Справа № 815/2106/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2106/16
У Х В А Л А

06 травня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко О.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2016 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області в якому позивач просить суд:

- рішення Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області №75 від 19.04.2016 року про відмову в прийнятті заяви ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту - визнати неправомірним та скасувати;

- зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області повторно розглянути заяву громадянина Афганістану заяви ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Разом з цим, 04.05.2016 року через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду за вх.№11595/16, представником позивача надано до суду заяву про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву (скаргу) необхідно залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Тобто, як вбачається з даної статті, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Так, позивач в адміністративному позові та заяві про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом зазначає, що ОСОБА_1 19.04.2016 року отримав повідомлення №174 від 19.04.2016 року від Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Одеській області про відмову у прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на підставі рішення Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області №75 від 19.04.2016 року. Вказана обставина підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного повідомлення із підписом позивача про його отримання.

У своєму клопотанні від 29.04.2016 року, яке, як зазначалось вище подано через канцелярію суду 04.05.2016 року, представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 після отримання повідомлення №174 від 19.04.2016 року, 20.04.2016 року звернувся до Першого Одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Згідно наказу Першого Одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 20.04.2016 року, позивачу визначено призначити адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Виходячи з вищевикладеного та з посланням на ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, представник позивача просить визнати поважними причини пропуску процесуальних строків для звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області №75 від 19.04.2016 року про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області повторно розглянути заяву громадянина Афганістану ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Як зазначалося вище, позивач з оскаржуваним вішенням ознайомлений 19.04.2016 року.

При цьому, даний адміністративний позов підписаний представником позивача 29.04.2016 року та поданий до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду 04.05.2016 року.

При цьому, позивачем та представником позивача не зазначається та з матеріалів справи не вбачається обставин, що заважали б позивачу та могли бути об'єктивними перешкодами для звернення до Одеського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк.

Відтак, з викладеного вбачається, що станом на 04.05.2016 року п'ятиденний строк звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом сплинув.

Суд враховує, що тривалість і правила обчислення строку звернення до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку. Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред'явлено позов.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59).

Відповідно до вимог ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, та і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивач, як на поважність причин пропуску строків звернення до суду з адміністративним позовом, що ОСОБА_1 звернувся 20.04.2016 року до Першого місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки воно є необґрунтованим.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений строк звернення до суду та будь-яких обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем ні в позовній заяві, ні в клопотанні про поновлення строку оскарження не зазначено та окремо від позовної заяви до суду не надано, що унеможливлює визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, а отже про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку оскарження та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд вважає необхідним роз'яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, 100, 107, 155, 160, 165 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.А. Вовченко