Справа № 815/3058/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/3058/14

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М. Г
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2014 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Інет» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, подала апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Інет» відмовити повністю.

Постановою від 19 серпня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Інет» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 16 травня 2014 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 25 200 грн. (в тому числі: 20 160 грн. за основним платежем, 5 040 грн. за штрафними санкціями) та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 9 855 грн. (в тому числі: 7 884 грн. за основним платежем, 1 971 грн. за штрафними санкціями).

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки позаплановою виїзною перевіркою встановлено заниження ТОВ «Альфа Інет» податку на прибуток внаслідок віднесення до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), отримані товариством послуги за договорами підряду, по яких неможливо встановити факт надання послуг. Неможливість підтвердження факту надання послуг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що акти виконаних робіт підписано у вихідні дні - суботу та неділю, та в цих актах не зазначено даних стосовно наданих послуг (не зазначено абонентів, їх кількість та затрачений час).

Також, на думку апелянта, позивач неправомірно відніс до складу податкового кредиту суми ПДВ сплачені в ціні товару (послуги) приватному підприємству «Інфокорд», оскільки актом перевірки цього підприємства встановлено формування ним податкового кредиту за рахунок ТОВ «Веста Максимум», по якому, у свою чергу, складено акт про неможливість проведення перевірки.

ТОВ «Альфа Інет» надало письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що згідно п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, на виконання постанови старшого слідчого третього відділу КР СУ ФР ГУ Міндоходів в Одеській області старшого лейтенанта податкової міліції Бахтєєва О.С. від 19.02.2014р., у період з 10 по 18 квітня 2014 року, ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Альфа Інет» з питань повноти та своєчасності декларування та сплати податку на прибуток, єдиного податку та податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.

За результатами перевірки складений акт №2302/22-06/36674874 від 28 квітня 2014 року, яким зафіксовано порушення позивачем: п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено значення податку на прибуток на загальну суму 20160 грн.; п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено значення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 7884 грн.

Суд першої інстанції встановив, що підставою для висновку про порушення позивачем зазначених норм ПК України в акті перевірки вказано те, що ТОВ «Альфа Інет» укладені договори підряду із фізичними особами - підприємцями від 29.12.2011р. №4/12/11 із ОСОБА_1 та від 29.12.2011р. №29-11 із ОСОБА_2, зміст яких полягає у тому, що зазначені СПД організують та підтримують діяльність центру технічної підтримки, який здійснює консультації абонентів оператора по технічних питаннях, приєднує або від'єднує абонентів від мережі оператора, тестує абонентське обладнання, діагностує проблеми в роботі мережі та передає інформацію про зазначені проблеми оператору. Перевіркою встановлено, що деякі акти виконаних робіт зазначеними підрядниками складені та підписані в неробочі дні - суботу та неділю (31.03.2012р., 30.06.2012р. та 30.09.2012р.). Акти підписані директором ТОВ «Альфа Інет» ОСОБА_4 незважаючи на те, що відповідно до табелю обліку робочого часу в ці дні він не працював та, відповідно, не мав змоги складати та підписувати фінансові документи. Також, в акті зазначено, що акти виконаних робіт складені без зазначення розкриття змісту робіт.

Суд першої інстанції, також, встановив, що за наслідками перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області дійшла висновку про неправомірність формування ТОВ «Альфа Інет» податкового кредиту за господарськими операціями з ПП «Інфокорд» у листопаді-грудні 2011 року, у зв'язку з врахуванням висновків акту ДПІ у Біляївському районі Одеської області ДПС від 19.10.2012р. №1371/22/36974094 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Інфокорд», код за , з питань відображення результатів взаємовідносин із ТОВ «Веста Максимум», код за в деклараціях з ПДВ за жовтень і грудень 2011 року» та посиланням на дефектність відповідних первинних документів по взаємовідносинах з ТОВ «Інфокорд».

Суд першої інстанції встановив, що 16.05.2014р. ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області прийняла податкові повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 25 200 грн. та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 9 855 грн.

