Справа № 2-а/1970/2701/12
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2012-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2701/12

"25" липня 2012 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бабюка П.М. при секретарі судового засідання Михайловській Н.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Тернопільському районі про повернення сплаченого збору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі (надалі відповідач або УПФУ в Тернопільському районі), про зобовязання УПФУ в Тернопільському районі повернути безпідставно сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 4722,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 23.03.2012 року придбала вперше для себе квартиру, а тому, у відповідності до п.9 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»звільнена від сплати такого збору, однак відповідачем відмовлено у поверненні сплачених коштів в добровільному порядку.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів вказаних у позовній заяві та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з мотивів викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Вказав, що при зверненні до УПФУ в Тернопільському районі із заявою позивачем не подано належних доказів, які доводять наявність у нього права на звільнення від сплати збору

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд встановив наступне.

23.03.2012 ОСОБА_1, згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 (номер у реєстрі нотаріальних дій 532) придбала квартиру, яка розташована за адресою вул. Микулинецька, 42/31, смт. Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області.

Під час придбання вказаної квартири позивачем сплачено 4722,10 грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується квитанцією № від 23.03.2012 та довідкою УДКСУ у м. Тернополі від 17.07.2012 №1719.

Пунктом 8 ст. 2 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" передбачено що, обєктом оподаткування для платників збору визначених п.9 ст. 1 цього Закону, є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна. На обов'язкове державне пенсійне страхування для підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності та фізичних осіб, які придбавають нерухоме майно встановлюються ставки збору на рівні 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна (пункт 10 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно п. 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03 листопада 1998 року, (надалі - Порядку) передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Аналізуючи наведені норми суд констатує, що із загального правила про обовязковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

На заяву позивача від 13.06.2012 про повернення вказаного збору УПФУ в Тернопільському районі надало відповідь від 21.06.2012 №2172/04 у якій вказано, що повернути збір немає підстав через відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно запропоновано вирішувати вказане питання в судовому порядку.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Суд відмічає, що станом на час придбання позивачем нерухомості як і станом на час розгляду справи в Україні відсутня повна можливість перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, зокрема щодо придбання житла за кордоном чи до формування Державного реєстру правочинів.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміна «придбавають житло вперше», що міститься у п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.00 р. № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України, як уповноваженого субєкта владних повноважень зобовязана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобовязана сплачувати збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобовязана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами.

При цьому згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин УПФУ в Тернопільському районі (відповідач) не довів, що позивач придбав житло згідно договору від 23.03.2012 року не вперше, а позивачем подано докази які доводять наявність у нього права на звільнення від сплати збору, а саме: витяг з Державного реєстру правочинів №11144806 від 26.03.2012; довідка ТОВ «міське бюро технічної інвентаризації»від 12.07.2012 №22367, довідка ПАТ «Державний ощадний банк України»видана ТВБВ №10019/08 філія-Тернопільське Обласне управління АТ «Ощадбанк»від 18 липня 2012 року за №1826, копія квитанції № від 23.03.2012 та довідка УДКСУ у м. Тернополі від 17.07.2012 №1719.

За сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо повернення помилково сплачених коштів при укладені договору купівлі продажу нерухомого майна від 23.03.2012 на суму 4722,10 грн.

Пунктом 5 «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевих бюджетів», затвердженого наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 року №226 (далі Порядок повернення коштів) передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції.

Враховуючи наведене, для повернення вказаних коштів УПФУ в Тернопільському районі надає до органу Державного казначейства України відповідне подання.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що для повного захисту прав та інтересів позивача слід зобов'язати УПФУ в Тернопільському районі надати подання до управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 4722,10 грн. перерахованих відповідно до квитанції №110564078 від 23.03.2012.

Керуючись ст. ст. 11, 70-72, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі надати подання до управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області про повернення ОСОБА_1 (Тернопільська область, смт. Велика Березовиця, вул..Микулинецька42/31, ін. номер НОМЕР_1) помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 4722,10 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять дві грн. 10 коп.) перерахованих відповідно до квитанції №110564078 від 23.03.2012.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядок і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

В повному обсязі постанова складена 26 липня 2012 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.