Справа № 1170/2а-3971/11
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2011-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2011 року Справа № 1170/2а-3971/11

Кіровоградський окружний адміністративний суд

в складі головуючого: судді Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання : Снісар Я.В.

представників сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Комунального підприємства «Кіровоградське водопровідне каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради»

до відповідача: Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Кіровоградське водопровіднеканалізаційне господарство Кіровоградської міської ради»звернулось до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомленнярішення від 29.09.2011 року за № /0, яким позивачу визначено податкове зобовязання у розмірі 215834,00 грн. та за штрафними санкціями 53958,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовується наступними обставинами.

15.09.2011 року спеціалістами Кіровоградської ОДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ, за результатами якої було складено акт № 880/1520/35804490.

23.09.2011 року позивачем було направлено заперечення на акт перевірки в порядку, передбаченому ст.86 Податкового кодексу України.

29.09.2011 року Кіровоградською ОДПІ винесено податкове повідомленнярішення за № 0/0, яким визначено податкове зобовязання у розмірі 215834,00 грн. та за штрафними санкціями 53958,58 грн.

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням та вважає його таким, що винесене з порушенням вимог чинного законодавства з наступних підстав.

Позивач зазначає, що податкова накладна №16918/100 виписана 31.07.2011 року, в якій вказано, що її включено до Єдиного реєстру податкових накладних, та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 10.08.2011 року, податкова декларація з ПДВ за липень 2011 року подана 18.08.2011 року.

Представник позивача в судове засідання прибув та позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на обставини, які викладені в письмових запереченнях, наданих на адресу суду.

Так відповідачем зазначено, що Кіровоградською ОДПІ при проведені перевірки та в подальшому при винесенні оскаржуваного рішення дотримано норми чинного законодавства України, тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, комунальне підприємство «Кіровоградське водопровіднеканалізаційне господарство Кіровоградської міської ради»зареєстровано виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 20.03.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО № 747672 /а.с.20/.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ст.1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», державні податкові інспекції в районах, містах, районах у містах входять до системи органів державної податкової служби.

Кіровоградська ОДПІ, в розумінні п. 7 ч.1 ст.3 КАС України, є субєктом владних повноважень, рішення якого оскаржене.

Спеціалістами податкового органу, у відповідності до вимог ст.76, п.200.10 ст.200 ПК України, проведено камеральну перевірку податкової декларації з ПДВ за липень 2011 року № від 18.08.2011 року, за результатами якої складено акт перевірки №880/1520/35804490 від 15.09.2011 року /а.с. 10-12, 16-17/.

Під час проведення перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства, а саме п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено суму податкового кредиту за липень 2011 року на суму 215834,00 грн.

Комунальне підприємство «Кіровоградське водопровіднеканалізаційне господарство Кіровоградської міської ради»оскаржило даний акт до Кіровоградської ОДПІ /а.с. 13-14/, нащо надана відповідь /а.с. 15/, якою заперечення залишено без задоволення.

На підставі акту винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 29.09.2011 року /а.с. 9/, яким позивачу нараховано грошове зобовязання з ПДВ у розмірі 269792,50 грн., з них основного платежу - 215834,00 грн. та штрафні санкції - 53958,50 грн.

Між позивачем та ВАТ "Кіровоградобленерго" укладено договір № 166 К-60 про постачання електричної енергії від 01.08.2008 року /а.с. 30-35/.

Відповідно до ч. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зобовязання за вищезазначеним договором виконані сторонами у повному обсязі, що підтверджується первинними документами, що оформлені відповідно до п. 9.2. ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні":

- рахунком - фактурою № 166К/1 /а.с. 36/,

- актом про використану електричну енергію за липень 2011 року /а.с. 37-39/,

- податковою накладною № 16918/100 від 31.07.2011 року /а.с. 18/.

Оплата товару проведена згідно порядку розрахунків, який викладений у додатку № 1 до зазначеного договору /а.с. 52-77/.

Підпунктом 201.10 ст. 201 Розділу V Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту.

При здійснення операцій з постачання товарів (послуг) платник податку продавець товарів (послуг) зобовязаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрації податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та (або) розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюються не пізніше 20 календарних днів, наступних за датою їх виписки.

Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів (послуг) податкових накладних в Єдиному реєстрі податкової накладної не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця на обовязку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобовязань за відповідний звітний період.

Так, до Кіровоградської ОДПІ було надано податкову накладну з відміткою її реєстрації в Єдиному реєстрі, яка фактично зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 10.08.2011 року /а.с. 18-19/.

Суд, дослідивши податкову накладну № 16918/100 від 31.07.2011 року встановив, що вона відповідає вимогам п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки містить:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізінгу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів та з постачання послуг нерезидентом на митній території України датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобовязаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу.

Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізінгу) є дата фактичного отримання обєкта фінансового лізінгу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари /послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.4 ст. 198 Податкового кодексу України якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є обєктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі, якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у субєкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Суд вважає, право на віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, як сплачених, так і нарахованих, виникає за правилами першої події: або фактичної сплати коштів (в т.ч. податку на додану вартість) продавцю в оплату придбаних товарів (робіт, послуг), або отримання податкової накладної, в якій зазначені суми податку на додану вартість, що засвідчує факти придбання платником податків товару (робіт, послуг).

Те, що податкова накладна зареєстрована 10.08.2011 року, свідчить про те, що платник податку зміг її отримати раніше 10 числа. Строк реєстрації при цьому витриманий податковий кредит по податковій накладній, виписаної 31.07.2011 року та зареєстрованої 10.08.2011 року, належить до включення в податкову декларацію по ПДВ за липень 2011 року.

В даному випадку, позивач зміг довести правомірність звернення до суду з позовними вимогами, а тому за таких обставин суд дійшов висновку, що Кіровоградською ОДПІ було неправомірно винесено податкове повідомленнярішення №/0 від 29.09.2011 року.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, позивач зміг довести правомірність звернення до суду з позовними вимогами, а тому за таких обставин адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач сплатив судовий збір в розмірі 3,40 грн., що підтверджується квитанцією № 981136.217.1 від 12.10.2011 року/а.с.2/, а тому дана сума підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 86, 159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кіровоградської ОДПІ від 29.09.2011 року № /0, яким позивачу визначено суму зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 215834,00 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 53958,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь комунального підприємства «Кіровоградське водопровідне каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради»судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом