Справа № 826/14078/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 травня 2016 року № 826/14078/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича
про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Свої позивні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем було протиправно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача у судове засідання 26.04.2016 не прибув, подавши клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що станом на дату подачі позовної заяви в АТ "Дельта Банк" діяла тимчасова адміністрація, відтак, виплату коштів за вкладами здійснював банк, а не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

08.12.2014 між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір № 004-07555-081214 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий " євро.

Згідно з умовами зазначеного договору, сума вкладу складає 13000,00 євро та залучається строком з моменту зарахування вкладу на рахунок по 06.06.2015 включно під 7,5 процентів річних.

Відповідно до платіжного доручення від 08.12.2014 № 1, ОСОБА_3 на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_1 перерахувала кошти в розмірі 13000,00 євро.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 71 від 08.04.2015 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду № 51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк". Згідно з даним рішення тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 до 02.09.2015 включно.

24.06.2015 адвокат позивача звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича із запитом про надання інформації, а саме: роз'яснення, з якої правової підстави ОСОБА_1 не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Листом від 30.06.2015 року № 05-3020085 Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк» (Тимчасова адміністрація) повідомило адвоката позивача, що за рахунками, відкритими на ім'я ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в банку, операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації, оскільки здійснюється перевірка операцій за рахунками.

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 строк дії тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" продовжено до 02.10.2015.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 року включно.

ОСОБА_1, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення інформації про позивача до переліку вкладників та вважаючи, що його має бути включено до даного переліку та реєстру, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, складання Переліку та загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду регламентовано частиною першою статті 26, частинами першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; пунктами 3, 4, 5, 6 розділу ІІІ, пунктами 2, 3 та 4 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860.

Відповідно до наведених норм (в редакції, яка діяла станом на відповідь відповідача від 30.06.2015) вказана процедура включає наступні етапи: складання протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноваженою особою Фонду повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; затвердження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та формування уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Обов'язок уповноваженої особи Фонду забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними; підстави для визначення правочинів (договорів) нікчемними встановлені частинами другою та третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Як підтверджується матеріалами справи, 24.06.2015 адвокат позивача звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича із запитом про надання інформації щодо правової підстави не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Листом від 30.06.2015 року № 05-3020085 Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк» (Тимчасова адміністрація) повідомило адвоката позивача, що за рахунками, відкритими на ім'я ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в банку, операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації, оскільки здійснюється перевірка операцій за рахунками.

Відтак, суд встановив, що позивач звертався до відповідача в період дії в АТ "Дельта Банк" тимчасової адміністрації, оскільки ліквідація АТ "Дельта Банк" та відкликання банківської ліцензії банку відбулося лише 02.10.2015.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності відповідача, оскільки формування уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню здійснюється виключно після отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноваженою особою Фонду повного.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач до письмових заперечень проти адміністративного позову додав Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому наявна інформація про ОСОБА_1, а саме: РНОКПП: НОМЕР_1; область: Запорізька; населений пункт: АДРЕСА_1; документ, що посвідчує особу: серія та номер: НОМЕР_2, виданий: Жовтневим РВ ГУМВС України в Запорізькій обл., дата видачі: 04.11.2010; розрахункова сума (грн.): 200 000,00; ідентифікатор вкладника в програмному комплексі Фонду: 7349527 (т. 1, арк. 38).

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Відтак, враховуючи, що в матеріалах справи наявний Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому наявна інформація про ОСОБА_1, як вкладника АТ "Дельта Банк", суд дійшов висновку про відсутність ознак порушення відповідачем прав та інтересів позивача щодо отримання останнім гарантованої виплати відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У зв'язку з чим, в суду відсутні підстави для зобов'язання відповідача-2 включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подання до Фонду додаткової інформації про позивача, оскільки виплата коштів здійснюється Фондом на підставі затвердженого реєстру вкладників, в якому інформація про позивача вже наявна.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов