Справа № 822/407/16
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/407/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіДанилюк У.Т.
при секретаріЯворській І.Ю.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "КАМ'ЯНЕЦЬ - ПОДІЛЬСЬКАВТОАГРЕГАТ" до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.11.2015 р. № (в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 55710 грн., в т.ч. 44568 грн. за основним платежем та 11142 грн. за штрафними санкціями), № на загальну суму 33375 грн. та № на суму 7199 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що висновки відповідача, які викладені в акті перевірки та котрі стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, не відповідають вимогам законодавства.

Вказує, що перевіряючими було фактично проігноровано докази наявності ділової мети при реалізації на експорт ООО "ТД "РУСКРАЗ" (Росія) автомобільного шасі КрАЗ, а отримання суми доходу у гривневому еквіваленті у сумі, меншій від витрат на придбання (купівлі), відбулась з незалежних від підприємства причин - зміною курсу національної валюти.

Також відповідачем не було досліджено фактичні обставини продажу готової (виробленої) продукції за цінами, нижчими від її собівартості, на наявність розумних економічних або інших причин.

Крім того, підприємство здійснює свою діяльність на власний ризик, а висновки відповідача про те, що операції вчинені не у межах господарської діяльності, оскільки вони не спрямовані на отримання доходу - не відповідають законодавству.

Також зазначив, що продукція була виготовлена підприємством до 1992 року, тому ПДВ на її вартість не нараховувалась.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі, посилаючись на правомірність оскаржуваних рішень, на підтвердження чого нею були подані заперечення та доповнення до заперечення на позов.

Відмітила, зокрема, що у позивача відсутні обґрунтовані економічні причини укладення угод за ціною, нижчою за виробничу собівартість та суму придбання, тому, враховуючи правову позицію Верховного суду України у постанові від 09.06.2015 р., віднесення таких операцій до господарських в частині такого перевищення було здійснено позивачем протиправно.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, враховуючи наступне.

Як встановлено судом, в період з 15.10.2015 року по 11.11.2015 року працівниками відповідача було проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ "КАМ'ЯНЕЦЬ - ПОДІЛЬСЬКАВТОАГРЕГАТ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2014 р., про що складено акт №816/22-09-22-01/00232130 від 18.11.2015 р.

В акті перевірки було встановлено порушення норм Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем:

- занижено податок на прибуток за 2014 р. в сумі 74601 грн.;

- завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 р. в сумі 291326 грн.;

- занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет всього в сумі 22250 грн. за січень-лютий та жовтень-листопад 2014 р.;

- завищено суму зарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість всього в сумі 7199 грн. за березень-травень 2014 р.;

- завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за грудень 2014 р. в сумі 8722 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 30.11.2015 року:

- № (яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 74601 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 18650,25 грн.);

- № (яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 22250 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 11125 грн.);

- № (яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 15921 грн., в т.ч. суму зарахованого завищення від'ємного значення, яка була врахована у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди в розмірі 7199 грн.

Висновки відповідача, викладені в акті перевірки, базуються на наступному.

Зокрема, податковим органом зазначається про завищення ПАТ "КАМ'ЯНЕЦЬ - ПОДІЛЬСЬКАВТОАГРЕГАТ" собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) за 2014 р. на 247601 грн. в результаті включення до її складу витрат на виробництво готової продукції (собівартості) та витрат на придбання товарів в сумі, що перевищує доходи від реалізації такої готової продукції та товарів, - тобто витрат, не пов'язаних із провадженням господарської діяльності підприємства, оскільки вони не призвели до отримання доходу від цієї діяльності внаслідок перевищення собівартості реалізованої готової продукції та реалізованих товарів над доходами від їх реалізації.

Так, перевіркою встановлено факти реалізації ПАТ "КАМ'ЯНЕЦЬ - ПОДІЛЬСЬКАВТОАГРЕГАТ" готової продукції (вузли, деталі, запчастини до автомобілів КрАЗ) за цінами, нижчими від її собівартості. Всього за 2014 р. по таких фактах реалізації сума перевищення собівартості реалізованої готової продукції над доходами від її реалізації становить 173396 грн.

Також перевіркою встановлено здійснення ПАТ "КАМ'ЯНЕЦЬ - ПОДІЛЬСЬКАВТОАГРЕГАТ" реалізації покупних товарів за цінами, нижчими від ціни їх придбання. А саме, у вересні 2014 р. товариством було придбано у ПАТ "АвтоКрАЗ" автомобільне шасі КрАЗ в кількості 1 шт на суму 1043760 грн. (в т.ч. ПДВ 173960 грн., тобто вартість придбання шасі становить 869800 грн.), а в жовтні 2014 р. вказане шасі реалізовано на експорт ООО "ТД "РУСКРАЗ" (м.Москва, РФ) на суму 2515000 рос. руб., що в еквіваленті (по курсу 0,31634 грн./руб.) становить 795595,10 грн. (накладна №352 від 17.10.2014 р., МД №012196 від 17.10.2014 р.). Таким чином, сума перевищення собівартості придбаних та реалізованих товарів (автомобільного шасі КрАЗ) над доходами від їх реалізації становить 74205 грн. (869800 - 795595,1).

Отже, частина витрат на виробництво готової продукції (собівартості) в сумі 173396 грн. та на придбання товарів в сумі 74205 грн. не підлягає відображенню в податковому обліку та, відповідно, не відноситься до складу витрат підприємства.

Також, за даними перевірки на вартість матеріалів, робіт, послуг та необоротних активів у сумі перевищення собівартості готової продукції над доходами від її реалізації (тобто використаних не в господарській діяльності товариства), необхідно нарахувати податкові зобов'язання з ПДВ в сумі 23330 грн.

Фактично ПАТ "КАМ'ЯНЕЦЬ - ПОДІЛЬСЬКАВТОАГРЕГАТ" нарахування податкових зобов'язань з ПДВ по операціях з реалізації готової продукції за цінами, нижчими від її собівартості, не проводилось.

Також, при придбанні у ПАТ "АвтоКрАЗ" автомобільного шасі позивачем сформовано податковий кредит з вартості його придбання у сумі 173960 грн., однак в зв'язку з тим, що вартість придбання шасі перевищує суму доходу від його реалізації на 74205 грн., тому вказаний товар в частині такого перевищення використано в господарських операціях, що вчинені не у межах господарської діяльності. В результаті цього перевіркою встановлено заниження товариством податкових зобов'язань з ПДВ по операціях з реалізації товарів за цінами, нижчими від ціни їх придбання, в сумі 14841 грн. (74205 * 20%).

Отже, перевіркою встановлено також заниження податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 38171 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. "г" п.п.198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

За приписами п. 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Крім цього, відповідно до п.п. 138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно п.138.6 ст.138 ПК України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Відповідно до п.138.8 ст.138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п.п. 14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, згідно наведених норм законодавства діяльність особи, пов'язана з реалізацією товарів, надання послуг повинна бути направлена на отримання доходу, що є метою одержання економічного ефекту від результатів господарської діяльності (діловою метою). Зв'язок витрат платника податків із його господарською діяльністю є однією з основоположних засад, з якими законодавець пов'язує можливість віднесення витрат на оплату товарів (послуг) до складу витрат, а сум ПДВ у їх ціні до складу податкового кредиту.

Відповідність операції з придбання товарів (робіт, послуг) цілям господарської діяльності є необхідною умовою включення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу витрат, а ПДВ у їх ціні - до складу податкового кредиту. Отже, завідома для платника податків збитковість господарської операції, як правило, виключає підстави для збільшення у податковому обліку витрат та/або податкового кредиту, оскільки таке у більшості своїй свідчить про відсутність ділової мети у такої господарської операції як притаманної риси господарської діяльності.

Разом з цим, збитковість господарської операції, в тому числі і завідома, може бути обумовлена об'єктивними причинами, через які така операція є виправданою і в цілому відповідає загальновизнаним правилам ведення господарської діяльності.

Отже, при здійсненні платником податку господарської діяльності можливі збиткові операції. Проте віднесення таких операцій до господарських можливе у випадках обґрунтування платником податку економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною, нижчою за виробничу собівартість.

Вказана правова позиція зазначена постанові Верховного суду України від 9 червня 2015 року по справі №817/2197/13-а.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу (у вказаній справах - з підстави п.1), є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що позивачем під час судового розгляду справи не було надано жодних пояснень щодо необхідності реалізації товариством готової (виробленої) продукції (вузлів, деталів, запчастин до автомобілів КрАЗ) за цінами, нижчими від її собівартості.

Позивач лише вказує на те, що продукція була виготовлена до 1992 року, тому ПДВ на її вартість не нараховувалась, однак такі посилання є безпідставними та суперечать чинному законодавству, враховуючи наступне.

Так, згідно п.п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є, зокрема, операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

При цьому, відповідно до п.п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Стосовно продажу автомобільного шасі, вартість придбання якого згідно висновків акту перевірки перевищує суму доходу від його реалізації, суд звертає увагу на наступне.

Додаткова угода №3 (до договору №15-П від 05.05.2014 р., укладеного між позивачем та ООО "ТД "РУСКРАЗ" (Росія)) по реалізації шасі на суму 2515000 рос. рублів на експорт була укладена позивачем 10.09.2014 р. - що згідно курсу НБУ на таку дату (3.4980 рос. рублів за 10 грн.) становить 879747 грн. (тому позивач вказує, що мав на меті отримати дохід в сумі 9947 грн., оскільки придбане шасі за 869800 грн.).

Проте купівля такого шасі за 869800 грн. позивачем відбулась згідно додаткової угоди №10, підписаної 22.09.2014 р., лише 30.09.2014 р. (згідно накладної на відпуск ТМЦ №10390 від 30.09.2014 р. та податкової накладної №170 від 30.09.2014 р.), - тому на дату купівлі позивачем такого шасі він уже завідомо знав про збитковість такої операції (згідно курсу НБУ станом на 30.09.2014 р. (3.2877 рос. рублів за 10 грн.) 2515000 рос. рублів становило 826856,55 грн., станом на 29.09.2014 р. (3.3334 рос. рублів за 10 грн.) - 838350,1 грн.).

Продаж же шасі згідно накладної №352 та митної декларації на експорт був здійснений 17.10.2014 р. (що в еквіваленті по курсу 3,1634 рос. рублів за 10 грн.) становило 795595,10 грн.

Таким чином, посилання позивача на курсову різницю є безпідставними, при цьому ним не було надано належних пояснень щодо факторів формування ціни продажу автомобільного шасі, яке не було у його власності (додаткова угода про продаж була укладена раніше, 10.09.2014 р., за угоду про купівлю, яка була підписана лише 22.09.2014 р.), та яке було фактично отримано 30.09.2014 р., тобто було набуте у власність для продажу уже із завідомою збитковістю.

Отже, купівля та продаж позивачем шасі на експорт за ціною, яка була значно нижчою за ціну його придбання, не була зумовлена характером виробничої або іншої господарської діяльності, оскільки не мала на меті отримання доходу від цих операцій, що свідчить про завідому збитковість такої операції та про домінування податкової вигоди.

Таким чином, ділова мета операцій товариства, вказаних в акті перевірки, є недобросовісною, що виключає можливість вважати ці операції в частині вищевказаного перевищення як такі, що вчинені в межах господарської діяльності платника податку.

Враховуючи наведене, суд погоджується з висновком податкового органу про те, що ПАТ "КАМ'ЯНЕЦЬ - ПОДІЛЬСЬКАВТОАГРЕГАТ" не надано обґрунтування наявності розумних економічних або інших причин (ділової мети) укладення угод купівлі-продажу за цінами, нижчими від виробничої собівартості або придбання.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства та правової позиції Верховного суду України, суд приходить до висновку, що відповідачем доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 159-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11 травня 2016 року

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк
"Згідно з оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк