Справа № 2-а/1970/1078/12
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2012-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/1078/12

"19" квітня 2012 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів: головуючого судді Бабюка П.М., суддів: Мартиць О.І., Хрущ В.Л., розглянувши у письмовому провадженні у місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Пенсійного фонду України про визнання дій незаконними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Пенсійного фонду України про:

1. Визнання незаконними дій Управління ПФУ в Збаразькому районі Тернопільській області, що виразилися в неприйнятті Рішення, як окремого процесуального документа, - щодо вимог, викладених в заяві-повідомленні від 21.12.2011 щодо розгляду питання про перерахунок розміру страхових внесків,які підлягають до сплати з урахуванням 7 %, що сплачувалися до Накопичувального фонду, відповідно п.9 Розділу XV ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та щодо ненадання повідомлення-розрахунку розміру страхових внесків, які підлягають до сплати, з урахуванням 7%, що сплачувалися до Накопичувального фонду.

2. Визнання незаконними дій Головного Управління ПФУ в Тернопільській області, що виразилися в неприйнятті Рішення щодо вимог, заявлених в скарзі від 04.01.2012 року, а саме: визнання незаконною відмови в зобов'язанні Управлінням Пенсійного Фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області, щодо прийняття Рішення в частині розгляду питання про перерахунок розміру страхових внесків, які підлягають до сплати з урахуванням 7 %, що сплачувалися до Накопичувального фонду та визнання незаконними дій Управління Пенсійного Фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області, що виразились в ненаданні повідомлення-розрахунку розміру страхових внесків, які підлягають до сплати з урахуванням 7 %, що сплачувалися до Накопичувального фонду.

3. Визнання незаконними дій Пенсійного фонду України в частині ненадання відповіді на поставлені питання та вимоги, викладені в заяві від 02.02.2012.

Позов обґрунтовано тим, що управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі не здійснило перерахунок розміру страхових внесків, які підлягають до сплати позивачем, з урахуванням 7 %, що сплачувалися ним до Накопичувального фонду відповідно п.9 Розділу XV ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а інші відповідачі по справі, на думку позивача, не вчинили необхідних дій для захисту його прав та інтересів.

Позивач в судове зсідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач1 - управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заперечення від 02.04.2012, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідач2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій проти позову заперечив з мотивів, викладених у поданому запереченні від 29.03.2012.

Відповідач3 - Пенсійний фонд України в судове засідання не зявився, про дату час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. Надіслав суду заперечення на позов від 02.04.2012, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та просить справу розглядати без його представника.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»система пенсійного забезпечення в Україні складається з трьох рівнів:

перший рівень - солідарна система загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що базується на засадах солідарності і субсидіювання та здійснення виплати пенсій і надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, передбачених цим Законом;

другий рівень - накопичувальна система загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (далі - накопичувальна система пенсійного страхування), що базується на засадах накопичення кошті.:, застрахованих осіб у Накопичувальному фонді або у відповідний недержавних пенсійних фондах - суб'єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення та здійснення фінансування витрат на оплату договорів страхування довічних пенсій і одноразових виплат на умовах та в порядку, передбачених законом;

третій рівень - система недержавного пенсійного забезпечення, що базується на засадах добровільної участі громадян, роботодавців та їх об'єднань у формуванні пенсійних накопичень з метою отримання громадянами пенсійних виплат на умовах та в порядку, передбачених законодавством про недержавне пенсійне забезпечення.

Перший та другий рівні системи пенсійного забезпечення в Україні становлять систему загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Другий та третій рівні системи пенсійного забезпечення в Україні становлять систему накопичувального пенсійного забезпечення.

Згідно п.1 ст. 78 Закону, Накопичувальний фонд створюється Пенсійним фондом як цільовий позабюджетний фонд.

Проте, в Прикінцевих положеннях Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що положення Закону, які стосуються Накопичувального фонду, набирають чинності з дня набрання чинності законом про запровадження перерахування страхових внесків до Накопичувального фонду.

На сьогодні такі положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - не діють, а тому доводи Позивача щодо сплати ним страхових внесків до Накопичувального фонду - є безпідставними.

Відповідно до п.п. 4 п. 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, сплачують страхові внески до солідарної системи таким чином, щоб їх сума з урахуванням частини єдиного податку, що перерахована до пенсійного фонду України, становила не менше мінімального страхового внеску.

Мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску, встановлених Законом на день отримання заробітної плати (доходу). Розмір страхового внеску для зазначених осіб становить 33,2 відсотка.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), згідно якого передбачено обов'язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 4 Закону, платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно п.п.3 ч.1 ст.7 Закону, фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, нараховують єдиний внесок у розмірі 34,7 відсотка на суми, самостійно визначені для себе та членів своєї сім'ї які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Отже, сплата платежів до ПрАТ "Американська компанія страхування життя АІГ ЖИТТЯ" здійснюється на засадах добровільної участі і не передбачає сплату внесків до Накопичувального фонду на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який на сьогодні в Україні не функціонує, а також, відповідно, - не звільняє Позивача від обов'язку сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України.

Таким чином, законодавчі підстави щодо здійснення перерахування страхових внесків, які підлягають до сплати позивачем, з урахуванням 7% , що сплачувались до ПрАТ "Американська компанія страхування життя АІГ Життя" на засадах добровільної участі, - відсутні.

Щодо невинесення рішень відповідачами відповідно до Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року №21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.01.2004 року за № 81/8680 (далі - Порядок), - слід зазначити наступне.

Вказаний Порядок визначає процедуру подання та розгляду органами Пенсійного фонду України скарг страхувальників при узгодженні ними вимог про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскарженні рішень про нарахування пені та накладення фінансових санкцій, передбачених ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), скарг банків на рішення про накладання фінансових санкцій, передбачених ч. 10 ст. 106 Закону № 1058, та організацій, які здійснюють виплату і доставку пенсій, на рішення про накладення штрафів, передбачених ч. 11 ст. 106 Закону №1058.

Враховуючи те, що у поданих позивачем скаргах до органів Пенсійного фонду України предметом оскарження вищезазначені рішення відповідачів не були, то підстави для застосування цього Порядку до вказаних правовідносин - відсутні.

Крім цього, слід відмітити, що на звернення (скарги) позивача від 24.12.2011, 04.01.2012, 02.02.2012 відповідачами надано відповіді (28.12.2011, 26.01.2012, 02.03.2012) - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені вимогами чинного законодавства України.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам справи, спростовані відповідачами, а отже, - не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 70-72,128,153,158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Пенсійного фонду України про визнання дій незаконними - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядку і строки, передбачені статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.