Справа № 489/992/16-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/992/16-а
Номер провадження 2-а/489/81/16
Постанова

Іменем України

29 квітня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Департаменту патрульної поліції (далі-відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,

встановив

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що ним правила ПДР порушені не були, у зв'язку з чим постанова є необґрунтованою.

Просив суд скасувати постанову від 25.02.2015 та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

25.04.2016 до суду від представника відповідача надійшло заперечення, в якому вказують, що позивач не подав жодного доказу на обґрунтування своєї позиції. Постанову від 25.02.2015 вважають такою, що винесена правомірно.

Ухвалою суду від 29.04.2016, занесеною до журналу судового засідання замінено первісного відповідача рядового ОСОБА_2 на Департамент патрульної поліції.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, надала суду письмові заперечення.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

25.02.2016 поліцейським ПС 1 роти 2 батальйону рядовим ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №475604, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Встановлено, що позивач здійснюючи рух по вул. Бутоми, 2 не надав переваги у русі пішоходам, чим порушив п.п. 18.1 ПДР України.

Як вбачається зі змісту рапортів від імені рядового поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позивач, наближаючись на своєму автомобілі до неврегульованого пішохідного переходу (на якому знаходилось три людини) проїхав та не зупинився перед ним, чим створив перешкоду пішоходам, які знаходились на цьому пішоході.

Як стверджує позивач правил дорожнього руху він не порушував, наближаючись до вказаного пішохідного переходу він зменшив швидкість і переконавшись в безпеці руху на пішохідному переході продовжив рух без зупинки вибравши безпечну траєкторію і швидкість руху. Вказав, що пішоходи стояли на узбіччі і не виявляли наміру переходити дорогу тому після зменшення швидкості він, переконавшись що не створює перешкод проїхав пішохідний перехід.

Згідно з п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Тобто, вимога цього пункту передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах (позначених дорожніми знаками чи розміткою, або ж на регульованих пішохідних переходах, де світлофор працює у режимі миготіння жовтого сигналу) пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони вступили на перехід.

Для виконання вимоги цього пункту водій транспортного засобу обов'язково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він поступається дорогу, тобто знизити швидкість, якщо цього достатнього для того, щоб дати дорогу, або ж зупинитися. Забороняється здійснювати об'їзд пішохода, що знаходиться на пішохідному переході, незалежно від відстані між ним і транспортним засобом, а також збільшувати швидкість з метою «проскочити» перед пішоходом, який ступив на нерегульований пішохідний перехід.

Таким чином, водій повинен врахувати можливі маневри пішохода на пішохідному переході (пішохід може зупинитися, передбачаючи небезпеку - побігти, уповільнити хід) і передбачити можливий розвиток ситуації: якщо ймовірно, що шляхи руху пішохода (незалежно від того, як він рухається) і транспортного засобу можуть перетнутися на переході, - виключити такі ситуації, тобто дати дорогу пішоходу.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП до адміністративної відповідальності притягується водій транспортного засобу за порушення правил проїзду пішохідних переходів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на те, що пішохід перебував на узбіччі, а представник відповідача стверджує, що пішоходи вже перебували на пішохідному переході.

Разом з тим з оглянутої копії спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення як джерела доказу фактичних обставин, вбачається, що в них не міститься жодного доказу порушення позивачем п. 18.1 ПДР України, а сам позивач вчинення ним правопорушення категорично заперечує.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Рапорти, складені співробітниками поліції не є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, оскільки в іншому значенні порушувався би механізм захисту прав людини. Рапорт за своєю правовою природою це суб'єктивна доповідь працівника правоохоронного органу певних обставин або події.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи, обставини складу правопорушення (показання свідків, відеофіксація тощо).

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію константував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Відповідачем не викладено жодних заперечень та не надано жодних належних доказів правомірності дій посадової особи та на спростування доводів, викладених в поясненнях позивача, що підтверджуються матеріалами справи та наведеними законодавчими нормами.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, який регулює порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252, 251 КУпАП).

Аналогічні положення містить п. 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 25.02.2016 року є обґрунтованими, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Щодо закриття провадження у справі, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цих вимог, оскільки це виходить за межі процедури оскарження постанови до суду в порядку КАС України та скасування постанови є достатнім способом захисту порушеного права позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 293 КУпАП суд

постановив

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження - задовольнити частково.

Постанову серії ПС2 № 475604 від 25.02.2016 винесену у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя В. В. Кокорєв