Справа № 461/1286/16-а
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/1286/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2016 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар Підлужний Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м.Львові, Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції Міністерства внутрішніх справи України у м.Львові про скасування постанови, покликаючись на те, що постановою серії ПС2 № 718893 від 11.02.2016 року інспектора роти №1 батальйону №3 УПП у м. Львові лейтенантом поліції ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою що не відображає дійсних обставин справи і складена за відсутності належних доказів, з грубим порушенням чинного законодавства. Вважає, що посадовою особою органу поліції під час винесення постанови про адміністративне правопорушення використано недійсний (нечинний) бланк постанови, що автоматично тягне за собою недійсність такого рішення в цілому; істотно порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки не розяснено його прав; порушено вимоги щодо повного, всебічного та обєктивного зясування всіх обставин справи. Просить позов задоволити, визнати протиправними дії інспектора УПП МВС у м.Львові, оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції у м. Львові у судовому засіданні позов заперечила, зокрема,вважає, що ОСОБА_1 порушив п.3.21 Правил дорожнього руху, знак»в»їзд заборонено»; учасник дорожного руху зобов»язаний знати та неухильно виконувати ПДР, яких позивач не виконав; представник відповідача також пояснив, що відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП ,при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого не в автоматичному режимі. Крім того пояснив, що п. 18 перехідних положень ЗУ «Про Національну поліцію» до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем МВС України.

Суд, вислухавши доводи позивача та міркування представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 11 лютого 2016 року постановою ПС2 №718893 позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 (вїзд заборонено).

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідно до ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Згідно п. 10.1.1. ДСТУ 4100-2014, дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий , так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації , яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено.

Як з»ясовано в судовому засіданні , дорожній знак 3.21 «вїзд заборонено» встановлений на тротуарі на перетині вулиць Вітовського та Коцюбинського з правого боку по ходу руху транспортного потоку, таким чином, що водій при повороті ліворуч позбавлений можливості побачити та зреагувати на вимогу дорожнього знаку.

Знаку про заборону повороту ліворуч з вулиці Вітовського на вул.Коцюбинського немає.

Відтак, водій ,особливо в темний час доби позбавлений можливості бачити дорожній знак3.21 «вїзд заборонено» .

Як пояснив суду позивач, забороняючого знаку при повороті на ліво-на вул..Коцюбинського в м.Львові він не бачив; завершивши поворот побачивши знак «вїзд заборонено»,відразу зупинився,і рух під знак не продовжував.

Відповідно до ст. 293 КпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови порушив права позивача, притягнув до адміністративної відповідальності передчасно, не взяв до уваги і не спростував пояснення позивача стосовно того, що дорожній знак знаходиться в зоні належної видимості, не провів повний розгляд справи, а упереджено виніс постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов'язок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови було порушено права позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 104, 259, 160, 161 КАС України, 245, 251,293 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

позов задовольнити частково.

Постанову Департаменту патрульної поліції від 11.02.2016 року серії ПС2 №718893 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. скасувати за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у адміністративній справі закрити.

В решті позовних вимог - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Р.Волоско.