Справа № 274/2620/16-а
Суддя: Корбут В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/2620/16-а Провадження № 2-а/0274/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.16 р., 15:00м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши адміністративну справу за позовомБердичівського міського голови ОСОБА_1, представниками якого є ОСОБА_2, ОСОБА_3,
доУправління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, представниками якого є ОСОБА_4, ОСОБА_5,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:1) ОСОБА_6, представником якого є ОСОБА_7, 2) головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_5,
провизнання незаконною постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 р. Бердичівський міський голова ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову від 15.04.2016 р. про накладення штрафу за невиконання вимог державного виконавця від 17.03.2016 р. та від 28.03.2016 р. у виконавчому провадженні № 50359753 (далі Оскаржувана постанова), винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_5 (далі Виконавець).

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі Управління) та Виконавець проти задоволення позову заперечили, посилаючись на те, що Оскаржувана постанова відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", оскільки Бердичівський міський голова ОСОБА_1 без поважних причини не виконав у встановлений строк судового рішення, яке зобов'язувало його вчинити дії (а. с. 120 123).

ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що твердження Бердичівського міського голови ОСОБА_1 про відсутність рішення, яке він має підписати (рішення Бердичівської міської ради Житомирської області від 16.11.2015 р. в частині обрання секретарем Бердичівської міської ради Житомирської області ОСОБА_6 (далі Рішення від 16.11.2015 р.), є безпідставним, Виконавцем при винесенні Оскаржуваної постанови не було допущено порушень норм Закону України "Про виконавче провадження" (а. с. 37 39).

Судом з'ясовано, що постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.12.2015 р. у справі № 274/5301/15-а (далі Постанова від 15.12.2015 р.), яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 р. (далі Ухвала від 11.02.2016 р.), які набрали законної сили 11.02.2016 р., було, зокрема, зобов'язано Бердичівського міського голову ОСОБА_1 підписати Рішення від 16.11.2015 р. (а. с. 71 73, 54 56).

Зважаючи на зміст частини п'ятої статті 124 Конституції України, частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Постанова від 15.12.2015 р. є обов'язковою для виконання Бердичівським міським головою ОСОБА_1

На підставі Постанови від 15.12.2015 р. та Ухвали від 11.02.2016 р. Житомирським апеляційним адміністративним судом 15.02.2016 р. було видано виконавчий лист № 274/5301/15-а (далі Виконавчий лист) (а. с. 92).

За заявою ОСОБА_6 постановою від 02.03.2016 р. державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ОСОБА_8 було відкрито виконавче провадження № 50359753 про примусове виконання Виконавчого листа (далі Постанова про відкриття виконавчого провадження) (а. с. 94).

Копію Постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено сторонам виконавчого провадження Бердичівському міському голові ОСОБА_1 та ОСОБА_6 02.03.2016 р., що підтверджується супровідним листом від 02.03.2016 р. начальника відділу примусового виконання рішень Управління ОСОБА_9 (а. с. 93).

Копія зазначеної постанови надійшла на адресу Бердичівської міської ради Житомирської області 04.03.2016 р., що підтверджується відміткою з датою та підписом уповноваженої особи на Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а. с. 95).

У листі від 10.03.2016 р. № 82 на ім'я начальника відділу примусового виконанні рішень Управління ОСОБА_10 та державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ОСОБА_8, який було отримано Управлінням 10.03.2016 р., представники Бердичівського міського голови ОСОБА_1 з приводу отриманої копії Постанови про відкриття виконавчого провадження зазначили, що вказана копія постанови надійшла на адресу Бердичівської міської ради Житомирської області 09.03.2016 р., та заявили клопотання про винесення постанови про зупинення виконавчого провадження № 50359753, обґрунтовуючи його тим, що Бердичівський міський голова ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з заявою про роз'яснення Постанови від 15.12.2015 р., ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.02.2016 р. було відмовлено у такому роз'ясненні, у зв'язку з чим він звернувся з апеляційною скаргою на цю ухвалу (а. с. 7 8).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що посилання представників Бердичівського міського голови ОСОБА_1 у листі від 10.03.2016 р. № 82 на те, що копія Постанови про відкриття виконавчого провадження надійшла на адресу Бердичівської міської ради Житомирської області 09.03.2016 р. не відповідає дійсності, оскільки як було встановлено Судом вище, копія цієї постанови надійшла на адресу Бердичівської міської ради Житомирської області 04.03.2016 р., що підтверджується відміткою з датою та підписом уповноваженої особи на Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а. с. 95)

Начальник відділу примусового виконання рішень Управління ОСОБА_10 відмовив у задоволенні клопотання представників Бердичівського міського голови ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження № 50359753, яке містилось у їхньому листі від 10.03.2016 р. № 82, посилаючись на те, що обставини, на які вони посилаються у листі, не перешкоджають провадженню виконавчих дій та у відповідності до статей 37 та 38 Закону України "Про виконавче провадження" не є підставами для зупинення виконавчого провадження, що підтверджується листом від 12.03.2016 р. (а. с. 77 78).

Суд, враховуючи підстави для зупинення виконавчого провадження, наведені у статтях 37 та 38 Закону України "Про виконавче провадження", погоджується з цією позицією начальника відділу примусового виконання рішень Управління ОСОБА_10, оскільки звернення сторони виконавчого провадження до суду з заявою про роз'яснення рішення, яке перебуває на примусовому виконанні, постановлення судом ухвали про відмову у роз'ясненні рішення та оскарження у суді вищого рівня ухвали про відмову у роз'ясненні рішення не є підставами для зупинення виконавчого провадження.

17.03.2016 р. Бердичівському міському голові ОСОБА_1 було направлено вимогу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ОСОБА_8, у якій вимагалось терміново повідомити про хід виконання Виконавчого листа, а у разі його невиконання виконати в строк до 22.03.2016 р. та надати підтверджуючи документи про виконання (далі Вимога від 17.03.2016 р.) (а. с. 96).

Ця вимога надійшла на адресу Бердичівської міської ради Житомирської області 17.03.2016 р., що підтверджується листом від 22.03.2016 р. № 87 представників Бердичівського міського голови ОСОБА_1 на ім'я начальника відділу примусового виконанні рішень Управління ОСОБА_10 та старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ОСОБА_8 (а. с. 9 10).

Цей лист було отримано Управлінням 22.03.2016 р., що підтверджується відміткою з датою та підписом уповноваженої особи на ньому, у листі представники Бердичівського міського голови ОСОБА_1 з приводу Вимоги від 17.03.2016 р. зазначили, що Рішення втратило юридичну силу і не набуло чинності, та, крім того, відсутнє.

28.03.2016 р. Бердичівському міському голові ОСОБА_1 було направлено вимогу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ОСОБА_8, у якій вимагалось надати пояснення з приводу невиконання Постанови від 15.12.2015 р. в частині підписання Рішення від 16.11.2015 р., у строк до 06.04.2016 р. виконати вказану постанову з наданням підтверджуючих документів про виконання (далі Вимога від 28.03.2016 р.) (а. с. 97).

Ця вимога надійшла на адресу Бердичівської міської ради Житомирської області 28.03.2016 р., що підтверджується листом від 05.04.2016 р. № 96 представників Бердичівського міського голови ОСОБА_1 на ім'я начальника відділу примусового виконанні рішень Управління ОСОБА_10 та старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ОСОБА_8 (а. с. 11 12).

Цей лист було отримано Виконавцем 06.04.2016 р., що підтверджується відміткою з датою та підписом Виконавця на ньому, у листі представники Бердичівського міського голови ОСОБА_1 з приводу Вимоги від 28.03.2016 р. зазначили, що Бердичівський міський голова ОСОБА_1 з 01.04.2016 р. і до дати написання листа перебуває на лікарняному у зв'язку з хворобою, на момент ухвалення Постанови від 15.12.2015 р. та Ухвали від 11.02.2016 р. Рішення було відсутнє як фактично, так і юридично, на дату написання листа Рішення відсутнє.

Вимога від 17.03.2016 р. та Вимога від 28.03.2016 р. у будь-якому порядку не оскаржені, що не заперечується особами, які беруть участь у справі, матеріали справи не містять доказів незаконності цих вимог, а відтак Суд виходить з того, що вони є законними.

Відповідно до частин першої та третьої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Таким чином, Бердичівський міський голова ОСОБА_1, одержавши Вимогу від 17.03.2016 р. та Вимогу від 28.03.2016 р., зобов'язаний був їх виконати, а саме повідомити про хід виконання Виконавчого листа, а у разі його невиконання виконати в строк до 22.03.2016 р. та надати підтверджуючи документи про виконання, надати пояснення з приводу невиконання Постанови від 15.12.2015 р. в частині підписання Рішення від 16.11.2015 р., у строк до 06.04.2016 р. виконати вказану постанову з наданням підтверджуючих документів про виконання.

15.04.2016 р. Виконавцем, з посиланням на статті 11 та 89 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено Оскаржувану постанову, яка мотивована тим, що Бердичівський міський голова ОСОБА_1, не зважаючи на Вимогу від 17.03.2016 р. та Вимогу від 28.03.2016 р., ухиляється від виконання Постанови від 15.12.2015 р., жодних пояснень з приводу її невиконання не надав, станом на 15.04.2016 р. зазначена постанова не виконана (а. с. 115).

Суд зазначає, що посилання Виконавця в Оскаржуваній постанові на те, що Бердичівський міський голова ОСОБА_1 жодних пояснень з приводу невиконання Постанови від 15.12.2015 р. не надав, є безпідставним з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" сторони можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов'язаний вчинити певні дії особисто.

Суд вказує, що надання на вимогу державного виконавця пояснень боржником за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця не є дією, яка має бути вчинена боржником (фізичною особо) особисто, а відтак її може бути вчинено і через представників боржника.

Як вбачається з листів від 22.03.2016 р. № 87 та від 05.04.2016 р. № 96, підписаних представниками Бердичівського міського голови ОСОБА_1, останній реалізував своє право та через своїх представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, надав на виконання Вимоги від 17.03.2016 р. та Вимоги від 28.03.2016 р. пояснення з приводу ходу виконання Виконавчого листа та з приводу невиконання Постанови від 15.12.2015 р. в частині підписання Рішення від 16.11.2015 р. (а. с. 9 10, 11 12).

Разом з тим, Бердичівський міський голова ОСОБА_1 не виконав Вимоги від 17.03.2016 р. та Вимоги від 28.03.2016 р. в частині виконання Виконавчого листа (Постанови від 15.12.2015 р.) в строк до 22.03.2016 р. та до 06.04.2016 р. відповідно, що випливає зі змісту Оскаржуваної постанови та не заперечується особами, які беруть участь у справі.

Посилання Бердичівського міського голови ОСОБА_1 як на підстави невиконання Вимоги від 17.03.2016 р. та Вимоги від 28.03.2016 р. в частині виконання Виконавчого листа (Постанови від 15.12.2015 р.) в строк до 22.03.2016 р. та до 06.04.2016 р. відповідно на те, що виходячи з статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Рішення від 16.11.2015 р. не набуло чинності та юридично відсутнє, оскільки проект Рішення від 16.11.2015 р. було 18.11.2015 р. ним зупинено та дане питання було внесено на повторний розгляд Бердичівської міської ради Житомирської області, яка не змогла його підтвердити, Суд вважає безпідставним, оскільки Постановою від 15.12.2015 р., яка залишена в силі Ухвалою від 11.02.2016 р., тобто 11.02.2016 р. набрала законної сили, визнано протиправними дії Бердичівського міського голови ОСОБА_1 щодо зупинення та внесення на повторний розгляд Бердичівської міської ради Житомирської області Рішення від 16.11.2015 р. (а. с. 71 73, 54 56).

Посилання Бердичівського міського голови ОСОБА_1 як на підстави невиконання Вимоги від 17.03.2016 р. та Вимоги від 28.03.2016 р. в частині виконання Виконавчого листа (Постанови від 15.12.2015 р.) в строк до 22.03.2016 р. та до 06.04.2016 р. відповідно на те, що Рішення від 16.11.2015 р. йому на підпис не передавалось та відсутнє, Суд також вважає безпідставним, зважаючи на таке.

Як випливає зі змісту Постанови від 15.12.2015 р., під час розгляду справи, у якій було ухвалено вказану постанову, у матеріалах справи на а. с. 83 був наявний проект Рішення від 16.11.2015 р. (а. с. 72).

Ця сама обставина встановлена і ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.02.2016 р., яка набрала законної сили (у зв'язку з поверненням ухвалою від 25.03.2016 р. Житомирського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги на неї, а. с. 74), у якій, зокрема, зазначено, що "Посилання заявника, що немає рішення, яке зобов'язаний підписати міський голова, є безпідставним, оскільки судом при розгляді справи по суті встановлений факт обрання секретарем міської ради ОСОБА_6 рішенням міської ради від 16.11.2015 р., проект цього рішення є в матеріалах справи (а. с. 83, т. 1)" (а. с. 60).

Ухвалою від 11.02.2016 р. встановлено, що Рішення від 16.11.2015 р. було надано на підпис голові (Бердичівської міської ради Житомирської області) ради (а. с. 54, зворотній бік).

Суд зазначає, що зазначення в Ухвалі від 11.02.2016 р. про те, що Рішення від 16.11.2015 р. було надано на підпис голові (Бердичівської міської ради Житомирської області) ради є очевидною опискою, фактично мало бути зазначено, що Рішення від 16.11.2015 р. було надано на підпис Бердичівському міському голові ОСОБА_1, так як така посада як голова міської ради Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачена.

Частиною ж першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також Суд вважає за необхідне додатково вказати, що навіть якщо б Рішення від 16.11.2015 р. було відсутнє та не передавалось на підпис Бердичівському міському голові ОСОБА_1, то саме останній є особою, яка, зважаючи на надані йому нормами Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження, може та повинна забезпечити виготовлення цього рішення компетентним структурним підрозділом Бердичівської міської ради Житомирської області та передачу його йому для підписання, що випливає з пункту 2 частини четвертої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яким визначено, що сільський, селищний, міський голова: організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету.

Матеріали справи не містять доказів того, що Бердичівський міський голова ОСОБА_1 з поважних причин не виконав Вимоги від 17.03.2016 р., яка надійшла, як було встановлено раніше, на адресу Бердичівської міської ради Житомирської області 17.03.2016 р., в частині виконання Виконавчого листа в строк до 22.03.2016 р.

Матеріали справи не містять доказів того, що Бердичівський міський голова ОСОБА_1 з поважних причин не виконав Вимоги від 28.03.2016 р., яка надійшла, як було встановлено раніше, на адресу Бердичівської міської ради Житомирської області 28.03.2016 р., в частині виконання Постанови від 15.12.2015 р. в строк до 01.04.2016 р.

При цьому Суд звертає увагу на те, що, як було з'ясовано вище, Вимогою від 28.03.2016 р. від Бердичівського міського голови ОСОБА_1 вимагалось виконати Постанову від 15.12.2015 р. у строк до 06.04.2016 р., однак з 01.04.2016 р. по 08.04.2016 р. Бердичівський міський голова ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АГЮ № 352587 (а. с. 70).

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що Бердичівський міський голова ОСОБА_1 мав об'єктивну можливість виконати Вимогу від 17.03.2016 р. та від 28.03.2016 р. в частині виконання Виконавчого листа (Постанови від 15.12.2015 р.), а саме підписати Рішення від 16.11.2015 р. у встановлених у вимогах строк, проте без поважних причин не зробив цього.

Більше того, Бердичівський міський голова ОСОБА_1, маючи об'єктивну можливість виконати Виконавчий лист (Постанову від 15.12.2015 р.), а саме підписати Рішення від 16.11.2015 р., починаючи з 11.04.2016 р. (дня виходу на роботу з лікарняного) і до 14.04.2016 р. включно, не зробив цього (перебування його 14.04.2016 р. у відрядженні у м. Житомирі на підставі підписаного ним же розпорядження від 13.04.2016 р. (а. с. 52), на думку Суду, не є перешкодою для цього, оскільки не позбавляло його об'єктивної можливості підписати Рішення від 16.11.2015 р. у день відрядження 14.04.2016 р., безпосередньо перед виїздом до м. Житомира або після приїзду з м. Житомира).

Відповідно до частини першої статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Зважаючи на наведене, Суд вважає, що Оскаржувана постанова є законною, підстави для її скасування відсутні.

Таким чином у задоволенні позову Бердичівського міського голови ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 2, 4 12, 15, 17 19, 23, 26, 69 72, 76, 79, 87, 94, 99, 122, 133, 138, 139, 140, 143, 150 154, 158 163 та 181 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Бердичівського міського голови ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконною постанови про накладення штрафу відмовити.

Роз'яснити, що:

постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї, якщо таку скаргу не було подано;

у разі подання на постанову апеляційної скарги вона, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження;

апеляційна скарга на постанову може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надсиланням копії цієї скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Корбут