Справа № 820/11964/15
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 р.Справа № 820/11964/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача Ситніка О.О.,

представника відповідача Троцко Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2016р. по справі № 820/11964/15

за позовом Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державне підприємство "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (далі - ДП "ХМЗ "ФЕД"), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач), в якому просив суд скасувати винесені відповідачем податкові повідомлення - рішення від 28.07.2015 року № , № , № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 року вказаний позов задоволено. Скасовано податкові повідомлення - рішення від 28.07.2015 року № , від 28.07.2015 року № , від 28.07.2015 року № .

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ДП "ХМЗ "ФЕД" зареєстровано як юридична особа та перебуває на податковому обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, є платником податку на додану вартість, що не заперечується сторонами у справі.

Відповідачем з 25.06.2015 року по 08.07.2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП "ХМЗ "ФЕД" () з питання дотримання вимог податкового законодавства при формуванні податкового кредиту по взаємовідносинах з постачальниками: TOB "МЕТАЛЛ-СОЮЗ" за серпень 2014р., вересень 2014р., листопад 2014р., січень 2015 р., березень 2015 р., TOB "УКРТЕХСНАБ" за лютий 2015 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт № 28/28-09-46-17/14310052 від 14.07.2015 року, на підставі висновків якого податковим органом прийнято податкові повідомлення - рішення:

- від 28.07.2015 року № , яким зменшено суми бюджетного відшкодування у розмірі 156104,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у сумі 78052,00 грн.;

- від 28.07.2015 року № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 92107,00 грн.;

- від 28.07.2015 року № , яким донараховано суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 100059,00 коп., в т.ч. за основним платежем - 66706,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 33353,00 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, використання придбаних товарів (наданих послуг) у власній господарській діяльності підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс, ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг;

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що передбачено п.198.6. ст. 198 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до вимог п.200.2. ст.200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Також п.200.3. ст.200 ПК України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Між тим колегія суддів зазначає, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як свідчать письмові докази, фактичною підставою для винесення податкових повідомлень-рішень слугували відображені в акті перевірки № 28/28-09-46-17/14310052 від 14.07.2015 року висновки відповідача про порушення позивачем:

- п.п. "е", "и" п. 201.1, п. 201.4 ст. 201, п.198.1, п. 198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, п.4 порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 № 10, наказу Міністерства фінансів України від 22.09.2014 р. № 957, ДП "ХМЗ "ФЕД", в зв'язку з чим, завищено податковий кредит на суму 314 916,34 у т.ч. по періодам: серпень 2014 р. сума ПДВ 62 763,50 грн., вересень 2014 р. сума ПДВ 37 428,64 грн., листопад 2014 р. сума ПДВ 55 911,20 грн., січень 2015 р. сума ПДВ 26 716,80 грн., лютий 2015р. сума ПДВ 39 989,10 грн., березень 2015р. сума ПДВ 92 107,10 грн.;

- пп. "е", "и" п. 201.1, п. 201.4 ст. 201, п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст.200 Податкового Кодексу України, п.4 порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 р. № 957, ДП "ХМЗ "ФЕД", в зв'язку з чим, занижено суму ПДВ , яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 66 706,00 грн., у тому числі: січень 2015р. сума ПДВ 26 716,80 грн., лютий 2015р. сума ПДВ 39 989,10 грн.

-пп. "е", "и" п. 201.1, п. 201.4 ст. 201, п.198.1, п. 198.3, п.198.6, ст. 198, пп. "е", "и" п. 201.1, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, абз. "а" ст.200 Податкового Кодексу України (у редакції що діяла до 01.01.2015 року), п.4 порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 № 10, ДП "ХМЗ "ФЕД", в зв'язку з чим, завищено суму бюджетного відшкодування на суму 156 104,00 грн., у т.ч. по періодам: серпень 2014 р. сума ПДВ 62 763,50 грн., вересень 2014р. сума ПДВ 37 428,64 грн., листопад 2014р. сума ПДВ 55 911,20 грн.;

- пп. "е" , "и" п. 201.1, п. 201.4 ст. 201, п.198.1, п. 198.3, п.198.6, ст. 198, п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу (у редакції що діє з 01.01.2015 року), п.4 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 р. № 957, ДП "ХМЗ "ФЕД", в зв'язку з чим, завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного ( податкового) періоду на суму 92 107,00 грн., у т.ч. по періодам: березень 2015р. сума ПДВ 92 107,10 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем доведено реальність спірних господарських операцій за якими був сформований податковий кредит, виходячи з наступного.

Так, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, видами діяльності ДП "ХМЗ "ФЕД" є виробництво залізничних локомотивів і рухомого складу; виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування; вантажний автомобільний транспорт; діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання; постачання інших готових страв; інші види видавничої діяльності; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; технічні випробування та дослідження; дослідження й розробки у сфері інших природничих і технічних наук; ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів; постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Матеріалами справи підтверджено, що між ДП "ХМЗ "ФЕД" (покупець) та ТОВ "Укртехснаб" (постачальник) укладено договір поставки № 02/04-14 від 02.04.2014 року (а.с.67-69). Згідно п. 1.1 зазначеного договору, постачальник зобов'язується передати покупцю у власність, а покупець зобов'язується сплатити і прийняти замовлену продукцію в кількості, номенклатурі і за ціною, зазначених в специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього Договору. Номенклатура і кількість продукції можуть бути зменшені в залежності від реальної потреби та фінансування. Поставка продукції, зазначеної в специфікаціях, здійснюється частинами, згідно із заявками покупця, в межах терміну дії цього Договору. Оплата за цим договором здійснюється в національній валюті Україна на вказаний постачальником рахунок у вигляді наступної оплати на протязі 30 календарних днів з моменту отримання продукції від постачальника (п. 2.1 договору). Поставка продукції здійснюється за цінами, вказаними в специфікаціях до договору. Ціна на продукцію, що поставляється, може бути переглянута внаслідок зміни закупівельних цін на продукцію, що поставляється, і узгоджується сторонами шляхом підписання додаткової угоди (п. 2.2 договору).

Постачальник поставляє покупцю продукцію на умовах СРТ - м. Харків автомобільним транспортом, згідно з міжнародними правилами тлумачення термінів Інкотермс (в редакції 2010 року) (п. 3.1. договору). Поставка продукції здійснюється з наступними супровідними документами: рахунок, видаткова накладна, податкова накладна (п. 3.2 договору). Строк дії договору до 31.12.2014 року (п. 8.1). Відповідно до додаткової угоди №5 від 19.12.2014 року строк дії подовжено до 31.12.2015 року (а.с.79)

Згідно додаткової угоди №6 від 17.02.2014 року загальна сума договору складає 47383927,92 грн., у тому числі ПДВ 7897321,32 грн. (а.с. 115)

Також, між ДП "ХМЗ "ФЕД" (покупець) та ТОВ "Укртехснаб" (постачальник) було укладено договір поставки товару, на підставі частини 1 статті 181 Господарського кодексу України у спрощений спосіб шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень щодо отримання товарів (продукції), оплатою їх вартості, що підтверджується листом № 205/05-3 від 25.02.2015 року та виставленим рахунком на оплату № 18 від 25.02.15 р. (а.с. 82-83).

Таким чином, спростовуються висновки відповідача про те, що в податкових накладних відображено договір купівлі - продажу від 25.02.2015 року №205/05-3, який взагалі не укладався сторонами.

Отже, ТОВ "Укртехснаб" на підставі договору № 02/04-14 від 02.04.14 та листа № 205/05-3 з рахунком на оплату № 18 від 25.02.15 р., було поставлено на ДП "ХМЗ "ФЕД" підшипники та комплектувальні вироби, що підтверджується первинними документами, а саме: видатковими накладними № 15 від 04.02.15, № 19 від 17.02.15 р., № 29 від 25.02.15 р., прибутковими ордерами №69 від 04.02.2015 року, №71 від 17.02.15 р., №125 від 26.02.15 р., лімітними картами, податковими накладними № 7 від 04.02.15 р., № 14 від 17.02.15 р., № 17 від 25.02.15 р. (а.с. 84-101)

На підтвердження транспортування вказаного товару позивачем до матеріалів справи надано товарно-транспортні накладні №04/02-1 від 04.02.15р., № 17/02-1 від 17.02.15р., № 25/02-1 від 25.02.15 р. Форми №1-ТН у відповідності до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року N 363.

З матеріалів справи вбачається, що транспортування товару здійснювалось автотранспортом постачальника автомобілем Ford Transit AE-0123EE.

Колегія суддів відхиляє твердження відповідача про те, що зазначений у ТТН державний номер АЕ 0123ЕЕ автомобілю Ford Transit не належить, а в дійсності державний номер АЕ 0123ЕЕ належить автомобілю за маркою ВАЗ 111740, оскільки вказана обставина спростовується належним чином засвідченою копією свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 193340, згідно якого ТОВ "Укртехснаб" є власником автомобілю марки Ford Transit з державним номером АЕ 0123ЕЕ (а.с. 102).

Якість товару підтверджується паспортами, пакувальним листом та сертифікатами (а.с. 103-112).

Оплата за отриманий товар за вищевказаними договорами була проведена у безготівковій формі, та підтверджується випискою по рахунку (а.с. 101).

