Справа № 804/261/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 р. Справа № 804/261/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., при секретарі Гелетій М.Т., розглянувши за участю:
представника відповідача ОСОБА_2,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом фізичної особи ОСОБА_4
до Верхньодніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (Жовтоводське відділення)
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний фізичної особи ОСОБА_4 до Верхньодніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (Жовтоводське відділення) з позовними вимогами про:
- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Верхньодніпровської ОДПІ Жовтоводське відділення №246-17 від 11.06.2015р.;
- визнання протиправною бездіяльність Верхньодніпровської ОДПІ Жовтоводське відділення у вигляді не повідомлення платника податку ОСОБА_4 про податкове повідомлення-рішення №246-17 від 11.06.2015р.;
- визнання протиправною бездіяльність Верхньодніпровської ОДПІ Жовтоводське відділення у вигляді не надання податкової консультації на усне звернення щодо визначення терміну експлуатації автомобіля, порядку нарахування транспортного податку та надання податкового повідомлення рішення №246-17 від 11.06.2015р. про сплату транспортного податку;
- визнання протиправною бездіяльність Верхньодніпровської ОДПІ Жовтоводське відділення у вигляді відмови від проставлення на письмовій заяві ОСОБА_4 від 31.10.2015р. вхідного номеру реєстрації документу;
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов відповідач посилався на те, що зважаючи на приписи Закону України від 28.12.2014р. №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та статті 267 Податкового кодексу України, позивач зобов'язаний сплачувати транспортний податок з 2011 року. Зазначив, що транспортний податок введено в дію Законом України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, окрім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.14 №71-VIII Жовтоводською міською радою прийнято рішення, яким з 01.01.2015р. встановлено як місцевий податок транспортний податок.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, показання свідка, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_4 є власником легкового автомобіля NISSAN TEANA Luxury з об'ємом двигуна 3498 куб. см., який нею придбано у травні 2011 року на підставі довідки-рахунка Серія КІМ № 543910 від 27.05.2011р.
Тимчасову первинну реєстрацію вказаного автомобіля здійснено у Жовтоводському ВРЕР ДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 02.06.2011р., про що видано тимчасовий реєстраційний талон №969426.
30.08.2011р. здійснено реєстрацію вказаного автомобіля у Жовтоводському ВРЕР ДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 02.09.2011р., про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ №850559.
Позивач не погодився з вищезаначеними податковими повідомленнями-рішеннями, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Надаючи оцінку правомірності винесення податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.
01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким, шляхом викладення в новій редакції ст.267 Податкового кодексу України, було введено транспортний податок.
Згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Приписами ст.265 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.
Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.
Згідно з п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Таким чином, об'єктом оподаткування є автомобілі, що використовуються до 5 років.
При цьому, згідно п.п. 14.1.251 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.
Таким чином, вищенаведеною нормою чітко визначено, що використання транспортного засобу пов'язується саме з його реєстрацією, що не є тотожним з роком випуску.
Згідно з п.п.14.1.163 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.
Отже за наявності норми Податкового кодексу України, якою чітко визначено подію, з якою повязано початок обліку використання транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, пояснення позивача про необхідність обрахування терміну використання транспортного засобу саме з дати випуску транспортного засобу судом не приймаються як належні.
Згідно листа, наданого Центром надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м.Жовті Води та Пятихатського району, підпорядкований УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, від 31.01.2015р. за вих..№83/17-7/ЦНП, автомобіль NISSAN TEANA зареєстрований за власником ОСОБА_4 30.08.2011р.
Слід звернути увагу, що позивачем у поданому позові вказано, що датою початку використання вказаного транспортного засобу слід обліковувати з дати його першої реєстрації 02.06.2011р.
Відповідно п. 267.6.1, п. 267.6.2 ст. 267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Згідно п. 267.6.3 ст. 267 Податкового кодексу України органи внутрішніх справ зобов'язані до 01.04.2015 р. подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку. З 01.04.2015 р. органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця, подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.
В п. 267.6.2 ст. 267 Податкового кодексу України встановлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.
Відповідно до п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Слід вказати, що відповідно п.116 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою КМУ № 270 від 05.03.2009р., у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.
Пунктом 117 наведених правил встановлено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.
За спливом строку зберігання поштового відправлення Верхньодніпровської ОДПІ на адресу ОСОБА_4 (вул.Пожежна, 7/33, м.Жовті Води, Дніпропетровська обл.) поштове відправлення було повернуто об'єктом поштового зв'язку відправнику, про що проставлено штапм від 25.07.2015р.
Отже, надсилання відповідачем податкового повідомлення-рішення №246-17 від 11.06.2015р. за місцем реєстрації позивача є належним повідомленням про приняте рішення, з огляду на що, суд не вбачає бездіяльності відповідача щодо не повідомлення ОСОБА_4 про прийняте податкове повідомлення-рішення №246-17 від 11.06.2015р.
Щодо твердження позивача про необхідність повідомлення адресата про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу за телефоном, номер якого зазначається відправником на поштовому відправленні, бланку поштового переказу, або за відповідним повідомленням, слід вказати, що відповідно до п.21 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою КМУ № 270 від 05.03.2009р., згадане повідомлення може бути здійснено при внутрішніх поштових відправленнях, а саме: посилки, листа чи бандеролі з оголошеною цінністю або поштового переказу, яким не є рекомендоване поштове відправлення податкового органу.
Посилання позивача на положення п.4.1.9 ст.4 Податкового кодексу України та можливість застосування контролюючим органом положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Згідно з п.4.1.9 ст.4 Податкового кодексу України, стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Принцип стабільності застосовується у разі внесення змін до елементів податків та зборів, а не при прийнятті нових податків.
Пунктом 4.3 статті 4 Податкового кодексу України передбачено, що податкові періоди та строки сплати податків та зборів установлюються, виходячи з необхідності забезпечення своєчасного надходження коштів до бюджетів, з урахуванням зручності виконання платником податкового обов'язку та зменшення витрат на адміністрування податків та зборів.
При цьому згідно п. 4.4 ст. 4 Кодексу установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу ОСОБА_5 України, а також Верховною ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.
Відповідно до ст.8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Приписи п.п.10.1.1 п.10.1 та п.10.2 ст.10 Податкового кодексу України транспортний податок відносять до місцевих податків, як податок на майно.
Відповідно до ст.27 Бюджетного кодексу України, закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.
З огляду на системний аналіз наведених правових норм, Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» ухвалений 28.12.2014 року, введено в дію положення ст. 267 ПК України, яке починаючи з 01.01.2015 року по новому встановлює, регулює, визначає об'єкт оподаткування, платників цього транспортного податку, розмір ставки, податковий період за який підлягає обчисленню та сплаті, його адміністрування податковим органом.
Транспортний податок не зважаючи на те, що він відноситься до місцевого податку, його справляння та зарахування здійснюється до місцевої ради, в той же час він є таким, що визначний та встановлений Верховною ОСОБА_5 України, яка має відповідні повноваження на це. Такі повноваження на встановлення податку з усіма його критеріями та елементами є виключною компетенцією цього органу. Таке регулювання суспільних відносин між відповідними суб'єктами органів влади в сфері податків та зборів, час їх застосування має різне правове навантаження та сферу правового впливу на такі відносини.
Згідно з п.7.3 ст.7 Податкового кодексу України, будь-які питання щодо оподаткування регулюються ним Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до нього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.
За приписами статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в розмірі і в порядку, встановленими законом.
Вирішуючи питання щодо вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності Жовтоводського відділення Верхньодніпровської ОДПІ у вигляді не надання податкової консультації на усне звернення щодо визначення терміну експлуатації автомобіля, порядку нарахування транспортного податку та надання податкового повідомлення рішення №246-17 від 11.06.2015р. про сплату транспортного податку, суд виходить із наступного.
В судовому засідання був допитаний свідок ОСОБА_3 начальник Жовтоводського відділення Верхньодніпровської ОДПІ, яка була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання або за відмову від давання показань з непередбачених законом підстав. Свідок показала, що 29.10.2015р., на усну консультацію щодо порядку та підстав нарахування транспортного податку, ОСОБА_4 було надано відповіді на поставлені питання.
Отже, вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності Верхньодніпровської ОДПІ Жовтоводське відділення у вигляді не надання податкової консультації на усне звернення щодо визначення терміну експлуатації автомобіля, порядку нарахування транспортного податку та надання податкового повідомлення рішення №246-17 від 11.06.2015р. про сплату транспортного податку судом визнаються необґрунтованими, отже такими що не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Верхньодніпровської ОДПІ Жовтоводське відділення у вигляді відмови від проставлення на письмовій заяві ОСОБА_4 від 31.10.2015р. вхідного номеру реєстрації документу суд зазначає наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 02.11.2015р. ОСОБА_4 до Жовтоводського відділення Верхньодніпровської ОДПІ подано заяву про надання податкового повідомлення рішення про нарахування транспортного податку.
