Справа № 817/657/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Справа № 817/657/16
11 травня 2016 року м. Рівне

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Жуковська Л.А., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1
доСтаршого державного виконавця ВДВС ОСОБА_2 районного управління юстиції ОСОБА_3
про визнання неправомірною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

До ОСОБА_2 окружного адміністративного суду звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця ВДВС ОСОБА_2 районного управління юстиції ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС ОСОБА_2 районного управління юстиції ОСОБА_3 від 19.04.2016 про накладення штрафу в рамках виконавчого провадження ВП №50609679 та постанову старшого державного виконавця ВДВС ОСОБА_2 районного управління юстиції ОСОБА_3 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 19.04.2016 у рамках виконавчого провадження ВП №50609679 .

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, при визначенні підсудності такої категорії спорів слід виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України Про виконавче провадження, крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України і статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, визначальним при вирішені підсудності спорів з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби стосовно виконання судового рішення є перевірка належності суду, який видав виконавчий документ, та статусу позивача/відповідача як сторони у виконавчому провадженні.

Матеріали адміністративного позову свідчать, що позивачем оскаржується постанова державного виконавця, прийнята в порядку з примусового виконання виконавчого листа №569/7863/15-ц, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 15.03.2016 в порядку цивільного судочинства, а ОСОБА_1 має статус боржника у даному виконавчому провадженні ВП №50609679.

Слід відмітити, що порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, визначений статтями 383-385 ЦПК України.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (частини перша, друга статті 384 ЦПК України).

Тобто, законодавством передбачений інший порядок оскарження учасниками виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання рішень судів у цивільних справах.

В свою чергу, Верховний суд України у постановах від 24.02.2016 року у справі 6-3077цс15 та від 16.03.2016 року №6-30цс16 висловив правову позицію, відповідно до якої, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи те, що позивач є стороною у виконавчому провадженні та, оскільки спірні правовідносини виникли у межах виконання виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області, то даний спір не підсудний ОСОБА_2 окружному адміністративному суду, так як повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 109, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Старшого державного виконавця ВДВС ОСОБА_2 районного управління юстиції ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови.

Розяснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу невідкладно.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_2 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Жуковська Л.А.