При дослідженні господарських відносин між ТОВ «Альфа Інет» та фізичними особами - підприємцями ОСОБА_1 (договір від 29.12.2011р. №4/12/11) і ОСОБА_2 (договір від 29.12.2011р. №29-11), а також з ТОВ «Інфокорд» (договір купівлі-продажу від 01.01.2011р.), суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність формування позивачем податкового кредиту та валових витрат за вказаними господарськими операціями та визнав обґрунтованими доводи позивача про незаконність оскаржених податкових повідомлень-рішень

Суд першої інстанції встановив, що 01.01.2011р. між ТОВ «Інфокорд», як продавцем, та ТОВ «Альфа Інет», як покупцем, укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого Продавець бере на себе зобов'язання передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти його від Продавця та здійснити оплату в строки і порядку, передбаченими цим Договором. Суми ПДВ за податковими накладними №62 від 14.10.2011р. та №83 від 20.12.2011р., виписаними ТОВ «Інфокорд», віднесені ТОВ «Альфа Інет» до складу податкового кредиту листопада-грудня 2011 року. В підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки первинні документи, зауважень щодо яких акт перевірки не містить.

Суд першої інстанції не взяв до уваги посилання податкового органу, як на підставу відсутності у позивача права на віднесення сум ПДВ за вказаними податковими накладними до податкового кредиту, на акт перевірки ДПІ у Біляївському районі Одеської обласної від 19.10.2012р. №1371/22/36974094 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Інфокорд», код за , з питань відображення результатів взаємовідносин із ТОВ «Веста Максимум», код за в деклараціях з ПДВ за жовтень і грудень 2011 року». При цьому суд першої інстанції зазначив, що законодавцем визначений перелік обставин-підстав, з настанням (здійсненням) яких пов'язано виникнення права платника податку на податковий кредит, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому, з будь-якою залежністю із правильністю (своєчасністю, правомірністю тощо) декларування податкових зобов'язань та формування податкового кредиту з податку на додану вартість, сплатою податкових зобов'язань підприємствами-контрагентами платника цього податку тощо - законодавець не пов'язує.

Суд першої інстанції зауважив, що за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників робіт (послуг) по ланцюгу для одержання підприємством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Суд врахував, що станом на момент укладання договору з ТОВ «Альфа Інет» ПП «Інфокорд» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі та підтверджено відомості про юридичну особу, а також, що на підставі акту перевірки ДПІ у Біляївському районі Одеської обласної від 19.10.2012р. №1371/22/36974094 податкові повідомлення-рішення не приймались.

Суд першої інстанції встановив, що 29.12.2011р. між ТОВ «Альфа Інет» та суб'єктами підприємницької діяльності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладені договори підряду №4/12/11 та № 29-11 відповідно, за умовами яких ТОВ «Альфа Інет» надає повноваження, а ФОП приймають на себе зобов'язання бути представниками підприємства у взаємовідносинах із потенційними і діючими Абонентами підприємства в якості Центру Технічної Підтримки щодо консультування Абонентів відносно порядку та правил надання послуг, технічних питань, які виникають у Абонента в ході підключення та отримання послуг, виконання приєднання або від'єднання абонентського відводу кабельної мережі від внутрішньої квартирної розподільчої мережі Абонента, тестування Абонентського обладнання. За умовами вказаних договорів, по закінченню кожного календарного місяця, сторони підписують Акт приймання виконаних робіт, який є підставою для виконання Підприємством оплати вартості робіт за договором.

Суд першої інстанції встановив, що на підтвердження виконання умов договорів підряду № 4/12/11 та № 29-11 від 29.12.2011р., правильності декларування позивачем податкових зобов'язань з податку на прибуток, позивачем надано належним чином завірені копії первинних документів, в тому числі акти виконаних робіт, за якими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювали: консультування Абонентів відносно порядку та правил надання послуг, допомагав у рішенні технічних питань, які виникають у Абонента в ході отримання послуги; приєднання, або від'єднання абонентського відводу кабельної мережі від внутр. квартирної розподільчої мережі Абонента; тестування Абонентського обладнання; роботи по монтажу та налаштуванню Абонентського обладнання; приймання заявок від Абонентів на підключення до мережі та відключення, усунення неполадок, налаштування та регулювання ліній та кінцевих обладнань; укладання від імені та на користь Підприємства Абонентських договорів тощо.

Суд першої інстанції не взяв до уваги посилання ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на те, що деякі акти виконаних робіт складені та підписані в неробочі дні - суботу та неділю та підписані директором ТОВ «Альфа Інет» ОСОБА_4 в неробочий час. При цьому суд зазначив, що виконавцями зобов'язань за договорами підряду від 29.12.2011р. є СПД ОСОБА_1 та ОСОБА_2, якими складені акти виконаних робіт, а підписані такі акти директором ТОВ «Альфа Інет» у перший робочий день після їх складання, що відповідає умовам укладених договорів та не суперечить діючому законодавству України.

