аналізу даних правових норм слідує, що у посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених ПК України, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення. При цьому одним із обов'язкових реквізитів направлення та наказу є зазначення суб'єкта господарювання, щодо якого призначається перевірка.

З наданих представником відповідача переліку платників податків, які підлягають відпрацюванню, шляхом проведення фактичних перевірок, який є невід'ємною частиною наказу від 02.02.2016 р. № 41 "Про проведення фактичних перевірок", направлень на фактичну перевірку від 26.02.2016 р. №№ 0195, 0196 слідує, що відповідачем не визначено суб'єкта господарювання, у якого буде проводитися фактична перевірка, а вказано "кіоск АДРЕСА_1

Між тим, навіть у наказі від 02.02.2016 р. № 41 вказано на необхідність проведення перевірки згідно з направленнями, оформленими відповідно до вимог п.81.1 ст.81 ПК України, окремо на кожного платника податків, які підлягають фактичній перевірці.

Тобто, в даному випадку ГУ ДФС у Херсонській області призначено фактичну перевірку стосовно об'єкта, а не суб'єкта господарювання, а тому направлення на проведення перевірки та наказ про проведення перевірки оформлені з порушенням п.81.1 ст.81 ПК України, що є підставою для недопущення посадових осіб до проведення перевірки.

Відповідно до положень п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п.110.1 ст.110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, підставою для притягнення до відповідальності є вчинення конкретним платником податків податкового правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту фактичної перевірки від 26.02.2016 р. № 057/21/22/22/НОМЕР_3. Порушення вимог п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", які зафіксовано у акті фактичної перевірки, встановлено під час перевірки, яка проводилася у кіоску АДРЕСА_1

Позивач заперечує факт здійснення господарської діяльності у вказаному кіоску.

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи судом ухвалами від 12.04.2016 р., 22.04.2016 р. було зобов'язано відповідача надати докази здійснення ФОП ОСОБА_3 господарської діяльності у кіоску АДРЕСА_1

Відповідачем надано лише витяг з реєстру платників єдиного податку, в якому у графі "Місце провадження господарської діяльності", серед інших, вказано АДРЕСА_1.

Однак даний витяг не підтверджує факту здійснення у кіоску АДРЕСА_1, окрім даного кіоску, розміщено ще декілька кіосків.

У судовому засіданні представник позивача пояснила, що ФОП ОСОБА_3 здійснює сезонну торгівлю пиріжками у іншому кіоску, у зв'язку з чим серед місць здійснення її господарської діяльності зазначено і АДРЕСА_1.

Положеннями ч.1 ст.69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приписами ч.4 ст.71 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Згідно ч.6 ст.71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Однак відповідачем, незважаючи на те, що судом двічі (ухвалами від 12.02.2016 р., 22.02.2016 р.) витребовувалися у ГУ ДФС у Херсонській області відповідні документи та матеріали, не надано жодних належних та допустимих доказів того, що у кіоску АДРЕСА_1 здійснює господарську діяльність ОСОБА_3 Хоча саме на відповідача, як на суб'єкта владних повноважень, покладено обов'язок доказування правомірності своїх рішень.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 16.03.2016 р. №№ , , у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений ОСОБА_3 судовий збір у сумі 551,21 грн. підлягає стягненню з ГУ ДФС у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань шляхом безспірного списання.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 16.03.2016 р. №№ , .

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок його бюджетний асигнувань на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 21 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 травня 2016 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.5