Справа № 205/2148/16-а
Суддя: Басова Н. В.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21.04.2016 Єдиний унікальний номер 205/2148/16-а
П О С Т А Н ОВ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Басової Н.В.

при секретарі Сахончик Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти сьомого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 14 березня 2016 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що постановою ПС2 № 470512 від 04 березня 2016 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вказує, що не згоден з вказаною постановою, оскільки не порушував ПДР України, після зупинки до позивача підійшов працівник поліції і попросив предявити документи. Документи позивач предявив, та запитав в чому причина зупинки, патрульний зазначив, що позивач начебто під час керування транспортним засобом користувався засобами мобільного звязку, що є порушенням п. 2.9 д ПДР, і на прохання позивача надати докази, інспектор відмовився та зазначив, що показів самих патрульних є цілком достатньо. Позивач просив визнати протиправною бездіяльність посадової особи інспектора роти сьомого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі постанови у справі про адміністративне правопорушення від 04 березня 2016 року серії ПС2 № 470512 про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП; визнати протиправними дії посадової особи інспектора роти сьомого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення від 04 березня 2016 року серії ПС2 № 470512 про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 04 березня 2016 року серії ПС2 № 470512; справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити

Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Від відповідача 1 інспектора роти сьомого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 надійшла письмова заява разом письмовими запереченнями, згідно якої просив слухати справу у його відсутність, адміністративну позовну заяву не визнав в повному обсязі та просив відмовити в її задоволенні.

Відповідач 2 у судове засідання не зявився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ПС2 № 470512 від 04 березня 2016 року, прийнятою інспектором роти сьомого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Люлька Дмитром Олеговичем, на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. (а.с.7).

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 04 березня 2016 рокуу м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем під час руху транспортного засобу користувався засобами мобільного звязку, що є порушення п. 2.9 д Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, а саму постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова складена з порушенням норм законодавства, а обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності.

Позивач зазначає, що під час складення постанови йому не було надано доказів скоєння адміністративного правопорушення, працівник поліції не зміг конкретно назвати яке саме правопорушення він скоїв, не було розяснено його права, а також порядку оскарження постанови. Також позивач посилається на порушення відповідачем вимог ст. 279, 280 КУпАП.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, обєкт правопорушення в складі адміністративного правопорушення відсутній, що виключає в даному випадку адміністративну відповідальність ОСОБА_1.

Крім того, частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Викладене, на думку суду, свідчить про фактичну відсутність обєктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд зважає на те, що зазначена вище позиція позивача, у виправдання його дій, не знайшла свого спростування в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає необхідним задовольнити частково позовні вимоги позивача по справі.

Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, заперечення інспектора, які маються в матеріалах справи не містять жодних посилань на порушення позивачем ПДР України.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81(в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121,статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1,статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128,129,статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

У звязку з чим вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність посадової особи інспектора роти сьомого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі постанови у справі про адміністративне правопорушення від 04 березня 2016 року серії ПС2 № 470512 про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9-11, 122 ч.2, 247 ч.1п.1 КУпАП, ст. ст. 7, 8, 11, 17, 70, 71, 86, 104, 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти сьомого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії інспектора роти сьомого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1.

Постанову серії ПС2 № 470512 від 04 березня 2016 року інспектора роти сьомого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Басова