Справа № 816/334/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/334/16

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

суддів - Бойка С.С., Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідача Октябрського районного суду м. Полтави в особі голови Октябрського районного суду м. Полтави Струкова О.М.
про визнання дій неправомірними, визнання неправомірними та скасування наказів, графіку та змін до графіку відпусток, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

17 березня 2016 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Октябрського районного суду м. Полтави в особі голови Октябрського районного суду м.Полтави Струкова О.М. (надалі - відповідач) про визнання неправомірним та скасування наказу Октябрського районного суду м.Полтави від 19.02.2016 №8 в/с; зобов'язання внести зміни у графік відпусток на 2016 рік стосовно судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1; визнання неправомірними дії голови Октябрського районного суду м.Полтави Струкова О.М. щодо відмови у перенесенні щорічної відпустки на інший період відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 Закону України "Про відпустки".

06.04.2016 ОСОБА_1 подано до суду уточнення до адміністративного позову /а.с. 44-49/, у яких просила:

- визнати графік відпусток на 2016 рік суддям, керівнику апарату, заступнику керівника апарату Октябрського районного суду м. Полтави, затверджений 24.12.2015 головою Октябрського районного суду м. Полтави Струковим О.М., як такий, що затверджений з порушенням Закону України "Про відпустки", та скасувати його;

- визнати наказ Октябрського районного суду м.Полтави від 19.02.2016 №8/в.с, виданий головою Октябрського районного суду м.Полтави Струковим О.М. на підставі графіку відпусток на 2016 рік суддям, керівнику апарату, заступнику керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави, про надання судді ОСОБА_1 основної щорічної оплачуваної відпустки за період роботи з 01.06.2015 по 31.05.2016 тривалістю 42 календарних дні з 29 лютого по 11 квітня 2016 року включно та додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 12 квітня по 26 квітня 2016 року, неправомірним та скасувати його;

- визнати зміни до графіку відпусток на 2016 рік суддям, керівнику апарату, заступнику керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави, затверджені 04.04.2016 головою Октябрського районного суду м. Полтави Струковим О.М., як такі, що затверджені з порушенням Закону України "Про відпустки", та скасувати їх;

- визнати наказ Октябрського районного суду м.Полтави від 04.04.2016 №13/в.с, виданий головою Октябрського районного суду м.Полтави Струковим О.М., про надання судді ОСОБА_1 основної щорічної оплачуваної відпустки за період роботи з 01.06.2015 по 31.05.2016 тривалістю 42 календарних дні з 04 березня по 15 квітня 2016 року включно та додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 15 квітня по 30 квітня 2016 року, неправомірним та скасувати його;

- зобов'язати Октябрський районний суд м.Полтави в особі голови Струкова О.М. скласти графік відпусток на 2016 рік з урахуванням вимог статті 79 КЗпП України України та статті 10 Закону України "Про відпустки", врахувавши інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку;

- визнати неправомірними дії голови Октябрського районного суду м.Полтави Струкова О.М. щодо відмови 29.02.2016 в перенесенні щорічної відпустки на інший період відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 Закону України "Про відпустки" (з урахуванням уточнення до адміністративного позову від 11.04.2016 /а.с. 109/).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 15.02.2016 отримала повідомлення про надання їй основної щорічної відпустки тривалістю 42 календарних дні з 29.02.2016 та додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 12.04.2016 згідно з графіком відпусток на 2016 рік, однак зазначений графік із ОСОБА_1 не узгоджувався та не доводився до її відома; письмове звернення ОСОБА_1 від 16.02.2016 до голови Октябрського районного суду м.Полтави Струкова О.М. про внесення стосовно неї змін до графіку відпусток на 2016 рік головою суду проігноровано та видано наказ від 19.02.2016 № 8/в.с про надання ОСОБА_1 відпустки згідно з графіком; 04.04.2016 головою суду внесено зміни до наказу від 19.02.2016 № 8/в.с та графіку відпусток на 2016 рік на підставі заяви ОСОБА_1 від 29.02.2016 у зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, згідно з яким початок відпустки перенесено на 04.03.2016, проте, без урахування побажань позивача. За твердженням ОСОБА_1, Октябрським районним судом м. Полтави в особі його голови Струкова О.М. порушено вимоги статті 79 КЗпП України та статті 10 Закону України "Про відпустки" в частині затвердження графіку відпусток на 2016 рік, доведення до відома його змісту, визначення конкретного періоду щорічної основної відпустки, а також надання додаткової щорічної відпустки одночасно з основною без урахування інтересів позивача. Також ОСОБА_1 зазначає, що головою суду безпідставно відмовлено у перенесенні щорічної відпустки на інший період відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 Закону України "Про відпустки".

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов.

Октябрський районний суд м. Полтави явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. У письмових запереченнях відповідач вказав на те, що при затвердженні графіку відпусток на 2016 рік враховувався факт відсутності повноважень на розгляд справ у 5 із 16 суддів, у зв'язку із чим період відпустки для таких суддів визначався на початок року, на випадок можливого поновлення їм повноважень; інші судді без повноважень також перебували у відпустках в січні та лютому 2016 року згідно з графіком відпусток на 2016 рік; графік відпусток на 2016 рік ОСОБА_1 доведено до відома 29.12.2015, з яким вона ознайомилась, проте, від підпису відмовилася, при цьому обов'язкового підпису працівника про ознайомлення з графіком відпусток законодавством не вимагається; остаточну дату відпустки визначає власник, у зв'язку з чим на нього покладається обов'язок письмово повідомити працівника про час початку відпустки, що і було зроблено консультантом з кадрової роботи суду відповідно до письмового повідомлення від 15.02.2016.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до указу Президента України "Про призначення суддів" від 16.04.2010 № 544/2010 призначена на посаду судді Октябрського районного суду м. Полтави строком на п'ять років. На даний час рекомендована Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на обрання суддею безстроково, відповідні документи знаходяться на розгляді Верховної Ради України.

24.12.2015 головою Октябрського районного суду м.Полтави Струковим О.М. затверджено графік надання відпусток на 2016 рік суддям, керівнику апарату та заступнику керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави /а.с. 69-70/.

Як слідує з вищевказаного графіку, судді ОСОБА_1 визначено наступний період відпустки: щорічна основна відпустка в 2016 році кількістю 42 дні із 29.02.2016 по 11.04.2016, щорічна додаткова відпустка кількістю 15 днів із 12.04.2016 по 26.04.2016.

У листку ознайомлення з графіком відпусток на 2016 рік відсутній лише підпис ОСОБА_1 /а.с. 71/.

29.12.2015 керівником апарату суду ОСОБА_3, заступником керівника апарату ОСОБА_4 та помічником судді ОСОБА_8 складено акт, про те, що 29.12.2015 судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 надано для ознайомлення графік відпусток на 2016 рік та повідомлено про періоди планованих відпусток; з графіком відпусток суддя ОСОБА_1 ознайомилася, але від підпису відмовилася /а.с. 31/.

Листом від 15.02.2016 консультант з кадрової роботи ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_1, що 29.12.2015 остання була ознайомлення із графіком відпусток на 2016 рік, однак, від підпису про ознайомлення відмовилась, у зв'язку із чим повторно повідомлено, що відповідно до графіку відпусток на 2016 рік позивачу надано щорічну основну відпустку за період роботи з 01.06.2015 по 31.05.2016 тривалістю 42 календарних дні з 29.02.2016 по 11.04.2016 та додаткову оплачувану відпустку за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 12.04.2016 по 26.04.2016 /а.с. 32/.

Указане повідомлення доведено до відома ОСОБА_1 під підпис 15.02.2016 /а.с. 32/.

16.02.2016 суддя ОСОБА_1 звернулася до голови Октябрського районного суду м.Полтави Струкова О.М. із письмовим проханням внести стосовно неї зміни до графіку відпусток на 2016 рік із дотриманням передбачених законом процедур, а також із врахуванням її особистих інтересів та можливостей для відпочинку /а.с. 10/.

Голова Октябрського районного суду м.Полтави Струков О.М. листом від 16.02.2016 №01-2-10/2238/2016 повідомив ОСОБА_1 про те, що конкретний період надання щорічних відпусток працівникові в межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником, шляхом покладення на власника обов'язку письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну. За результатами такого узгодження остаточну дату відпустки визначає власник, у зв'язку з чим на нього покладається обов'язок письмово повідомити працівника про початок відпустки, що і було зроблено консультантом з кадрової роботи суду ОСОБА_5 /а.с. 12/.

Наказом голови Октябрського районного суду м.Полтави Струкова О.М. від 19.02.2016 №8/в.с, на підставі графіку надання відпусток на 2016 рік суддям, керівнику апарату, заступнику керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави, надано ОСОБА_1, судді Октябрського районного суду м.Полтави, основну щорічну оплачувану відпустку за період роботи з 01.06.2015 по 31.05.2016 тривалістю 42 (30 робочих оплачуваних) календарних дні з 29.02.2016 по 11.04.2016 включно та додаткову оплачувану відпустку за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 12.04.2016 по 26.04.2016 включно /а.с. 13/.

29.02.2016 ОСОБА_1 звернулася до голови Октябрського районного суду м.Полтави із листом, у якому зазначила, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 Закону України "Про відпустки" щорічна відпустка на вимогу працівника повинна бути перенесена на інший період у разі несвоєчасної виплати власником або уповноваженим ним органом заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки. Запропонувала внести стосовно неї зміни до графіку відпусток на 2016 рік із дотриманням передбачених законом процедур, а також із урахуванням її особистих інтересів та можливостей для відпочинку /а.с. 18/.

У відповіді від 29.02.2016 вих №01.2-13/40 на вказану заяву головою суду повідомлено, що питання оплати праці суддів та працівників апарату Октябрського районного суду м. Полтави не належить до компетенції голови суду, ОСОБА_1 згідно з наказом від 19.02.2016 № 8/в.с перебуває у відпустці, про що міститься відмітка у табелі обліку використання робочого часу /а.с. 19/.

Наказом Октябрського районного суду м.Полтави від 04.04.2016 №18/в.с "Про внесення змін до наказу від 19.02.2016 №8/в.с "Про надання відпустки ОСОБА_1" перенесено відпустку судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 та надано основну щорічну оплачувану відпустку за період роботи з 01.06.2015 по 31.05.2016 тривалістю 42 (30 робочих оплачуваних) календарних дні з 04.03.2016 по 15.04.2016 включно та додаткову оплачувану відпустку за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 16.04.2016 по 30.04.2016 включно /а.с. 34/.

Позивач не погоджуючись із графіком відпусток на 2016 рік та змінами до графіку, із наказами від 19.02.2016 №8/в.с, від 04.04.2016 № 13/в.с, із діями відповідача щодо відмови у перенесенні відпустки, звернулася до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходив із наступного.

Право працівника на відпочинок та надання йому щорічної оплачуваної відпустки гарантовано статтею 45 Конституції України.

Загальні порядок і тривалість надання щорічних відпусток врегульовано Кодексом законів про працю України (надалі - КЗпП України) та Законом України "Про відпустки" від 15.11.1996 №504/96-ВР.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України "Про відпустки" право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону тривалість відпусток визначається цим Законом, іншими законами та іншими нормативно-правовими актами України і незалежно від режимів та графіків роботи розраховується в календарних днях.

Згідно із частиною четвертою статті 79 КЗпП України та частиною десятою статті 10 Закону України "Про відпустки" черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Суд зазначає, що законодавством України не встановлено конкретної форми графіку надання відпусток, у зв'язку з чим роботодавець має право самостійно розробити форму такого документа.

Проте за погодженням з ВЦРПС постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1984 №213 затверджені Типові правила внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ, організацій (надалі - Типові правила), які є чинними та продовжують діяти в Україні, враховуючи те, що згідно з постановою Верховної Ради України "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" від 12.09.1991 №1545-XII на території України з питань, які не врегульовані законодавством України, до ухвалення відповідних законодавчих актів застосовуються акти законодавства СРСР, якщо вони не суперечать Конституції і законам України.

Так, згідно з пунктом 20 Типових правил черговість надання щорічних відпусток встановлюється адміністрацією за погодженням з профспілковим комітетом підприємства, установи, організації з урахуванням необхідності забезпечення нормального ходу роботи підприємства, установи, організації і сприятливих умов для відпочинку робітників і службовців. Графік відпусток складається на кожен календарний рік не пізніше 5 січня поточного року і доводиться до відома усіх робітників і службовців.

Відповідно до пункту 39 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1242, документ затверджується посадовою особою (посадовими особами), до повноважень якої (яких) належить вирішення питань, наведених у такому документі, або розпорядчим документом установи. Нормативно-правові акти (положення, інструкції, правила, порядки тощо) затверджуються розпорядчим документом установи, що видала відповідний акт.

Затвердження певних видів документів здійснюється з проставленням грифа затвердження (додаток 6).

Якщо документ затверджується конкретною посадовою особою, гриф затвердження складається із слова "ЗАТВЕРДЖУЮ", найменування посади, підпису, ініціалів (ініціалу імені) і прізвища особи, яка затвердила документ, дати затвердження.

У разі коли документ затверджується постановою, рішенням, наказом, розпорядженням, гриф затвердження складається із слова "ЗАТВЕРДЖЕНО", назви виду документа, яким затверджується створений документ, у називному відмінку із зазначенням його дати і номера.

Гриф затвердження розміщується у правому верхньому кутку першого аркуша документа.

Як вбачається зі змісту графіку відпусток на 2016 рік, вказаний документ затверджено головою суду грифом затвердження "ЗАТВЕРДЖУЮ", тобто без прийняття відповідного рішення про затвердження документа, зокрема, наказу.

Суд зазначає, що гриф затвердження "ЗАТВЕРДЖУЮ" не надає документу, у даному випадку графіку відпусток, статусу розпорядчого. Такий документ має організаційний характер та не є імперативним, а отже, може коригуватися шляхом внесення в нього змін та доповнень, у тому числі за зверненням зацікавленої особи.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 із письмовою заявою щодо коригування графіку надання відпусток на 2016 рік зі своїми пропозиціями щодо бажаного періоду та тривалості відпустки до голови суду не зверталась.

Так, у заявах від 16.02.2016 та 29.02.2016 ОСОБА_1 просила внести стосовно неї зміни до графіку відпусток на 2016 рік із дотриманням передбачених законом процедур, а також із врахуванням її особистих інтересів та можливостей до відпочинку, однак, конкретного періоду та тривалості відпустки не вказувала /а.с.10, 18/.

При цьому, у заяві від 29.02.2016 ОСОБА_1 зазначила про перенесення відпустки у зв'язку із несвоєчасним отриманням коштів відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 Закону України "Про відпустки", проте, власних варіантів початку та тривалості відпустки не запропонувала.

Процедура узгодження графіку надання відпусток законодавством не врегульована. З аналізу положень статті 10 Закону України "Про відпустки" та статті 79 КЗпП України, згідно з якими конкретний період надання щорічної відпустки у межах графіку, узгоджується між працівником і власником, слідує, що узгодження графіку включає в себе вчинення як роботодавцем, так і працівником зустрічних взаємних, двохсторонніх дій, спрямованих на вирішення питання щодо узгодження такого графіку.

Із пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні судом встановлено, що вона особисто до голови суду для узгодження графіку відпусток не зверталась та письмових заяв із визначенням конкретного періоду відпустки не подавала, наголосила на тому, що голова суду у встановленому законодавством порядку повинен був ініціювати таке узгодження, запропонувавши їй внести свої пропозиції щодо визначення конкретного періоду відпустки.

ОСОБА_1 пояснила, що весь період її роботи в Октябрському районному суді м. Полтави до графіку відпусток відносилися формально, а конкретний час відпустки кожен суддя узгоджував особисто з головою суду. У попередні роки відпустки ОСОБА_1 також надавалися за її бажанням у визначений нею період, однак, на даний час ситуація змінилась, оскільки існує конфлікт між нею та головою суду, породжений різними поглядами на вирішення питань під час здійснення нею судочинства, а саме: розгляду справи стосовно Полтавського міського голови ОСОБА_6 У зв'язку із цим змінилось ставлення голови суду Струкова О.М. до позивача, внаслідок чого до неї застосовано вибірковий підхід та на власний розсуд надано відпустку всупереч її інтересам.

Порядок складення та затвердження графіку відпусток може обумовлюватись у колективному договорі, однак, згідно з листом Октябрського районного суду м. Полтави від 04.05.2016 № ЕП-57/16 колективний договір між Октябрським районним судом м. Полтави та працівниками суду не укладався /а.с. 121/. Крім цього, у суді відсутній відповідний профспілковий орган.

Твердження позивача про необхідність затвердження графіку відпусток на загальних зборах суддів суд вважає необґрунтованим, оскільки будь-яким нормативно-правовим актом не передбачено обов'язкового затвердження графіку відпусток зборами суддів.

Стосовно доводів позивача про те, що її не ознайомлено із графіком відпусток на 2016 рік, суд зазначає наступне.

Як вищевказано, чинним законодавством України не врегульовано порядок складення та затвердження графіку відпусток, відповідно, ознайомлення працівників із графіками відпусток також не унормовано.

У зв'язку із цим твердження позивача про те, що графік відпусток повинен розміщуватись на дошці оголошень для загального ознайомлення є безпідставними, оскільки законодавством такий порядок не передбачено, як і відсутні норми щодо надання працівникам копій графіку відпусток.

Із пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні судом з'ясовано, що у кінці грудня 2015 року консультант з кадрової роботи суду ОСОБА_5 підходила до неї із графіком відпусток на 2016 рік для ознайомлення, однак, ОСОБА_1 у присутності помічника ОСОБА_9 попрохала її підійти в інший час, проте, пізніше ОСОБА_5 не приходила.

Указане також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_5

29.12.2015 керівником апарату суду ОСОБА_3, заступником керівника апарату ОСОБА_4 та помічником судді ОСОБА_8 складено акт, про те, що 29.12.2015 судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 надано для ознайомлення графік відпусток на 2016 рік та повідомлено про період планованих відпусток, з графіком відпусток суддя ОСОБА_1 ознайомилася, але від підпису відмовилася /а.с. 31/.

Із показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 судом встановлено, що 29.12.2015 ОСОБА_4 нагадала ОСОБА_1 про графік відпусток на 2016 рік та запропонувала з ним ознайомитись, однак, ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення відмовилася.

Таким чином, суд вважає, що зміст графіку відпусток на 2016 рік до відома ОСОБА_1 доведено.

Матеріалами справи підтверджується, що при формуванні графіку відпусток на 2016 рік ОСОБА_1 письмових пропозицій щодо визначення конкретного періоду відпустки не подано, у зв'язку із чим 24.12.2015 головою Октябрського районного суду м.Полтави Струковим О.М. затверджено графік надання відпусток на 2016 рік суддям, керівнику апарату та заступнику керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави, у якому судді ОСОБА_1 визначено наступний період відпустки: щорічна основна відпустка в 2016 році кількістю 42 дні із 29.02.2016 по 11.04.2016, щорічна додаткова відпустка кількістю 15 днів із 12.04.2016 по 26.04.2016.

Визначення судді ОСОБА_1 відпуски у вказаний період обґрунтовано виробничою необхідністю, а саме: на випадок можливого поновлення її повноважень.

Згідно з Законом України "Про відпустки" та КЗпП України керівник наділений повноваженнями остаточного визначення відпусток працівникам, зокрема з урахуванням інтересів виробництва.

ОСОБА_1 стверджує, що відпустки помічнику судді та секретарю судових засідань надаються одночасно із суддею, однак, відпустки судді ОСОБА_1, її помічника ОСОБА_9 та секретаря судових засідань ОСОБА_10 визначено у різні періоди, що у випадку поновлення її повноважень на здійснення правосуддя та призначення безстроково може негативно позначитись на процесі здійснення нею правосуддя.

Проте суд зазначає, що це лише припущення ОСОБА_1 та не є реальним порушенням її прав.

Суд зауважує, що судове рішення не може вирішувати питання щодо правовідносин, які можуть скластися у майбутньому.

При цьому, за показаннями свідка ОСОБА_5, після закінчення повноважень судді ОСОБА_1 її помічник та секретар судових засідань закріплені за канцелярією суду.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що помічник судді ОСОБА_9 та секретар судових засідань ОСОБА_10 уповноважували її на представництво своїх інтересів, як і не надано доказів того, що вони заявляли про порушення їхніх прав та інтересів.

Суд наголошує на тому, що графік відпусток на 2016 рік стосується ОСОБА_1 лише в частині визначення їй періоду відпустки, у рядку 6. В іншій частині графік стосується інших осіб, які не уповноважували її на представництво своїх інтересів та не заявляли про порушення своїх прав.

Враховуючи, що позивачем письмових заяв із пропозиціями щодо визначення конкретного періоду відпустки чи про внесення до графіку змін із визначенням початку відпустки не подавалось, графік відпусток на 2016 рік та зміни до нього головою суду складені та затверджені із дотриманням норм статті 10 Закону України "Про відпустки" та статті 79 КЗпП України.

Також ОСОБА_1 наголошувала на тому, що порушено її право щодо поділу щорічної відпустки на частини, а також надання щорічної додаткової відпустки окремо від щорічної основної.

Згідно з частиною другою статті 10 Закону України "Про відпустки" щорічні додаткові відпустки за бажанням працівника можуть надаватись одночасно з щорічною основною відпусткою або окремо від неї.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про відпустки" щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

Вказана норма кореспондується із частиною шостою статті 79 КЗпП України, згідно з якою поділ щорічної відпустки на частини будь-якої тривалості допускається на прохання працівника за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

Отже, якщо працівник, узгодивши з роботодавцем, виявив бажання піти у щорічну відпустку в інший, ніж обумовлено графіком відпусток час або ж взяти лише частину щорічної основної відпустки, то цей працівник подає відповідну заяву на ім'я керівника підприємства.

Суд погоджується із доводами позивача щодо наявності у неї вказаного права, водночас зазначає, що обов'язковим є волевиявлення самого працівника на поділ відпустки на частини.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 письмових заяв щодо надання частини щорічної відпустки або/та надання щорічної додаткової відпустки окремо від основної не подавала.

Отже, ОСОБА_1 наданим правом на поділ щорічної відпустки на частини шляхом подачі відповідних заяв не скористалась.

29.02.2016 ОСОБА_1 звернулась до голови суду із заявою, у якій зазначила про перенесення відпустки у зв'язку із несвоєчасним отриманням коштів відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 Закону України "Про відпустки".

Як вже зазначено судом, у відповіді від 29.02.2016 вих №01.2-13/40 на вказану заяву головою суду повідомлено, що питання оплати праці суддів та працівників апарату Октябрського районного суду м. Полтави не належить до компетенції голови суду, ОСОБА_1 згідно з наказом від 19.02.2016 № 8/в.с перебуває у відпустці, про що міститься відмітка у табелі обліку використання робочого часу /а.с. 19/, тобто фактично відмовлено у перенесенні відпустки.

Ця відповідь суперечить пункту 2 частини першої статті 11 Закону України "Про відпустки", згідно з яким щорічна відпустка на вимогу працівника повинна бути перенесена на інший період у разі несвоєчасної виплати власником або уповноваженим ним органом заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки (частина перша статті 21 цього Закону).

При цьому, відповідно до частини першої статті 21 Закону України "Про відпустки" заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку.

Водночас після отримання листа від ТУ ДСА в Полтавській області від 01.04.2016 №02-19/878 щодо дати перерахування суддівської винагороди судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1, наказом голови Октябрського районного суду м.Полтави Струкова О.М. від 04.04.2016 №18/в.с "Про внесення змін до наказу від 19.02.2016 №8/в.с "Про надання відпустки ОСОБА_1" перенесено відпустку судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 та надано основну щорічну оплачувану відпустку за період роботи з 01.06.2015 по 31.05.2016 тривалістю 42 (30 робочих оплачуваних) календарних дні з 04.03.2016 по 15.04.2016 включно та додаткову оплачувану відпустку за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 16.04.2016 по 30.04.2016 включно /а.с. 34, 75/.

Таким чином, внесенням змін у наказ від 19.02.2016 №8/в.с та графік відпусток на 2016 рік усунуто вказане вище порушення.

У заяві від 29.02.2016 ОСОБА_1, окрім посилань на несвоєчасне перерахування коштів, будь-яких інших побажань, зокрема щодо перенесення відпустки на інший зручний для неї період, щодо поділу відпустки на частини тощо не висловила, у зв'язку із чим головою суду початок відпустки перенесено на власний розсуд, на три дня із 29.02.2016 на 04.03.2016.

ОСОБА_1 указує на те, що початок відпустки перенесено на п'ятницю 04.03.2016, проте, наступний день субота - вихідний. Однак відповідно до статті 134 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи більше 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів.

Таким чином, вказане перенесення жодним чином не вплинуло на кількість робочих днів, які згідно зі статтею 134 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" надаються суддям для щорічної оплачуваної відпустки.

Колегія суддів зазначає, що на час розгляду судом цієї адмінітсративної справи ОСОБА_1 вчинила конклюдентні дії, оскільки фактично відбула 42 календарних дні основної щорічної оплачуваної відпустки та 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік у період із 04.03.2016 по 30.04.2016 включно з отриманням грошової винагороди за період відпустки.

Отже, накази голови Октябрського районного суду м.Полтави Струкова О.М. від 19.02.2016 №8/в.с "Про надання відпустки ОСОБА_1" та від 04.04.2016 №18/в.с "Про внесення змін до наказу від 19.02.2016 №8/в.с "Про надання відпустки ОСОБА_1" на час розгляду справи та прийняття рішення у ній вичерпали свою дію як акти індивідуальної дії.

Вимоги про скасування актів індивідуальної дії можуть стосуватися виключно діючих актів, оскільки задоволення такого позову має наслідком позбавлення його юридичної сили (здатності до застосування). Акт індивідуальної дії, який вичерпав свою дію, є юридичним фактом, що відбувся в минулому та призвів до виникнення певних правових наслідків. Таким чином, вимога про скасування акта індивідуальної дії, що вичерпав свою дію, не може призвести до захисту прав позивача.

Одним із способів відновлення порушеного права позивач вважає зобов'язання скласти графік відпусток на 2016 рік із урахуванням вимог статті 79 КЗпП України та статті 10 Закону України "Про відпустки", з огляду на інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для відпочинку.

Суд вважає вказану позовну вимогу похідною від позовних вимог про скасування наказів від 19.02.2016 №8/в.с "Про надання відпустки ОСОБА_1" та від 04.04.2016 №18/в.с "Про внесення змін до наказу від 19.02.2016 №8/в.с "Про надання відпустки ОСОБА_1". При цьому, графік надання відпусток на 2016 рік - це організаційний документ, який сам по собі жодним чином не може вплинути на порушення прав та інтересів позивача, у зв'язку із чим вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Стосовно позовної вимоги про визнання неправомірними дій голови Октябрського районного суду м.Полтави Струкова О.М. щодо відмови 29.02.2016 в перенесенні щорічної відпустки на інший період відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 Закону України "Про відпустки" суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки відсутні докази нерозгляду Октябрським районним судом м. Полтави в особі голови Октябрського районного суду м. Полтави Струкова О.М. будь-яких письмових заяв ОСОБА_1 щодо перенесення відпустки на інший, конкретно нею визначений, період.

З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Октябрського районного суду м. Полтави в особі голови Октябрського районного суду м. Полтави Струкова О.М. про визнання дій неправомірними, визнання неправомірними та скасування наказів, графіку та змін до графіку відпусток, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 06 травня 2016 року.

Головуючий суддя Т.С. Канигіна
суддя суддя С.С. Бойко Л.О.Єресько