Справа № 815/1965/15
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 р.м. ОдесаСправа № 815/1965/15

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Шеметенко Л.П.

За участю: секретаря - Вишневської А.В.

представника апелянта - Куликовського В.В. (довіреність від 25.11.2015 року)

представника третьої особи - ОСОБА_3 (довіреність від 31.07.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та скасування реєстрації декларацій,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Одеський автоскладальний завод» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позову (Т. ІІ, а.с. 185-187), просило визнати протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області по реєстрації поданих ОСОБА_4 декларації про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1, від 12.09.2011 року №ОД 5 та реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1, від 04.10.2011 року №ОД 2, скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.09.2011 року за №ОД 5 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 04.10.2011 року № ОД 2 за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначено, що ПАТ «Одеський автоскладальний завод» на підставі рішення органу місцевого самоврядування є належним користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Проте, в супереч вимогам Закону, враховуючи ту обставину, що земельна ділянка, яка розташована за вказаною адресою, у встановленому порядку громадянину ОСОБА_4 не відводилась, право власності на земельну ділянку або право користування земельною ділянкою у нього відсутнє, Інспекцією прийнято неправомірні рішення про реєстрацію декларацій про початок виконання будівельних робіт та готовність об'єкта до експлуатації. Зазначені обставини свідчать, що декларування початку виконання ОСОБА_4 будівельних робіт та готовності об'єкта до експлуатації ґрунтується на недостовірних відомостях щодо наявності у замовника права володіння або користування відповідною земельною ділянкою, а також про наявність безумовних підстав для скасування реєстрації вказаних декларацій. Оскільки оспорювані реєстраційні дії порушують права та інтереси позивача як користувача зазначеної в деклараціях земельної ділянки, позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Одеський автоскладальний завод», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування обставин справи, не відповідність висновків обставинам обставин, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме перепланування нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, поданої замовником ОСОБА_4, реєстраційний номер ОД 5 (Т. І, а.с. 153-158).

04.10.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, а саме реконструкція нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, поданої замовником ОСОБА_4, реєстраційний номер ОД 2 (Т. І, а.с. 159-164).

Інформація в зазначених деклараціях, зокрема, щодо земельної ділянки, на якій здійснюються будівельні роботи містить наступні відомості: місце розташування - АДРЕСА_1, площа - 0, 3309 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для розміщення та експлуатації виставочного майданчику; користування, документ, що посвідчує право Замовника на земельну ділянку - Договір оренди земельної ділянки від 25.04.2010 року б/н між Одеською міською радою; затвердження проектної документації - 15.04.2011 року.

Посилаючись на недостовірність цих даних, а саме щодо наявності у ОСОБА_4 правоустановчого документу на вказану земельну ділянку, проектної документації та здійснення архітектурного нагляду, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про неправомірність дій органу державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення реєстрації декларацій та їх скасування.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та необґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

За правилами ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Приписами ч. 5 ст. 34 вказаного Закону передбачено, що контроль за виконанням будівельних робіт здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, якщо така декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

Частиною 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI визначено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Аналіз наведених норм показав, що на орган державного архітектурно-будівельного контролю покладено обов`язок перевірки повноти даних, зазначених у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації під час їх подання, в той час як на замовника покладено обов`язок подання достовірної інформації.

Разом з цим, Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 918 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, зокрема, доповнено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів розділом - «Порядок внесення змін до декларації, скасування декларації», та яка набрала законної сили 31.12.2013 року.

Так, відповідно до п. 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у редакції від 31.12.2013 року (зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 918) у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Про скасування реєстрації декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Таким чином, правова норма щодо скасування Інспекцією реєстрації декларації у разі виявлення у ній недостовірних даних почала діяти з 31.12.2013 року.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності» від 20 листопада 2012 року № 5496-VI до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» внесено зміни, доповнивши його ст. 39-1.

За правилами цієї статті, у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

У вказаній редакції Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» почав діяти з 05.01.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи декларація про початок виконання будівельних робіт №ОД 5, декларація про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 2 зареєстровані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідно 12.09.2011 року, 04.10.2011 року, тобто - до набрання чинності ст. 39-1 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 14 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Колегія суддів враховує, що за правилами ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та готовність об'єкта до експлуатації за наведення у них недостовірних даних з дня набрання чинності редакції нормативно-правового акту, який передбачає вказану відповідальність, у зв'язку із чим положення ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 не можуть поширюватись на спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи конституційний принцип незворотності дії нормативно-правових актів, враховуючи, що на час виникнення спірних правовідносин таких наслідків як скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та готовність об'єкту до експлуатації за подачу недостовірних даних не існувало, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову та скасування оспорюваних декларацій.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.04.2016 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Л.П. Шеметенко