Справа № 201/281/16-а(2-а/201/10/2016)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2016 рокусправа № 201/281/16-а(2-а/201/10/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2016 року у справі № 201/281/16-а (2-а/201/10/2016) за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, в якому просив:

- визнати протиправними дії пенсійного фонду щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного утримання відповідно до ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» в редакції від 15 грудня 1992 року, яка діяла на момент його виходу у відставку;

- зобов'язати здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» в редакції від 15 грудня 1992 року, яка діяла на момент його виходу у відставку, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на вересень 2015 року без будь-якого оподаткування та стягнути на його користь понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з квітня 1990 року по 31 грудня 2010 року займав посаду голови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, загальний стаж роботи на посаді судді склав понад 28 років. Постановою Верховної Ради України від 02 грудня 2010 року № 2762-VI «Про звільнення суддів» позивач був звільнений з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку. На підставі зазначеної постанови наказом Бабушкінського районного суду «Про відрахування судді ОСОБА_1.» від 31 грудня 2010 року за № 171-К позивач відрахований зі штату Бабушкінського районного суду 31 грудня 2010 року у зв'язку з виходом у відставку. На підставі довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, органом пенсійного фонду було призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання в сумі 7299,04 грн. На виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2014 року відповідач перерахував позивачу довічне грошове утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області по заробітній платі станом на грудень 2013 року. Отримавши від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на вересень 2015 року, 30 вересня 2015 року звернувся до пенсійного фонду із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. 22 жовтня 2015 року за вих.№ 9618/05/27 отримав відповідь про відмову в перерахунку такого утримання в зв'язку з тим, що нормативних документів про підвищення заробітної плати державним службовцям не приймалось, та відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо пенсійного забезпечення» з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення таких осіб. Дії щодо відмови органу пенсійного фонду у перерахунку довічного грошового утримання позивач вважає протиправними, у зв'язку з чим звернувся до суду за їх оскарженням.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2016 року позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного утримання відповідно до ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» в редакції від 15 грудня 1992 року, яка діяла на момент виходу ОСОБА_1 у відставку. Зобов'язано управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» в редакції від 15 грудня 1992 року, яка діяла на момент виходу ОСОБА_1 у відставку, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на вересень 2015 року.

Обґрунтовуючи постанову, суд першої інстанції послався на те, що вимоги позивача є правомірними, оскільки діючим законодавством чітко визначено, що розмір довічного утримання, який призначено та виплачується судді у відставці, розраховується із розміру грошового утримання працюючого судді, тому у разі збільшення розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, повинен збільшуватися розмір довічного грошового утримання судді у відставці.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська звернулось з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2016 року, у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Зазначає, що вимоги позивача та рішення суду не відповідають нормам матеріального права, оскільки відповідно до ч.4 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється лише у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України. При цьому, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Як вказує відповідач, факту зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України позивач не довів, довідку про розмір грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України не надав.

Також вказало, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2014 року у справі №804/1578/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська зобов'язано здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області по заробітній платі станом на грудень 2013 року. На виконання названих рішень органом пенсійного фонду здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2013 року у розмірі 90% суми заробітної плати станом на грудень 2013 року. А відтак, з урахуванням приписів ч.2 ст.14, ч.1 ст.255 КАС України, підстави для проведення повторно перерахунку утримання відсутні.

Відповідач також зазначив, що відповідно до ч.5 «Прикінцевих положень» Закону України «По внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про держану службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Таким чином, управління не має підстав для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

З огляду на викладене, відповідач вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню.

Колегією суддів у відповідності до приписів ст.55 КАС України здійснено процесуальну заміну відповідача з Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська на правонаступника - Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську.