Також, суд першої інстанції не погодився з висновками акту перевірки №2302/22-06/36674874 від 28.04.2014р. стосовно того, що акти виконаних робіт складені СПД ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без розкриття змісту виконаних робіт, зазначивши, що в наданих до перевірки та до суду актах виконаних робіт зазначений зміст господарської операції, в той час як податковий орган не довів наявності правових підстав для обов'язкового розкриття змісту робіт саме таким чином, як це зазначено в акті перевірки.

За висновками суду першої інстанції, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладений обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не довів наявність порушень, зафіксованих актом перевірки №2302/22-06/36674874 від 28.04.2014р., а тому визначення на підставі такого акту перевірки до сплати ТОВ «Альфа Інет» грошових зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток і нарахування штрафних (фінансових) санкцій є незаконним. Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржені податкові повідомлення-рішення № та № від 16 травня 2014 року прийняті відповідачем неправомірно, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, представник позивача надав заяву про апеляційний розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є податкові повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 16 травня 2014 року № та № , прийняті на підставі акту №2302/22-06/36674874 від 28.04.2014р. позапланової виїзної перевірки ТОВ «Альфа Інет» з питань повноти та своєчасності декларування та сплати податку на прибуток, єдиного податку та податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.

Апеляційний суд встановив, що підставою для висновку про порушення ТОВ «Альфа Інет» п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено значення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 7884 грн. (в т.ч. у листопаді 2011 року на 4440 грн. та у грудні 2011 року на 3444 грн.), стало невизнання ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області наявності у ТОВ «Альфа Інет» права на податковий кредит ПДВ за господарськими операціями з ПП «Інфокорд».

Відповідно до приписів ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (робіт, послуг), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару (робіт, послуг) та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності надання послуг із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реального надання послуг тощо.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Апеляційний суд зазначає, що вимоги апеляційної скарги обґрунтовані доводами, яким Одеським окружним адміністративним судом надана правова оцінка, та не містять заперечень щодо встановлених судом першої інстанції фактичних обставин щодо реальності угоди, її платності, товарності та використання придбаного позивачем товару у власній господарській діяльності, що підтверджено матеріалами справи, зокрема: договором купівлі продажу від 01.01.2011р. (кабелі, патчкорди, адаптери, бокси, модулі) (т.1 а.с.35-38); видатковими накладними №658 від 18.10.2011р., №852 від 22.12.2011р. (т.1 а.с.40, 43); податковими накладними №62 від 14.10.2011р., №83 від 20.12.2011р. (т.1 а.с.41, 44); довіреностями на отримання товару №49 від 14.10.2011р., №66 від 20.12.2011р. та витягами із журналу про реєстрацію довіреностей (т.1 а.с.39, 42, 52); оборотно-сальдовими відомостями по рахунках 201. (т.1 а.с.53-56)

ТОВ «Альфа Інет» довело використання придбаного у ПП «Інфокорд» за договором купівлі продажу від 01.01.2011р. товару (кабелі, патчкорди, адаптери, бокси, модулі) у власній господарській діяльності в якості елементів телекомунікаційної мережі, що узгоджується з основним видом діяльності позивача у період, який перевірявся, - створенням і технічною експлуатацією телекомунікаційної мережі у ході надання послуг зв'язку.

Таким чином, ТОВ «Альфа Інет» довело дотримання ним всіх умов на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару у ПП «Інфокорд», до податкового кредиту.

В акті перевірки відсутні відомості щодо того, що на момент проведення перевірки позивачем не надано податкові накладні, або податкові накладні оформлені із порушеннями ст.201 Податкового кодексу України чи ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між ТОВ «Альфа Інет» та ПП «Інфокорд».

Апеляційний суд встановив, що підставою для невизнання наданих позивачем документів, в якості підтвердження реальності господарських операцій з ПП «Інфокорд», є врахування ДПІ інформації щодо діяльності контрагента позивача, яка міститься в акті ДПІ у Біляївському районі Одеської обласної від 19.10.2012р. №1371/22/36974094 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Інфокорд», код за , з питань відображення результатів взаємовідносин із ТОВ «Веста Максимум», код за в деклараціях з ПДВ за жовтень і грудень 2011 року», яким зафіксовано завищення ПП «Інфокорд» податкових зобов'язань ПДВ у жовтні-грудні 2011 року на загальну суму ПДВ 255 426 грн.

Однак, апеляційний суд зазначає, що отримання податковим органом акту перевірки, в якому викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або висновки про відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, так як акт податкової перевірки не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно засвідчує обставини фактичної дійсності.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

При укладені договорів головним для суб'єкта господарювання є предмет договору, цінова політика, строки та спосіб доставки (виконання) предмету договору, розрахунки по договору (угоді), а також реєстрація постачальника як суб'єкта господарювання в органах виконавчої влади та допоміжна інформація про реєстрацію платником податку на додану вартість у органах податкової служби. При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. У разі, якщо контрагент позивача не виконав свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак такі докази, на порушення вимог частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не представлено, реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, не спростовано.

Апелянт не надав доказів щодо винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень відносно контрагента позивача на підставі акту ДПІ у Біляївському районі Одеської обласної від 19.10.2012р. №1371/22/36974094 із доказами узгодження вміщених у них податкових зобов'язань.

Ні актом перевірки, ні іншими матеріалами справи не встановлено жодного фактичного порушення саме позивачем вимог законодавства, яким регламентується порядок формування податкового кредиту, яке б позбавляло його права на формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ПП «Інфокорд».

Оскільки при розгляді справи встановлено, що договір з контрагентом ПП «Інфокорд» укладено у письмовій формі, виконання вказаного договору підтверджено первинними документами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сторони договору діяли виключно для досягнення економічних результатів та з метою отримання прибутків у відповідності до ст.3 ГК України. Укладений договір відповідає вимогам ст.203 ЦК України, не порушує публічний порядок, не спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, недійсність такого договору прямо законом не встановлена, а також такий договір судом недійсним не визнавався, а отже є чинним.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про безпідставність висновків ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про порушення ТОВ «Альфа Інет» п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено значення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 7884 грн., та, у зв'язку з цим, відсутність підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення від 16 травня 2014 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 9 855 грн.

Апеляційний суд встановив, що податковим повідомленням-рішенням від 16 травня 2014 року № ТОВ «Альфа Інет» нараховане зобов'язання щодо сплати податку на прибуток на суму 20160 грн. та штрафних санкцій в сумі 5040 грн.

В п.3.1.2 акту перевірки №2302/22-06/36674874 від 28.04.2014р. зазначено, що в порушення п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, ТОВ «Альфа Інет» до складу собівартості наданих послуг включено вартість робіт, отриманих від фізичних осіб - підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за договорами підряду від 29.12.2011р. №4/12/11 та №29-11, на суму 96 000 грн., на підтвердження яких не надано належним чином оформлених документів, а надані позивачем документи, зокрема, акти виконаних робіт, не є підтвердженням придбання відповідних послуг, так як їх підписано у вихідні дні, а також в них не розкрито змісту господарських операцій, що б дало змогу встановити зв'язок таких послуг з господарською діяльністю ТОВ «Альфа Інет».

Апеляційний суд встановив, що 29.12.2011р. між позивачем та СПД ОСОБА_1 укладений договір підряду №4/12/11, за умовами якого ТОВ «Альфа Інет» надає повноваження, а СПД ОСОБА_1 приймає на себе зобов'язання бути представником позивача у взаємовідносинах із потенційними і діючими Абонентами підприємства в якості Центра Технічної Підтримки. До складу повноважень, які надаються підприємством ЦТП, входить виконання наступних дій від імені Підприємства: консультування Абонентів відносно порядку та правил надання послуг, технічних питань, які виникають у Абонента в ході підключення та отримання послуг; виконання приєднання, або від'єднання абонентського відводу кабельної мережі від внутр. квартирної розподільчої мережі Абонента; тестування Абонентського обладнання (внутр. квартирної розподільчої мережі та кінцевих обладнань Абонента). (т.2 а.с.37-38)

Того ж дня, між ТОВ «Альфа Інет» та СПД ОСОБА_2 укладений договір підряду № 29-11, за умовами якого ТОВ «Альфа Інет» надає повноваження, а СПД ОСОБА_2 приймає на себе зобов'язання бути представником позивача у взаємовідносинах із потенційними і діючими Абонентами підприємства шляхом організації роботи Центра по обслуговуванню абонентів. До складу повноважень, які надаються підприємством СПД, входить виконання наступних дій від імені Підприємства: консультування Абонентів відносно порядку та правил послуг, які надаються, діючих Тарифів, стану особового рахунку Абонента; приймання заявок на підключення до мережі, усунення поломок та несправностей, регулювання та налаштування обладнання; укладання від імені та на користь Підприємства Абонентських договорів; надання консультацій по порядку здійснення на користь Підприємства платежів по Абонентському договору за допомогою платіжних терміналів. (т.2 а.с.39-40)

За умовами п.2.3 вказаних договорів підряду по закінченню кожного календарного місяця, сторони підписують Акт приймання виконаних робіт, який є підставою для виконання Підприємством оплати вартості робіт за договором.

