Справа № 809/2545/15
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 р. Справа № 876/9/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника відповідача Василащук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Домобудівник» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області до Публічного акціонерного товариства «Домобудівник» про стягнення заборгованості в сумі 66291,56 грн.,

в с т а н о в и в:

УПФ України в Галицькому районі Івано-Франківської області 30.06.2015 року звернулося в суд з адміністративним позовом до ПАТ «Домобудівник», в якому просило стягнути з відповідача на користь Пенсійного фонду України в Галицькому районі заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах в розмірі 66291,56 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Домобудівник" на користь управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у сумі 66292 (шістдесят шість тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 56 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ПАТ «Домобудівник» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що Пенсійним фондом не доведено наявність стажу громадянина ОСОБА_2 здобутого в Публічному акціонерному товаристві "Домобудівник", достатнього для призначення пенсіонеру пільгової пенсії та в подальшому для відшкодування відповідачем витрат на виплату та доставку такої пенсії. Апелянт зазначає, що судом не враховано довідку №14 від 01.03.2013 року, де вказано про відпустки без збереження заробітної плати та про результати атестації робочих місць, відповідно до якої робота ОСОБА_2 не пов'язана зі шкідливими умовами праці. Окрім цього, суду була надана копія листа Головного УПФУ в Івано-Франківській області за №245/П-15 від 07.04.2014 року, де зазначено, що ОСОБА_2 стаж враховано тільки по 21.08.1992 р., що не дає йому право на призначення пенсії у 57 років, оскільки відсутній стаж 7 років 06 місяців.

У судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Домобудівник» вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ "Домобудівник" зареєстроване як юридична особа 26.04.1994 року, що підтверджується копіями свідоцтва про державну реєстрацію серії НОМЕР_1 та довідки з ЄДРПОУ №366420, виданої 13.01.2011 року (а.с.8-9).

ПАТ "Домобудівник" зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі та є платником єдиного внеску.

Судом також встановлено, що заборгованість Публічного акціонерного товариства "Домобудівник" по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 становить 66291,56 грн., що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" за період з 27.03.2013 р. по 31.05.2015 р.

Задовольняючи адміністративний позов управління Пенсійного фонду, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача наявний обов'язок відшкодувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій згідно розрахунків, надісланих підприємству.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз.1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п .п. 1,2 ст. 1 якого відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених п.п. 1,2 ст. 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 вказаного Закону.

Абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Приписами п. 6.4 вказаної Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до вимог п. 6.8 Інструкції визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з п. 6.10 Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

В матеріалах справи наявний протокол №3568 від 06.04.2015 року з якого видно, що позивачем призначено ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 27.03.2013 року (а.с.12).

Згідно копій розрахунків розмір фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії ОСОБА_2 становить: - по Добротвірському заводі "Буддеталь" -12%; - по ПАТ "Івано-Франківськ-АВТО" - 5.56 %; - по ПАТ "Домобудівник" -81,83 %.

Управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі на адресу ПАТ "Домобудівник» за період з 27.03.2013 року по 31.05.2015 року направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій згідно Списку №2 призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

При цьому, колегія суддів зазначає, що вищезазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій товариством оскаржені не були, а відтак відповідач фактично погодився з ними, тобто з моменту отримання вони є узгодженими.

Таким чином, борг відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, становить 66291,56 грн.

Судом першої інстанції не здобуто доказів сплати вищевказаної заборгованості.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо підставності позовних вимог УПФ України про стягнення заборгованості з ПАТ "Домобудівник» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з 27.03.2013 року по 31.05.2015 року в сумі 66291,56 грн.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18.06.2014 року в адміністративній справі №2-а/341/55/14, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2015 року, адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області задоволено. Визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області від 12.06.2013 року №4340/13 про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, професій та посад. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області врахувати стаж роботи на Добротвірському заводі "Буддеталь" (зараз - ВАТ Добротвірський завод "Буддеталь" Львівської області) за професією електрогазозварювальник 4 розряду в період з 19.07.1973 року по 22.10.1974 року; в Івано-Франківському ВО "Автотехобслуговування" (зараз - ПАТ "Івано-Франківськ авто") за професією газоелектрозварювальник в період з 01.02.1988 року по 20.08.1988 року; в Бурштинському заводі великопанельного будівництва (зараз ПАТ "Домобудівник") електрозварювальником з 24.08.1988 року по 29.01.1996 року, до пільгового стажу ОСОБА_2 за Списком №2, призначити пенсію на пільгових умовах з 27.03.2013 року та виплатити таку (а.с.111-113).

Позивач звернувся до Галицького районного суду із заявою про роз'яснення даного судового рішення. Ухвалою суду від 27.08.2015 року в задоволенні заяви відмовлено. Дана ухвала набрала законної сили 16.11.2015 року (а.с.101-102).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Домобудівник» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року у справі №809/2545/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 05.05.2016 року.