У судовому засіданні представник відповідача доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав в повному обсязі. Позивач проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись приписами ст.195 КАС України та здійснюючи перегляд постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював головою суду та суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з квітня 1990 року по 31 грудня 2010 року. Постановою Верховної Ради України від 2 грудня 2010 року № 2762-VI «Про звільнення суддів» позивач був звільнений з посади судді, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

На підставі зазначеної Постанови, наказом Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська «Про відрахування судді ОСОБА_1 від 31 грудня 2010 року за №171-К позивач був відрахований зі штату суду 31 грудня 2010 року, у зв'язку з виходом у відставку.

Отримавши від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на вересень 2015 року, 30 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

22 жовтня 2015 року за вих.№ 9618/05/27 позивач отримав відповідь про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, з посиланням на те, що нормативних документів про підвищення заробітної плати державним службовцям не приймалось, та відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо пенсійного забезпечення» з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення таких осіб.

Здійснивши аналіз діючого законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з п. п, 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах, повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, а саме: заробітної плати, пенсії, щомісячного довічного грошового утримання тощо, надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Умови призначення і порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на момент виходу позивача у відставку (02.12.2010 р.) встановлювались ст.43 закону України "Про статус суддів".

Пункт 4 ст. 43 закону України "Про статус суддів", зокрема, передбачав: "Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання...".

Згідно з положеннями статті 58 Конституції України, яка, зокрема, передбачає, що "закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, слід дійти висновку, що норми ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, на які посилається відповідач, не можуть регулювати порядок перебування у відставці та обмежувати права особи, яка вийшла у відставку під час дії ч.4 ст. 43 закону України "Про статус суддів".

Оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Таким чином, виходячи з норм ст.58 Конституції України та висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, слід дійти висновку, що матеріальні та соціальні гарантії судді у відставці, які були встановлені на день виходу у відставку, не можуть бути обмежені або скасовані ані новими законами, ані внесенням змін до чинних законів.

Оскільки на день виходу позивача у відставку умови і порядок призначення, виплати та перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці були визначені статтею 43 Закону України "Про статус суддів", вимоги позивача стосовно перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із 90% нового розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, є законними та обґрунтованими.

Крім того, колегія суддів, вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 1 статті 2 розділу І Закону від 8 липня 2011 року № 3668-УІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668), зокрема, передбачено, що максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, згідно до абзацу першого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668 обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Виходячи з аналізу вищевикладених норм Закону № 3668 та правових позицій Конституційного Суду України, є підстави стверджувати, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не може бути поширене на позивача як пенсіонера (суддю у відставці), оскільки:

1) виплата щомісячного довічного грошового утримання призначалася позивачу відповідно до Закону "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року, а не відповідно до Закону "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року, на який міститься посилання у пункті 1 статті 2 розділу І Закону № 3668.

2) щомісячне довічне грошове утримання призначено позивачу до набрання чинності Законом № 3668.

Слід також зазначити, що на момент розгляду даної справи Конституційним Судом України прийнято рішення від 03.06.2013 року № 3-рп/2013, яким визнано неконституційною, серед іншого, частину третю ст.138 закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453 у редакції Закону № 3668, на яку посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень. Отже рішення суду першої інстанції , яким визнано необхідність здійснення розрахунку довічного грошового утримання позивача відповідно до ч.3ст.138 закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону № 2453 до змін, внесених Законом № 3668, та яка є тотожною нормам ст.43 Закону № 2863, узгоджуються з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішеннях від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 та від 03.06.2013 року № 3-рп/2013.

А відтак, доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є вірним по суті, що згідно норм ч. 2 ст. 200 КАС виключає підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги. На підставі викладеного вище апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення. Постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2016 року у справі № 201/281/16-а (2-а/201/10/2016) - залишити без змін.

Стягнути з Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську (, 49033, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, пр.Богдана Хмельницького, 116 А) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 535,92 грн. за реквізитами:

отримувач коштів УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274 Банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ Код банку отримувача (МФО)805012 Рахунок отримувача 1004 Код класифікації доходів бюджету 22030101.

призначення платежу: *; 101; судовий збір: за апеляційною скаргою Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ()

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвала суду складена в повному обсязі 04.05.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун