Справа № 328/1728/16-а
Суддя: Ушатий І. Г.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа328/1728/16-а
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Ушатого І.Г.

при секретарі судового засідання Гніпель О.Я.

розглянувши заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради про зміну порядку та способу виконання постанови Вищого адміністративного суду України за справою №К/9991/58496/11 від 25.03.2015 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить змінити спосіб і порядок виконання постанови Вищого адміністративного суду України № К/9991/58496/11 від 25.03.2015 р., з «зобовязати управління …» далі за текстом на «стягнути з управління соціального захисту населення Токмацької …далі за текстом» у розмірі 2873,69 грн.

Заяву ОСОБА_1 обґрунтовує наступним.

Ст.124 Конституції України та ст.14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Згідно з ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до Постанови Вищого адміністративного суду України від 25.03.2015 р. за справою № К/9991/58496/11 відповідачем є Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради.

При зверненні до Управління із заявою ОСОБА_1 одержала відповідь №2760/02-47 з наданням розрахунків недоплаченої суми коштів, а також з розясненням, що відповідно до п.6 Порядку виконання рішення про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників від 03.08.2011 р. №845, п.2 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Надавши розрахунок Управління виконало лише зобовязальну частину рішення ВАСУ від 25.03.2015 р., а саме нарахувала недоплачену суму. Що стосується виплати цієї суми, то рішення ВАСУ від 25.03.2015 р. не виконано по теперішній час. У своїй відповіді №2070/02 від 21.05.2015 р. Управління повідомило, що станом на 21.05.2015 р. відповідних асигнувань управлінню не виділено і кошторисом на 2015 рік не передбачено. Таким чином судове рішення було виконане частково, через відсутність у боржника на момент надходження рішення суду коштів за бюджетною програмою. Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України заявниця просить суд застосувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. У пілотному рішенні від 15.10.2009 р. у справі «ОСОБА_2 проти України» зазначено, що держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. (параграф 54). У справі «Афанасьєв проти України» (№38722/02 рішення від 05.04.2005 р.) ЄСПЛ наголосив, що «ст.13 Конвенції гарантує доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі» (параграф 75), а також ЄСПЛ вказав, що засіб захисту, який вимагається ст.13 Конвенції, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави. У справі «ОСОБА_2 проти України №40450/04) ЄСПЛ уточнив, «зміст зобовязань договірних держав за ст.13 Конвенції залежить від характеру поданої заявником скраги; «ефективність» «засобу юридичного захисту» у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату (параграф 64). Розгорнуте тлумачення положень ст.13 Конвенції щодо скарг про невиконання рішень національних судів ЄСПЛ дав у справі «Бурдов проти Росії» (№2) №33509/04, рішення від 15.01.2009 р.: «якщо йдеться саме про справи стосовно тривалості проваджень, найефективнішим рішенням є запровадження засобу, який би прискорював провадження і не допускав би надмірно тривалого провадження у справі. Так само й у справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесено проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів, тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції» (параграв 98).

Таким чином органи державної влади, у тому числі суд, мають використовувати будь-які передбачені законом засоби, які здатні забезпечити виконання судового рішення, ухваленого на користь особи, протягом розумного строку.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган. Водночас судові рішення у справах, повязаних із соціальними виплатами, які мають зобовязальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених у вказаній статті видів рішень, що унеможливлює їх виконання без зміни його способу.

Згідно листа ВАСУ від 13.06.2013 р. №846/12/13-13, ч.1 ст.263 КАС України не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобовязального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Оскільки Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради надало розрахунок суми заборгованості, відповідно до Постанови ВАСУ від 25.03.2015 р. за справою №К/9991/58496/11 та відмовилась від виплати, посилаючись на відсутність фінансування. Відповідно до інформаційного листа ВАСУ від 13.06.2013 р. №846/12/13-13 заявниця просить змінити спосіб і порядок виконання рішення шляхом зміни зобовязання здійснити виплати на стягнення цих виплат, оскільки така зміна можлива у разі виконання боржником зобовязальної частини рішення про нарахування соціальних виплат, яка боржником виконана шляхом надання розрахунку.

Заявниця зазначила, що враховуючи те, що будь-яких змін предмету або підстав розглянутих судом вимог не відбувається, відбувається лише зміна формулювання обовязку відповідача боржника здійснити виплату відповідної суми коштів, які він зобовязаний в силу закону проводити в свій час, вважає обґрунтованою заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, та просить задовольнити її.