На вказаній заяві Жовтоводським відділенням Верхньодніпровської ОДПІ було проставлено штамп вхідної кореспонденції із вхідною датою, проте вхідний номер (реєстраційний індекс) не проставлено.
В ході судового розгляду справи свідок також показав, що реєстраційний індекс не було проставлено, оскільки позивач звернулась як субєкт підприємницької діяльності, з огляду на що територіальний орган ДФС не зобовязаний проставляти на згаданій заяві реєстраційний індекс.
Відповідно до вказаного Порядку №271, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Відповідно до п.4 Порядку №271 звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою під час особистого прийому) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до законодавства України (у тому числі під час особистого прийому).
Аналізуючи текст вищенаведеної заяви ОСОБА_4, судом встановлено, що вказане звернення адресовано останньою як від фізичної особи, а не як від субєкт підприємницької діяльності, оскільки зумовлено винесенням податкового повідомлення рішення №246-17 від 11.06.2015р. про сплату транспортного податку у відношенні фізичної особи (громадянина) ОСОБА_4, тобто є зверненням, яке містить як вимогу про поновлення прав і захист законних інтересів позивача, так і повідомлення про недоліки в діяльності установи.
Пунктами 8, 9 Порядку №271 вказано, що реєстрація звернень громадян та встановлення параметрів контролю (за винятком звернень, що не підлягають розгляду) здійснюються у день надходження засобами Системи одночасно з попереднім опрацюванням.
За результатами реєстрації конкретному зверненню громадянина встановлюються відповідний реєстраційний індекс та дата реєстрації.
Реєстраційний індекс звернень громадян може складатися із частин, які відокремлюються одна від одної правобічною похилою рискою або тире.
Реєстраційний індекс звернень громадян має три обов'язкові частини: перша частина - формується з початкової літери прізвища заявника, а якщо звернення колективне, то перша частина індексу повинна містити значення "Колектив". У разі визначення звернення на етапі попереднього розгляду анонімним перша частина реєстраційного індексу повинна містити значення "Анонім"; друга частина - порядковий реєстраційний номер, що формується Системою під час реєстрації звернення громадянина; третя частина - формується у разі пересилання звернення громадянина первинним адресатом до органу ДФС і залежно від адресата, який перенаправив звернення, набуває цифрового значення за правилами формування в загальному діловодстві другої частини реєстраційного індексу вхідних документів.
Пунктом 15 Порядку №271 передбачено, що на вимогу особи, яка подала звернення до органу ДФС, на першому аркуші копії (другого примірника) звернення проставляється реєстраційний штамп. Така копія повертається громадянинові.
Отже звернення платника податку, як громадянина, обовязково має містити відповідний реєстраційний індекс та дату реєстрації, які разом із реєстраційним штампом проставляється на другому примірнику звернення.
В адміністративному позові ОСОБА_4 просить, зокрема визнати протиправною бездіяльність Верхньодніпровської ОДПІ Жовтоводське відділення у вигляді відмови від проставлення на письмовій заяві ОСОБА_4 від 31.10.2015р. вхідного номеру реєстрації документу, тобто оскаржує безпосередньо відмову, у звязку з чим належним способом захисту прав є саме визнання протиправною відмову від проставлення на письмовій заяві ОСОБА_4 від 31.10.2015р. вхідного номеру реєстрації документу.
На підставі вищенаведеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_4 про визнання протиправною відмову від проставлення на письмовій заяві ОСОБА_4 від 31.10.2015р. вхідного номеру реєстрації документу.
В свою чергу відсутність хоча б однієї з цих складових виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Відповідно до частини 1 статті 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 статті 87 КАС України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.
Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
Враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Верхньодніпровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області за задоволену позовну вимогу немайнового характеру. Разом з тим, заявлені позивачем витрати на харчування не відносяться до судових витрат, а надані фіскальні чеки на придбання пального і копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не дозволяють визначити витрати пально-мастильних матеріалів в граничних розмірах компенсації таких витрат.
У судовому засіданні, яке відбулось 31.03.2016 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Повний текс постанови складено 05.04.2016 року.
На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Верхньодніпровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від проставлення на письмовій заяві ОСОБА_4 від 31.10.2015р. вхідного номеру реєстрації документу.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Верхньодніпровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_6