Щодо недоліків заповнення товарно-транспортних накладних, про які зазначається в акті перевірки № 28/28-09-46-17/14310052 від 14.07.2015 року, а саме, що на зворотних сторінках ТТН інформація про вантажно-розвантажувальні операції відсутня, а саме час прибуття, вибуття, простою під час навантаження та розвантаження, відсутні підписи за ці графи, слід вказати, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.

Таким чином, оскільки, транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, чи наявності у таких документах недоліків, не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Надані позивачем докази транспортування товару, документи складського обліку спростовують висновки відповідача про не підтвердження реальності здійснених ДП "ХМЗ "ФЕД" господарських операцій.

Також, згідно матеріалів справи, між ДП "ХМЗ "ФЕД" (покупець) та ТОВ "Металл-Союз" (продавець) укладено договір № 0102/13 від 01.02.13 (а.с.113-116). Згідно п. 1.1 зазначеного договору, продавець продає, а покупець покупає металопрокат у номенклатурі, кількості, вартості, згідно з специфікацією №1 до договору. Продавець поставляє продукцію на умовах FCA м. Харків (Інкотермс 2010) (п.3.1 договору). Поставка продукції відбувається з наступними товаросупровідними документами: рахунками-фактурами, відвантажувальних накладних, податковими накладними, документами, що підтверджують якість продукції (п.3.2 договору). Згідно до п.4.1 договору продавець гарантує відповідність якості продукції вимогам ДСТУ та ТУ, та підтверджує сертифікатом якості заводу виробника.

Згідно п. 9.1 договору строк дії договору до 31.12.2013 р. Додатковою угодою №2 від 26.12.2013 р. строк дії договору пролонговано до 31.12.2014 р., додатковою угодою №3 від 26.12.2014 р., строк дії договору пролонговано до 31.12.2015 р.

Згідно додаткової угоди №1 від 01.08.2013 року загальна сума договору складає 2380444,80 грн., у тому числі ПДВ 369 740,80грн.

Зазначена господарська операція ДП "ХМЗ "ФЕД" з придбання товару підтверджується первинними документами, а саме: видатковими накладними № 252 від 15.08.14 р, № 257 від 28.08.14 р., № 247 від 04.09.14, № 254 від 11.09.14, № 260 від 24.09.14, № 293 від 07.11.14, № 289 від 07.11.14,№305 від 21.11.2014 р., № 7 від 22.01.15 р., № 1 від 22.01.15 р., № 18 від 13.03.15 р., № 24 від 30.03.15 р.; прибутковими ордерами №189 від 15.08.14, №198 від 28.08.14, №438 від 08.09.14, №204 від 11.09.14, №216 від 24.09.14, №29 від 07.11.14 р., №30 від 07.11.14, №45 від 21.11.2014 р. , №70 від 22.01.2015 р., №148 від 22.01.15, №83 від 13.03.15, №84 від 30.03.15; лімітними картками; товарно-транспортними накладними № Р252 від 15.08.14р., № Р257 від 28.08.14, № Р247 від 04.09.14, № Р254 від 11.09.14, № Р260 від 24.09.14, № Р293 від 07.11.14, № Р289 від 07.11.14, № Р305 від 21.11.2014 р., № Р7 від 22.01.15, № 18 від 13.03.15, № 24 від 30.03.15 (а.с. 121- 184)

На виконання умов договору були виписані податкові накладні: № 9 від 15.08.14 р., № 11 від 27.08.14 р., № 12 від 29.08.14 р., № 2 від 04.09.14 р., № 10 від 18.09.14 р., № 1 від 03.11.14 р., № 2 від 07.11.14 р., № 17 від 19.11.14 р., № 3 від 22.01.15, № 4 від 2.01.15, № 2 від 12.03.15, № 7 від 27.03.15 р.(а.с. 196-203)

Перевезення згідно товарно-транспортних накладних здійснено автотранспортом позивача.

Оплата за отриманий товар за вищевказаним договором була проведена у безготівковій формі, та підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 185-195)

Отримання товару здійснювалось робітниками заводу за довіреностями, що підтверджується витягами з журналу реєстрації довіреностей (а.с. 152-168)

При здійсненні поставки за договорами товар поставлявся до виробничо-складських приміщень позивача, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, які належать товариству на праві користування, згідно договору оренди від 01.01.2014р. №107 між позивачем та фізичною особою ОСОБА_4. Згідно акту прийому-передачі нежитлового складського приміщення від 01.01.2014р. до вказаного договору ОСОБА_4 (Орендодавець) передала, а TOB "Металл - Союз" (орендатор) прийняв у тимчасове користування нежитлове складське приміщення площею 150 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Якість товару підтверджується виписками з сертифіката якості, сертифікатами (а.с. 208-219)

Щодо посилань представника відповідача на те, що для перевірки не надано сертифікати виробника на товар Хром металевий Х99, припій ПОС40, припій ПОС60, Сурьма СуО, Свинець СО., судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно витягів із журналу реєстрацій результатів вхідного контролю на кольорові метали придбані у ТОВ Металсоюз, позивач сам перевіряє якість метала отриманого від виробників.

Щодо невідповідності опису номенклатури товару в первинних документах, колегія суддів зауважує, що опис номенклатури товару в податкових, видаткових та товарно-транспортних накладних є ідентичним, в прибуткових же ордерах, окрім інформації, зазначеної в накладних, додатково вказується позначення товару у відповідності до державних стандартів/технічних умов.

Щодо посилань представника відповідача на те, що загальна сума по договору між ДП "ХМЗ "ФЕД" та TOB "Металл-Союз" № 0102/13 від 01.02.2013 року, складає 2569426,80 грн., у т.ч. ПДВ 428237,80 грн., але згідно Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.08.20013 р. по 31.12.2014 р. TOB "МЕТАЛЛ-СОЮЗ" було зареєстровано податкових накладних в адресу ДП " ХМЗ " ФЕД" на загальну суму ПДВ - 1182661,56 грн., тому відвантаження товару TOB "МЕТАЛЛ-СОЮЗ" в адресу ДП " ХМЗ " ФЕД" не може бути здійснено згідно договору №0102/13 від 01.02.2013, так як загальна сума поставок є вичерпаною, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство не визначає обов'язковість складання додаткової угоди про збільшення суми договору. Зазначення продавцем в рахунку чи податкових/видаткових накладних певного договору, хоча і вичерпаного по сумі, вказує на прийняття на себе зобов'язання саме по такому договору.

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази.

Вищевикладені обставини спростовують висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки № 28/28-09-46-17/14310052 від 14.07.2015 року про порушення позивачем вимог пп. "е", "и" п. 201.1, п. 201.4 ст. 201, п.198.1, п. 198.3, п.198.6, ст. 198, пп. "е", "и" п. 201.1, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, абз. "а" ст.200 Податкового кодексу України..

Щодо посилання апелянта в акті перевірки № 800/220/37023353 від 16.04.2013 року на на податкову інформацію щодо TOB "ФЛОКСАР" () від 28.05.2015 р. №1740/7/20-31-22-03-12 за звітні періоди декларування ПДВ лютий, березень 2015 р.; податкову інформацію щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Стронг Фінанс" (код за ) від 19.06.15 №4752/7/26-50-22-03 за весь звітний період декларування ПДВ березень, квітень, травень 2015 року; податкову інформацію щодо ТОВ "Металл-Союз" №136/12-0-6-23 від 06.04.2015 року за липень 2014 - січень 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

Листом Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби" зазначено, що у разі, якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема податкових накладних. При цьому не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку.

Крім того, виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства та сплатою податку до бюджету іншими суб'єктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо декларування чи сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Адже, Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. І в разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи. Оскільки, позивач та його контрагент є окремими суб'єктами господарювання зі статусом юридичної особи, окремими платниками податку на додану вартість, кожен з яких має свої межі юридичної відповідальності, яка є індивідуальною, виходячи з вимог ст.61 Конституції України.

В силу ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Колегія суддів також зауважує, що чинне законодавство не покладає на платника податків обов'язку перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми до складу витрат, що підлягають оподаткуванню та формування суми податкового кредиту з податку на додану вартість.

Водночас, колегія суддів відхиляє посилання контролюючого органу на відсутність сертифікатів відповідності на товар, як на підставу для висновку про безтоварність господарської операції, оскільки зберігання даних документів, як первинних, не передбачено Законом України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", адже вони не містять інформації про господарські операції та не підтверджують їх здійснення, і їх наявність не передбачена правилами ведення бухгалтерського та/або податкового обліку на підприємстві. Зазначені документи можуть свідчити лише про відповідність якість товару, що постачається згідно з договором, діючим ГОСТам.

Отже, надання документів, підтверджуючих якісні характеристики товару, стосується лише правовідносин між продавцем і покупцем щодо підтвердження першим дотримання ним умов договору стосовно предмету поставки.

Враховуючи викладене, колегія суддів висновку про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентами - ТОВ "Укртехснаб" та ТОВ "Металл-Союз" мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність висновків податкового органу.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при проведенні перевірки та при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятих податкових повідомлень-рішень, які є предметом оскарження позивачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 28.07.2015 року № , № , № прийняті необґрунтовано та не у відповідності до чинного законодавства, через що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2016р. по справі № 820/11964/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 13.05.2016 р.