Обираючи інший спосіб виконання постанови ВАСУ від 25.03.2015 р., заявниця просить суд виходити з того, що на відміну від рішення зобовязального характеру (про зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати та виплатити особі певну суму коштів), яке виконується в загальному порядку органами державної виконавчої служби, виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу відповідно до ст.ст.2, 4 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» гарантується державою та здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, такий спосіб і порядок виконання є найбільш ефективним, ніж передбачений у постанові ВАСУ від 25.03.2015р. Таким чином, з метою ефективного захисту її права на виконання судового рішення, заявниця просить змінити спосіб та порядок виконання зазначеної вище постанови.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав повністю заяву ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання постанови ВАСУ за справою №К/9991/58496/11 від 25.03.2015 р.

Представник Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд справу розглянути без його участі, заперечував проти заяви ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання постанови ВАСУ за справою №К/9991/58496/11 від 25.03.2015 р., просив суд прийняти рішення на підставі наявних в справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 25.03.2015 р. в адміністративній справі №К/9991/58496/11 постановлено: касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області задовольнити частково. Постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 23.01.2009 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2010 р. скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково. Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Токмацьої міської ради Запорізької області щодо нарахування ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 грудня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 01 грудня 2008 року виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.43 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому ст.62 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» на одну працездатну особу, з 01 грудня по 31 грудня 2007 року, та в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому ст.58 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» на одну працездатну особу, з 22 травня по 01 грудня 2008 року».

В листі №2070/02-47 від 21.05.2015 р. зазначено, що управління соціального захисту населення ТМР розглянувши заяву ОСОБА_1 від 22.04.2015 р. повідомило наступне. Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначається виключно законами України про державний бюджет на відповідний рік. Рішення суду від 25.03.2015 р. по справі №К/9991/58496/11 постановлене щодо виплати допомоги, яка у відповідності до пп. Б) п.9) ч.1 ст.87 Бюджетного кодексу України, безпосередньо фінансується з Державного бюджету України, тому видатки на її виплату передбачені законом про Державний бюджет України на відповідний рік. В ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» не передбачений такий вид видатків бюджету, як виплата допомоги за рішенням судів за минулі бюджетні роки.

Управління є розпорядником бюджетних коштів найнижчого рівня і вправі здійснювати бюджетні платежі тільки за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про державний бюджет України (ч.1 ст.48 Бюджетного кодексу України). Невідємною складовою здійснення правового механізму регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обовязок виконання соціальної політики в цій сфері. Одним з таких органів є КМУ, який згідно з п.2 ч.1 ст.20 ЗУ «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

Коституційний Суд України в рішенні від 20.06.2001 р. №10-рп/2001 у справі про виплату та доставку пенсій та грошової допомоги визначив, що Конституція України закріплює основоположні засади права на державну соціальну допомогу громадянам і відносить до законодавчого регулювання механізму його реалізації.

Своїм рішення від 26.12.2011 №20-рп/2012 Конституційний Суд України розяснив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» право встановлювати розміри соціальної допомоги надано Кабінету Міністрів України.

Станом на 21.05.2015 р. відповідні асигнування управлінню не виділені і кошторисом на 2015 рік вони не передбачені. Таким чином, управління не має можливості виконати вказану у заяві постанову суду.

В той же час законом України від 05.06.2012 р. №4901-VІ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 01.01.2013 р., встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених ЗУ «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Згідно зі ст.3 закону обовязки щодо виконання зазначених рішень судів покладене на органи Державної казначейської служби, а не на органи соціального захисту населення. Крім того, у постанові ВАСУ від 25.03.2015 р. по справі №К/9991/58496/11 йдеться про зобовязання управління праці та соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області, а не управління соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області.

Листом №2760/02-47 від 16.07.2015 р. управління соціального захисту населення Токмацької міської ради повідомило ОСОБА_1, що за наслідками розгляду її заяви від 03.07.2015 р., відповідно до рішення ВАСУ за справою №К/9991/58496/11 від 25.03.2015 р. управління соціального захисту населення Токмацької міської ради надає розрахунок недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку від 14.07.2015 р. та рішення про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку від 09.07.2015 р. Відповідно до п.2 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» №4901-VІ встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених ЗУ «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. П.2 ст.3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п.6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011 р. №845 встановлено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів із заявою звертається саме стягував, а не боржник. Разом із заявою стягував подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, що наведений у п.6 порядку.

Рішенням від 09.07.2015 р. Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради на підставі рішення ВАСУ від 25.03.2015 р. призначило ОСОБА_1 допомогу по догляду до 3 років на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме в період з 01.12.2007 по 31.12.2007 р. у розмірі 470, 00 грн., з 22.05.2008 р. по 30.06.2008 р. у розмірі 538,00 грн., з 01.07.2008 р. по 30.09.2008 р. у розмірі 540, 00 грн., 01.10.2008 р. по 01.12.2008 р. у розмірі 557,00 грн.

Згідно розрахунку недоплаченої суми ОСОБА_1 від 14.07.2015 р. розмір недоплаченої суми становить: 3933,52 грн. (нарахована сума) 1059,83 грн. (сплачена сума) = 2873,69 грн. (недоплачена сума).

В листі Токмацького управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області №01-08.2/191-1897 від 28.07.2015 р. зазначено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.08.2015 р. б/н про виконання виконавчого листа Токмацького районного суду Запорізької області по справі №2-а-53/2009 щодо зобовязання управління праці та соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, керуючись п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 р. №845, вдруге повернуто наданий виконавчий документ по зазначеній справі у звязку з наступним. Ст.3 закону України від 05.06.2012 р. №4901-VІ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п.1 Порядку зазначено, що Державною казначейською службою України здійснюється виконання судових рішень про стягнення коштів з боржника. Згідно з ч.1 ст.7 закону України від 21.04.1999 р. №606-VІ «Про виконавче провадження». Тобто судові рішення, у результативній частині яких зазначено про зобовязання боржника вчинити на користь стягувача певні дії, не належить до повноважень органів Державної казначейської служби України. Крім того, станом на 28.08.2015 р. в управлінні зареєстрована установа «Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради», а у виконавчому листі Токмацького районного суду Запорізької області по справі №2-а-53/2009, судовому рішенні зазначено боржника «Управління праці та соціального захисту населення Токмацької міської ради», «Управління праці та соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області». Також, у виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника, чим порушено вимоги ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 та 2 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства ( п.п. 20, 29 ст. 116 Бюджетного кодексу України).

Оскільки кошти на виплату сум за рішеннями суду не забезпечені в Державному бюджеті, неможливо здійснити виплату за рішенням суду.

Таким чином, саме відсутність бюджетного фінансування робить неможливим виконання рішення суду.

Крім того, в заяві ОСОБА_1 вказано, що необхідно змінити спосіб і порядок виконання з зобов'язання на стягнення. Суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту. Отже, викладені в заяві вимоги стосуються вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 11.11.2014 р. по справі №21-391а14 дійшла висновку, що зміна на підставі ст.263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення відповідно до ст.162 КАС України способу відновлення порушеного права.

Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобовязання Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку із зобовязання на стягнення такої виплати є незаконною.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, з наступних підстав.

Ч.2 ст.263 КАС України передбачено, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в своїй заяві не вказала виняткові обставини необхідні для зміни порядку та способу виконання постанови ВАСУ за справою №К/9991/58496/11.

Встановлені судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання.

Посилання позивачки на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

У справі №К/9991/58496/11, ВАСУ для відновлення права ОСОБА_1 на державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виніс постанову про зобов'язання зобовязання управління праці та соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області нарахувати та виплати ОСОБА_1 недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.43 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому ст.62 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» на одну працездатну особу, з 01 грудня по 31 грудня 2007 р., та в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому ст.58 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» на одну працездатну особу, з 22 травня по 01 грудня 2008 року».

Розрахунок суми належної ОСОБА_1 допомоги за спірний період судом не здійснювався, тому, змінивши спосіб виконання постанови із зобов'язання виплатити зазначену допомогу на стягнення конкретної суми цієї допомоги, суд змінить постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи.

Керуючись ст.ст.160, 165, 167, 263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради про зміну порядку та способу виконання постанови Вищого адміністративного суду України за справою №К/9991/58496/11 від 25.03.2015 р. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Токмацький районний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя /підпис/ З оригіналом згідно:

Суддя Токмацького районного суду

Запорізької області ОСОБА_5