Справа № 815/6019/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 травня 2016 року м. Київ К/800/11915/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Одеській області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ГУ МВС України в Одеській області в якому просив: скасувати наказ начальника ГУМВС України в Одеській області №568 о/с від 18.08.2014 року про звільнення ОСОБА_1 (НОМЕР_1) з посади інспектора з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Роздільнянського та Великомихайлівського районів УДАІ ГУМВС України в Одеській області у запас Збройних Сил, за п.66 «Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України» (за дискредитацію); скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області від 31.07.2014 року №2364; поновити ОСОБА_1 (НОМЕР_1) на посаді інспектора з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Роздільнянського та Великомихайлівського районів УДАІ ГУМВС України в Одеській області; визнання недійсним запису про звільнення з роботи (посади), зробленого в трудовій книжці; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що підстави звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу, в тому числі, за порушення дисципліни, є вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, встановлені пунктами 63-65 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Окремо пунктами 66 і 67 зазначеного Положення передбачені підстави звільнення зі служби за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, та за вчинення злочину або адміністративного, корупційного правопорушення. Так, пунктом 66 цього ж Положення встановлено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

З аналізу чинного законодавства слідує, що під вчинками, що дискредитують звання працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

Таким чином, такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ є самостійною й спеціальною підставою для звільнення осіб рядового і начальницького складу й факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який став підставою для звільнення, повинен бути доведеним.

Всі обставини скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, мають бути встановлені в процесі проведення службового розслідування.

Сам по собі факт відкриття кримінального провадження відносно позивача не свідчить про вчинення ним проступку, що дискредитує звання працівника міліції та не може бути підставою для звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Проте, висновком службового розслідування було встановлено, що лейтенант міліції ОСОБА_1 грубо порушив вимоги ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.ст. 2, 3, 5, 10 Закону України «Про міліцію», Присяги працівника органів внутрішніх справ України, пунктів 7.2, 7.3, 7.5, 7.8 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, зобов`язання, надані ним в період проходження служби в ОВС щодо недопущення корупційних дій, що виразилось у вступі в неділові стосунки з громадянином ОСОБА_3, вимаганні і отриманні від нього незаконної грошової винагороди, що призвело до вчинення надзвичайної події, порушення кримінального провадження та нещирості під час проведення службового розслідування.

Отже, підставами звільнення позивача було не лише відкриття кримінального провадження, а й порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України «Про міліцію», Присяги працівника органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, зобов`язання, надані ним в період проходження служби в ОВС щодо недопущення корупційних дій, що виразилось у вступі в неділові стосунки з громадянином ОСОБА_3, вимаганні і отриманні від нього незаконної грошової винагороди, що призвело до вчинення надзвичайної події, та нещирості під час проведення службового розслідування.

Зазначені обставини свідчать про вчинення ОСОБА_1 проступку, що дискредитує звання працівника міліції та є підставою для звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що підставою для його звільнення стало порушення відносно нього кримінального провадження за звинуваченням у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України. Проте, прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської облесті винесено постанову про закриття кримінального провадження, відповідно до якої кримінальне провадження закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 284 КПК України, за недоведеності винуватості.

Вважає, що зазначена обставина є реабілітуючою, отже накази про його звільнення є протиправними та підлягають скасуванню.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Одеській області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка