Справа № 161/2260/16а
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м. Луцьк Справа № 161/2260/16а

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Кривчука В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломійця Олександра Івановича, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1, підприємець) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломійця Олександра Івановича (далі - відповідач 1, інспектор, головний інспектор Управління ДАБІ у Волинській області), Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (далі - відповідач 2, Управління, Управління ДАБІ у Волинській області) про визнання неправомірними дій головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломійця Олександра Івановича щодо прийняття постанови №21/2651 від 01 грудня 2015 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 124 020 грн., визнати її протиправною та скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 серпня 2015 року інспектор інспекційного відділу Коломієць О. І. провів планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті: «реконструкція нежитлового приміщення під логістичний центр з будівництвом нового складу на АДРЕСА_1», власником та забудовником якого є громадянин ОСОБА_6

На підставі вищезазначеної перевірки головним державним інспектором |державного нагляду Коломійцем О. І. було розглянуто матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та складена постанова № 21/2651 від 1 грудня 2015 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якій зазначив, що за результатами перевірки складено акт та встановлено, що реконструкція нежитлового приміщення під логістичний центр з будівництвом нового складу на АДРЕСА_1 здійснюється за відсутньою проектною документацією. Архітектором ОСОБА_1, всупереч містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки від 05 травня 2014 року, виготовлено і передано замовнику проектну документацію лише на складську будівлю, на реконструкцію нежитлового приміщення під логістичний центр проектна документація відсутня. Чим позивач, на думку інспектора, порушив пункт 1 статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" , п.4.11. ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 124 020, 00 грн. за порушення, передбачене ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Вважає, що зазначена постанова управління ДАБІ є необґрунтованою та протиправною виходячи з наступного.

Архітектор ОСОБА_1 зауважив, що діючою на період проектування нормою ДБН А.2.2-3-2012 для об'єктів третьої категорії складності передбачено двостадійне проектування: 1-а стадія, - „проект", яка, власне, підлягає затвердженню замовником і

на підставі якої замовник подає декларацію про початок будівництва, та 2-а стадія, - „робоча документація", яка видається для безпосереднього виконання тих чи інших деталей, вузлів, тощо. Оскільки завданням на проектування було визначено виконання

проектування та будівництво об'єкта у дві черги, а ні забудовник ні проектант не були в належний спосіб повідомлені про час та мету перевірки, то інспектору для ознайомлення представлено саме альбом креслень робочої документації першої черги будівництва - складу, який щойно завершили будувати. Також на об'єкті були наявні креслення робочої документації на логістичний центр (офісне приміщення).

Крім того, інспектору дано пояснення, що альбом креслень стадії „проект" на весь об'єкт, так як це передбачено пунктом 4.11. розділу 4 ДБН А.2.2-3-2012 може бути представлений пізніше (що й було зроблено 25.08.2015 року і чим інспектор Коломієць О. І. знехтував).

Вказує, що інспектор Коломієць Олександр Іванович порушив порядок проведення планових перевірок, передбачений пунктом 7 "Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 № 553. Згідно з яким, представники інспекції ДАБІ повинні мати направлення на проведення планової перевірки суб'єкта господарювання, яке видається на підставі наказу Інспекції про затвердження плану проведення планових перевірок на відповідний період. Це

направлення на проведення планової перевірки із зазначенням дати і номера цього наказу та терміну проведення перевірки юридичної або фізичної особи надається посадовій особі із обов'язковим зазначенням підстави її проведення. Під час проведення перевірки посадова особа Інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення на проведення планової перевірки. Таким чином, ненадання, в даному випадку, перевіряючому запитуваної

документації не може бути підставою для звинувачення в порушенні.

У судовому засіданні позовні вимоги в повній мірі підтримані позивачем та його представником, який на їх обґрунтування зазначив, що оскаржувана постанова прийнята необґрунтовано, упереджено, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення, з порушенням повноважень суб'єкта владних повноважень, а також з порушенням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідач 1 головний інспектор інспекційного відділу Управління ДАБІ у Волинській області Коломієць О. І. у судовому засіданні 27 квітня 2016 року надав суду пояснення, що проводив планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті: «реконструкція нежитлового приміщення під логістичний центр з будівництвом нового складу на АДРЕСА_1», власником та забудовником якого є громадянин ОСОБА_6 При перевірці встановлено, що відсутня проектна документація на реконструкцію нежитлового приміщення під логістичний центр. У зв'язку з встановленим порушенням у сфері містобудівної діяльності був складений акт перевірки, протокол, які були рекомендованим листом надіслані позивачу. В подальшому 01 грудня була винесена постанова, яка також була направлена рекомендованим листом архітектору ОСОБА_1. Розгляд питання про притягнення до відповідальності проводився без участі позивача оскільки повідомлення не було вручено та повернулося на адресу управління за закінченням терміну зберігання. Мобільні засоби зв'язку, які були зазначені в декларації про початок будівництва не використовував за причини, що це не передбачено Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (постанова №244). При складенні протоколу не було взято до уваги проектну документацію, яку надавав архітектор ОСОБА_1 в Управлінні ДАБІ, тому, що вона була відсутня на об'єкті при перевірці. Пояснив, що діяв у межах процедури накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності". Просив суд відмовити в позові.

В подальшому інспектор Коломієць О.І. у судові засідання не прибув, причини неприбуття до суду не повідомив, а тому відповідно до частини четвертої статті 128 КАС України розгляд справи не відкладався, справу вирішено на підставі наявних у ній доказів, за відсутності відповідача 1.

Відповідач 2, суб'єкт владних повноважень, в письмових запереченнях від 13 квітня 2016 року №1003-1.10/869-16 та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що штрафні санкції були накладені на ОСОБА_1 правомірно, оскільки згідно зареєстрованої 10 липня 2015 року № ВЛ декларації про початок виконання будівельних робіт проектна документація розроблена архітектором ОСОБА_1, об'єкт віднесено до III категорії складності., яким всупереч містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки від 05 травня 2014 року виготовлено проектну документацію лише на складську будівлю, а на реконструкцію нежитлового приміщення під логістичний центр проектна документація відсутня. Порушено пункт 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» п. 4.3, п 4.11 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Таким чином, постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 21/2651 від 01 грудня 2015 винесена з дотриманням вимог будівельного законодавства, тобто в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак є законною.

У задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі плану перевірок об'єктів будівництва, затвердженого наказом Держархбудінспекції від 24 червня 2015 № 620 головним державним інспектором інспекційного відділу у м. Луцьку Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломієць О.І. 20 серпня 2015 було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час реконструкції нежитлового приміщення під логістичний центр з новим будівництвом складського приміщення на АДРЕСА_1, власником та забудовником якого є ОСОБА_6

В ході проведеної перевірки встановлено, що згідно зареєстрованої 10.07.2015 за № ВЛ декларації про початок виконання будівельних робіт проектна документація розроблена архітектором ОСОБА_1, об'єкт віднесено до III категорії

складності. За результатами перевірки актом від 25 серпня 2015 встановлено, що на об'єкті будівництва виконані будівельні роботи з будівництва складу та виконуються будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення під логістичний центр. Також, актом зафіксовано, що реконструкція нежитлового приміщення під логістичний центр здійснюється без проектної документації. Так, архітектором ОСОБА_1 всупереч містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки від 05.05.2014р. виготовлено проектну документацію лише на складську будівлю, а на реконструкцію нежитлового приміщення під логістичний центр проектна документація відсутня чим порушено пункт 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» п. 4.3, п 4.11 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

За результатами акту перевірки 25 серпня 2015 року був складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, де зафіксовані порушення вимог Закону України «Про архітектурну діяльність» за що передбачена відповідальність відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Постановою Управління ДАБІ у Волинській області №21/2651 від 01 грудня 2016 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 124 020,00 грн.

Позивач дізнався про штрафні санкції 17 лютого 2016 року ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №479943549 про примусове стягнення штрафу за постановою Управління ДАБІ у Волинській області №21/2651 від 01 грудня 2015 року.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли стосовно притягнення до відповідальності за здійснення будівельних робіт без відповідних дозвільних документів, а тому врегульовані Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553 Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244 Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

При вирішенні справи та прийнятті постанови суд враховує наступні обставини та застосовує такі положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року №687-XIV визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 (далі по тексту - Закон № 3038-VI).

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Статтею 7 Закону № 3038-VI визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, серед іншого, шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 41 Закону № 3038-VI).

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Органи державного архітектурно-будівельного контролю проводять планові перевірки об'єктів містобудування не частіше ніж один раз на півроку. Строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на п'ять робочих днів.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі плану перевірок об'єктів будівництва, затвердженого наказом Держархбудінспекції від 24 червня 2015 № 620 головним державним інспектором інспекційного відділу у м. Луцьку Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломієць О.І. 20 серпня 2015 було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час реконструкції нежитлового приміщення під логістичний центр з новим будівництвом складського приміщення на АДРЕСА_1

Перевірка проводилася 20 серпня 2015 року в присутності забудовника ОСОБА_6 та архітектора ОСОБА_1, при цьому головним державним інспектором жодних документів не було надано (посвідчення, направлення). ОСОБА_6, вважаючи, що перевірка стосується здачі в експлуатацію першої черги будівництва - новозбудованого складу, декларацію про закінчення будівництва якого подав 9 серпня 2015 року, у вказаний день привіз інспектора на об'єкт, повідомивши архітектора про особисту участь на об'єкті.

Щодо не пред'явлення документів перевіряючим суд зазначає наступне.

Повноваження суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль визначають, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю(п.13 положення).

Разом з тим, пред'явлення наказу на проведення перевірки не передбачене постановою КМУ 533.

З пояснень архітектора ОСОБА_1 вбачається, що про проведення планової перевірки йому нічого не було відомо, представник управління не доводив інформацію щодо наказу Держархбудінспекції України від 24 червня 2015 № 620, не надав графіку, який свідчить, що саме в цей період запланована перевірка об'єкту, не надано направлення, що свідчило б про те, що саме даний інспектор направлений на планову перевірку та на вимогу архітектора не пред'явлено саме посвідчення, що особа є працівником управління ДАБІ і має право на проведення перевірки.

Відповідач 1 у судовому засіданні надав пояснення, що в телефонному режимі повідомляв забудовника про здійснення даного заходу, однак, на думку суду, таке право має і архітектор ОСОБА_1 оскільки він є також суб'єктом містобудування.

Відповідач 2, суб'єкт владних повноважень, при розгляді справи надав суду наказ Держархбудінспекції України від 27 липня 2015 року №791 з затвердженим планом перевірок об'єктів будівництва на серпень 2015 року, де зазначено об'єкт «реконструкція нежитлового приміщення під логістичний центр та нове будівництво складу: АДРЕСА_1». Замовник ОСОБА_6 (а.с112-115). Однак у своїх запереченнях наданих суду зазначають наказ Держархбудінспекції України від 24 червня 2015 № 620 (а.с.41). Стає не зрозумілим, на підставі якого наказу здійснювалася дана перевірка.

Представник Управління ДАБІ у Волинській області був допущений до перевірки та для її проведення на його вимогу були надані передбачені чинним законодавством документи : загальний будівельний журнал, журнал авторського нагляду, накази, підписки, сертифікати на використані засоби та будівельні матеріали, альбом робочої документації на споруджений склад, тощо. Стосовно наданих супровідних матеріалів у інспектора Коломієць О. І., зауважень не було.

Зауваження виникли щодо альбому робочих креслень, який містив проектну документацію на зведений склад. Інспектор наполягав на тому, що у наданому альбомі повинна находитись документація на весь об'єкт.

Архітектор ОСОБА_1, що є автором даного об'єкта, зауважив інспектору та пояснив, що діючою на період проектування нормою ДБН А.2.2-3-2012 для об'єктів третьої категорії складності передбачено двостадійне проектування: 1-а стадія, - „проект", яка, власне, підлягає затвердженню замовником і на підставі якої замовник подає декларацію про початок будівництва, та 2-а стадія, - „робоча документація", яка видається для безпосереднього виконання тих чи інших деталей, вузлів, тощо. Оскільки завданням на проектування було визначено виконання проектування та будівництво об'єкта у дві черги, а ні забудовник ні проектант не були в належний спосіб повідомлені про час та мету перевірки, то інспектору для ознайомлення представлено саме альбом креслень робочої документації першої черги будівництва - складу, який щойно завершили будувати.

Також на об'єкті були наявні креслення робочої документації на логістичний центр (офісне приміщення).

Щодо даних обставин суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Зазначена норма Закону конкретизована у Порядку виконання будівельних робіт, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (далі - Порядок №466).

Зокрема, за змістом пункту 1 Порядку №466, до будівельних відносяться роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. У пунктах 8-16 Порядку №466 визначений детальний порядок реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, яка здійснюється Інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

З аналізу вищенаведених норм законодавства можливо дійти висновку, що виконанню робіт з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту на об'єктах, які відносяться до І-ІІІ категорії складності передує реєстрація в органах Державної архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання цих робіт.

Судом встановлено, що декларація про початок виконання будівельних робіт «реконструкція нежитлового приміщення під логістичний центр та нове будівництво складу на АДРЕСА_1» зареєстрований в УДАБІ у Волинській області 10 липня 2015 року під №ВЛ 93 (а.с.49-51).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 533 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані:

у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством;

дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами;

ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством;

за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Як встановлено судом при розгляді даної справи, інспектору давались пояснення, що альбом креслень стадії „проект" на весь об'єкт, так як це передбачено пунктом 4.11. розділу 4 ДБН А.2.2-3-2012 може бути представлений пізніше, що і було зроблено 25 серпня 2015 року і чим інспектор Коломієць О. І. знехтував.

В свою чергу представник відповідача 1, головний інспектор УДАБІ у судовому засіданні пояснив, що не взяв до уваги дані докази оскільки їх не було на момент проведення перевірки.

Дану обставину суд розцінює як порушення об'єктивного та неупередженого здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у межах повноважень, передбачених законодавством.

Разом з тим, судом зауважує, що момент надання альбома стадії «проект» на весь об'єкт 25 серпня 2015 року протокол і акт складені також цією датою.

Наведене свідчить про необ'єктивність та неповноту висновків інспектора під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Обов'язки посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю, узгоджуються з правами суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, передбачені пунктом 13 Порядку № 533, а саме:

вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;

перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;

бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

У даному випадку відповідачами були порушені права позивача як суб'єкта містобудування, оскільки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю не дотриманий порядок проведення перевірок, позивач не знав про його проведення, своєчасно не був ознайомлений з актом перевірки, не мав можливості подати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки.

Суд звертає увагу, що встановлені Порядком № 533 правила щодо проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав суб'єктів містобудування під час контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Недотримання встановлених Порядком № 533 приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів суб'єктів, що підлягають контролю, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останніх в адміністративних правовідносинах.

У даному випадку критична оцінка процедурним порушенням, які вчинені контролюючим органом при проведенні перевірки, впливає на розгляд питання щодо правомірності постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яка прийнята Управлінням ДАБІ за результатами перевірки.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 533 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 533 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Як вбачається з положень пунктів 19-20 Порядку № 533 за результатами перевірки складається припис та протокол, який протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Суд зауважує, що акт перевірки - це службовий документ, що підтверджує факт проведення перевірки посадовими особами контролюючого органу та відображає її результати, є носієм певної інформації, однак, не тягне за собою виникнення, зміну або припинення прав та обов'язків позивача, оскільки передує прийняттю акту індивідуальної дії, який породжує певні правові наслідки та підлягає оскарженню у встановленому процесуальним законодавством порядку.

Отже, акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому повинна використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення господарюючому суб'єкту відповідних заходів та/або санкцій. При цьому, акт складається посадовими особами контролюючого органу і не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів. Крім того, висновки акта перевірки не є остаточними, оскільки суб'єкт, який перевіряється, має право надати свої зауваження до відповідного акта, що можуть у подальшому бути враховані контролюючим органом під час вирішення питання щодо застосування санкцій за результатами перевірки.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований. Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами.

Враховуючи, що безпосередньо акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил не тягне для позивача жодних наслідків, не породжує обов'язків, а тому не є рішенням органу владних повноважень в розумінні КАС України.

Судом встановлено, що акт перевірки від 25 серпня 2015 року складений у присутності забудовника ОСОБА_6 та підписаний особою, що здійснювала перевірку та замовником та підтверджує ту обставину, що позивач при складенні акту був відсутній і був позбавлений права надати пояснення чи заперечення на обставини викладені в акті (а.с.45 зворот).

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови №21/2651 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 01 грудня 2015 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Згідно пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил - проектна організація - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06 квітня 1995 року (далі - Порядок № 244).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються, зокрема, Держархбудінспекцією, накладати штраф мають право головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 244 штрафи накладаються на суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб'єкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У разі коли суб'єкт містобудування перешкоджає притягненню його до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності правоохоронні органи разом з органами державного архітектурно-будівельного контролю вживають всіх необхідних заходів для притягнення такого суб'єкта до відповідальності.

У разі відмови суб'єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.

Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв'язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції.

У разі ненадання суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності, інформації щодо його адреси документи, які є підставою для притягнення його до відповідальності, надсилаються суб'єкту містобудування за адресою місцезнаходження (місця проживання, місця реєстрації), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування.

З аналізу наведених положень вбачається, що суб'єкту містобудування має бути обов'язково надіслано та вручено до вирішення питання про притягнення його до відповідальності протокол, акт та інші документи, які підтверджують факт правопорушення, складені органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У даному випадку з матеріалів справи вбачається, що акт, припис та протокол, складені 25 серпня 2015 року, були надіслані 25 серпня 2015 року на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_2 рекомендованим листом та повернулося за закінченням терміну зберігання (а.с.117).

Пунктом 9 Порядку № 244 передбачено, що про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі - уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності). Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (пункт 13 Порядку № 244).

Під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз'яснює суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов'язки, передбачені Законом та цим Порядком (пункт 14 Порядку № 244).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності було складено у приміщенні Управління ДАБІ за відсутності приватного підприємця, відомості зазначені у такому протоколі про місце складання в м.Луцьку не конкретизовано оскільки і об'єкт і місце знаходження управління знаходяться в м.Луцьку та не відповідають дійсності, як і те, що позивач від надання пояснень, підпису протоколу та отримання одного примірника відмовився (а.с.46 зворот).

Доказів роз'яснення архітектору ОСОБА_1 прав і обов'язків, суду не надано.

Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи (пункт 16 Порядку № 244).

Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Справа розглядається відкрито та на засадах рівності всіх учасників (пункт 17, 18 Порядку № 244).

У спірному випадку такі положення Порядку № 244 недотримані відповідачами, оскільки особа, щодо якої 01 вересня 2015 року 11 год 30 хв розглядалася справа про правопорушення у сфері містобудування, не отримала і не могла вчасно отримати протокол, де повідомлено про дату, час та місце розгляду справи за обставин, що даний документ тільки відправлений 25 серпня 2015 року, які підтверджуються письмовими матеріалами справи, що суперечить пунктам 17, 18 Порядку № 244.

Відтак, суб'єктом владних повноважень було порушено принцип рівності та право особи на участь у прийняті рішення.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з'ясовує:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

3) чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи;

4) чи витребувані необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання (за наявності) суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Згідно з вимогами пункту 21 Порядку № 244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов'язана з'ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб'єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку, окремі відомості протоколу не відповідали фактичним обставинам, про що вже зазначено вище, як і те, що не були використані всі можливі способи сповіщення суб'єкта містобудування про час і місце розгляду справи на день такого розгляду.

Так, суд погоджується з письмовими доказами та поясненнями представників відповідача про належне повідомлення позивача. Однак, як і в самому протоколі так і декларації про початок будівництва був зазначений мобільний телефон приватного підприємця і хоча в Порядку № 244 не передбачено такого повідомлення, але, на думку суду, даний варіант можливо було використати, оскільки проміжок часу між надісланням протоколу за вказаною адресою і розглядом справи становив шість днів і вірогідність того, що особа буде належним чином повідомлена і прибуде на розгляд дуже мала. Тим більше, як встановлено судом дане повідомлення повернулося в управління за закінченням терміну зберігання значно пізніше.

Фактично позивача було позбавлено можливості надати пояснення, заперечення, додаткові матеріали щодо встановленого правопорушення тощо.

Отже, враховуючи наведені вище положення щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суд констатує їх недотримання, що мало наслідком порушення прав позивача, зокрема, права бути інформованим про проведення перевірки, брати участь у процесі перевірки та подавати пояснення і матеріали, надати зауваження до акту перевірки, а також знати та брати участь в розгляді справи про правопорушення, знову ж таки надати пояснення, додаткові матеріали, заявляти клопотання.

У судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 2015 року розгляд справи не відбувся. Як пояснив відповідач 1, не було врегульовано питання хто мав право приймати рішення про притягнення особи до відповідальності, ніби керівник уже не мав такого права, а інспектор ще не мав.

З цим суд погодитися не може оскільки накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (стаття 3).

В подальшому листом від 18 листопада 2015 року Управління надіслало на адресу ОСОБА_1. АДРЕСА_2 лист, яким запрошувало на 15год 00 хв 01 грудня 2015 року на розгляд справи, був надісланий рекомендованим листом 19 листопада 2015 року та повернувся на адресу управління 20 грудня 2015 року «за закінченням терміну зберігання» (а.с.118-119).

За таких обставин, пропущений строк розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа), який розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Відтак, на думку суду, суб'єкт владних повноважень грубо порушив пункт 16 порядку 244.

Суд наголошує, що право особи на участь у процесі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення є однією із ключових гарантій реалізації її права у сфері публічних правовідносин, що передбачено пунктом 9 частини третьої статті 2 КАС України.

З приводу цього суд звертає увагу, що визначені Порядком № 553 та Порядком № 244 умови та порядок проведення перевірок та притягнення суб'єктів до відповідальності встановлені з метою дотримання балансу публічних та приватних інтересів. Невиконання вимог таких порядків та умов призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

У даному випадку суд, перевіряючи правомірність рішення з урахуванням критеріїв, визначених у частині третій статті 2 КАС України, констатує, що при прийняті постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 01 грудня 2015 року № 21/2651, Управління ДАБІ діяло не в порядку та не у спосіб, що визначений законом, не обґрунтовано, позбавивши суб'єкта можливості надати пояснення, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення. Відтак, такі порушення порядку проведення перевірки та прийняття рішення є підставою для визнання протиправною та скасування постанови №21/2651 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01 грудня 2015 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що порушення, допущені відповідачами при проведенні перевірки та прийнятті постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не позбавляють суб'єкта владних повноважень права провести повторно перевірку виконання замовником вимог припису органу державного архітектурно-будівельного контролю від 25 серпня 2015 року, дотримуючись відповідних вимог та прийняти з дотриманням визначеної процедури рішення за її наслідками.

В силу вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення та своєчасно.

Оскаржуване рішення (постанова) Управління ДАБІ не відповідає критеріям законності, добросовісності, розсудливості та прийняте відповідачем без урахування усіх обставин, що мали значення при його прийнятті та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Отже, з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправними дій головного державного інспектора Управління ДАБІ у Волинській області щодо винесення постанови №21/2651 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01 грудня 2015 року, визнання її протиправною та скасування.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломійця Олександра Івановича, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломійця Олександра Івановича щодо прийняття постанови №21/2651 від 01 грудня 2015 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 124 020 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області №21/2651 від 01 грудня 2015 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 124 020 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. І. Смокович

Повний текст постанови виготовлений 09 травня 2016 року.