Справа № 820/10986/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 травня 2016 р. № 820/10986/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зінченка А.В.

Суддів - Тітова О.М., Спірідонова М.О.

При секретарях - Алавердян Е.А., Кікоян Г.О.

За участі:

Представника позивача - Савві Л.Є.

Представника відповідача ДФС - Ковальчука Т.О.

Представника відповідача МГУ ДФС - Троцко Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові міжрегіонального головного управління ДФС, міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників та державної фіскальної служби про скасування рішень та визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, АТ «ХАРП», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому після уточнення позовних вимог просив суд: скасувати винесене 09.09.2015 року СДПІ з обслуговування ВПП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС рішення №6/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску; визнати незаконними дії Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків по незабезпеченню розгляду скарги від 17.09.2015 року № 283/54 та передачі її на розгляд до Державної фіскальної служби України; скасувати винесене 15.10.2015 року Державною фіскальною службою України рішення № 21750/6/99-99-10-01-07-25.

У судовому засіданні представник відповідача заявлений позов підтримала у повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що відповідачами при розгляді скарги порушено Порядок розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 452 та зазначила, що з урахуванням абз.6 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Представник відповідачів, СДПІ з обслуговування ВПП у м.Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби та Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби-Центральний офіс з обслуговування великих платників податків, у судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просив у задоволенні вимог відмовити, пославшись на те, що скарга підприємства на адресу органу не надходила, а отже порушення щодо її розгляду відсутні.

Представник відповідача, ДФС України, адміністративний позов не визнав, надав суду письмові заперечення у яких зазначив, що розгляд скарги позивача від 17.09.2015 року проведено у відповідності до Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 452.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

09.09.2015 року начальником СДПІ ОВП у м.Харкові МГУ ДФС відносно позивача прийняте рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 6/, яким на підставі ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено штраф - 325104,68 грн. та нарахована пеня у розмірі 140762,95 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідач звернувся зі скаргою від 17.09.2015 року № 283/54 до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників.

За результатами розгляду скарги Державною фіскальною службою України 15.10.2015 року прийняте рішення № 21750/6/99-99-10-01-07-25 про залишення скарги без розгляду через порушення Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року № 452.

Щодо позовної вимоги про скасування рішення ДФС України від 15.10.2015 року № 21750/6/99-99-10-01-07-25, суд зазначає наступне.

Із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що ДФС України за вих. № 21750/6/99-99-10-01-07-25 від 15.10.2015 позивача повідомлено про те, що за результатами розгляду його скарги від 17.09.2015 року № 283/54 остання залишена без розгляду з підстав недотримання при поданні скарги вимог Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року № 452

Суд зазначає, що Порядок подання та розгляду органами податкової служби скарг на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених ч.ч.10,11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» врегульовані Порядком розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 452 ( у ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі по тексту Положення № 452).

Відповідно до п. 4 Положення № 452 при розгляді скарги податковий орган перевіряє законність і обґрунтованість винесення вимоги або рішення, що оскаржується, і приймає одне з таких рішень: залишає вимогу або рішення, що оскаржується, без змін, а скаргу - без задоволення; скасовує в певній частині вимогу або рішення, що оскаржується, не задовольняє скаргу в певній частині; скасовує в повному обсязі вимогу або рішення, що оскаржується, і задовольняє скаргу; направляє скаргу на новий розгляд до відповідного територіального контролюючого органу; залишає скаргу без розгляду.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення. Рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Суд звертає увагу позивача на те, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування має право оскаржити в суді рішення контролюючого органу про нарахування штрафу/пені.

Відповідно, рішення ДФС України від 15.10.2015 року № 21750/6/99-99-10-01-07-25 про залишення скарги без розгляду, яке оскаржує позивач, не є по своїй природі тим рішенням контролюючого органу, яке породжують, змінює або припиняє права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, а отже не породжує для підприємства жодних правових наслідків.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в цій частині вимог адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконними дій Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків по незабезпеченню розгляду скарги від 17.09.2015 року № 283/54 та передачі її на розгляд до Державної фіскальної служби України, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач не погодившись із рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.09.2015 року № 6/ скористався правом адміністративного оскарження, визначеному положеннями ст..25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до положень п.п.2.2-2.4 Порядку № 452 скарга № 283/54 від 17.09.2015 року направлена рекомендованим листом на адресу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків з одночасним повідомленням територіального органу, рішення якого оскаржується - а.с.21-27.

Згідно поштового повідомлення К040 вказана скарга з долученими до неї документами отримана Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, що підтверджується підписом уповноваженої особи та скриншотом з сайту Укрпошти - а.с.27,107.

Пунктом 4.1. Порядку № 452 визначено, що орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис.

Проте як встановлено в судовому засіданні станом на день розгляду справи відповіді від Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків за результатами розгляду скарги від 17.09.2015 року № 283/54 на адресу підприємства не надходило.

Проте із наявної у матеріалах справи інформації Департаменту інфраструктури ДФС України від 25.12.2015 року № 1667/99-99-03-01-01-18 встановлено, що скарга позивача від 17.09.2015 року № 283/54 вкинута до скриньки ДФС України 22.09.2015 року та відповідно зареєстрована 22.09.2015 року у за № 27832/6 -а.с.77 та розглянута.

Про результати розгляду скарги позивача повідомлено листом від 15.10.2015 року № 21750/6/99-99-10-01-07-25, у якому зазначено, що скарга від 17.09.2015 року № 283/54 залишена без розгляду з підстав недотримання при поданні скарги вимог Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року № 452 - а.с.28-29.

Частиною першою статті 71, ч.1 ст.81 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено відсутності порушень Порядку № 452 при розгляді скарги, а отже вимоги про визнання незаконними дій Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків по незабезпеченню розгляду скарги від 17.09.2015 року № 283/54 та передачі її на розгляд до Державної фіскальної служби України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про скасування винесеного 09.09.2015 року СДПІ з обслуговування ВПП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС рішення №6/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску суд зазначає наступне.

В судовому засіданні як на підставу задоволення позовної вимоги позивач посилається на положення абз.6 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», проте суд не погоджується з позицією позивача з наступних підстав.

Абз.6 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 4.5. Положення № 452 (у ред. чинній на момент вчинення спірних правовідносин) у разі скасування вимоги або рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та накладення штрафу вони вважаються відкликаними з дня прийняття рішення органу доходів і зборів вищого рівня про повне або часткове задоволення скарги, про що зазначається в рішенні відповідного органу доходів і зборів.

З урахуванням зазначених вище положень, суд приходить до висновку, що у випадку задоволення скарги заявника рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та штрафних санкцій вважається відкликаним, а отже не вимагає скасування в судовому порядку, інших доказів протиправності оскаржуваного рішення позивачем суду не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено протиправності оскаржуваного рішення, а отже вимога про скасування рішення від 09.09.2015 року №6/ є не доведеним та таким, що не підлягає задоволенню.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача частково правомірними та такими, що частково ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 160-163, 167, 254 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників по незабезпеченню розгляду скарги Публічного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» вих. №283/54 від 17 вересня 2015 р. та передачі її на розгляд Державній фіскальній службі України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова в повному обсязі виготовлена 12 травня 2016 року.

Головуючий суддя А.В. Зінченко

Судді О.М. Тітов

М.О. Спірідонов