Підставою для висновку ДПІ у Приморському районі м. Одеси про завищення ТОВ «Альфа Інет» значення показників у рядку 05.1 СВ Декларацій «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» на суму 96000 грн., згідно акту перевірки №2302/22-06/36674874 від 28.04.2014р., стало те, що в ході перевірки досліджено табелі робочого часу та встановлено, що на підприємстві встановлено п'ятиденний робочий тиждень з вихідними днями у суботу та неділю для всіх працівників підприємства, враховуючи директора. Однак, деякі акти виконаних робіт за договорами з СПД ОСОБА_2 та СПД ОСОБА_1 складені та підписані у неробочі дні, а саме:

- акт виконаних робіт з ОСОБА_2 на суму 16000 грн. від 31.03.2012р. (субота);

- акт виконаних робіт з ОСОБА_1 на суму 16000 грн. від 31.03.2012р. (субота);

- акт виконаних робіт з ОСОБА_2 на суму 16000 грн. від 30.06.2012р. (субота);

- акт виконаних робіт з ОСОБА_1 на суму 16000 грн. від 30.06 2012р. (субота);

- акт виконаних робіт з ОСОБА_2 на суму 16000 грн. від 30.09.2012р. (неділя);

- акт виконаних робіт з ОСОБА_1 на суму 16000 грн. від 30.09.2012р. (неділя).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що складення зазначених актів виконаних робіт у вихідний день не свідчить про недійсність таких актів, оскільки за умовами п.2.1.8 договору підряду №4/12/11 від 29.12.2011р. та п.2.1.5 договору підряду №29-11 від 29.12.2011р. обслуговування СПД ОСОБА_2 та СПД ОСОБА_1 абонентів здійснюється щоденно з 09.00 год. до 20.00 год. без виключення на вихідні дні. А відтак, складення та підписання актів виконаних робіт СПД ОСОБА_2 та СПД ОСОБА_1 у вихідні дні відповідає як п.2.1.8 договору підряду №4/12/11 від 29.12.2011р., п.2.1.5 договору підряду №29-11 від 29.12.2011р., так і п.2.3 таких договорів.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим посилання позивача, що акти виконаних робіт за 31.03.2012р., 30.06.2012р. та за 30.09.2012р. підписані директором ТОВ «Альфа Інет» ОСОБА_4 у перший робочий день, який настає після їх складання, що узгоджується з положеннями статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до якої первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Зазначені у актах виконаних робіт за 31.03.2012р., 30.06.2012р. та за 30.09.2012р. дати є датами складання таких актів, а не їх підписання, відповідно до п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05. 1995р. №88.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що в наданих ТОВ «Альфа Інет» до перевірки актах виконаних робіт не розкрито змісту робіт, а саме: не вказано скільки саме абонентів та в який проміжок часу звертались за допомогою та консультаціями, з якою кількістю абонентів було укладено договори та підключено до мережі оператора, не вказано реквізити складених договорів, а також скільки виїздів для налагодження та ремонту мережі було здійснено працівниками ЦТП та в який проміжок часу.

Апеляційний суд критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки умовами договорів підряду №4/12/11 від 29.12.2011р. та №29-11 від 29.12.2011р. не передбачено зміну умов оплати у разі зменшення або збільшення кількості абонентів, яким надано консультації, а також кількості виїздів ЦТП до абонентів, а тому зазначення такої інформації в актах виконаних робіт, не є обов'язковим.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

На підтвердження виконання умов договорів підряду №4/12/11 від 29.12.2011р. та №29-11 від 29.12.2011р. позивач, крім актів виконаних робіт, надав до суду також реєстри заявок, реєстри прийнятих та опрацьованих дзвінків, листи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08.08.2014р., які пояснили порядок складання актів виконаних робіт. (т.2 а.с.119-208, 211-212).

Апеляційний суд вважає, що ТОВ «Альфа Інет» підтверджено належним чином оформленими первинними документами правомірність декларування витрат за господарськими операціями з СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2, у зв'язку з чим висновок ДПІ у Приморському районі м. Одеси про заниження ТОВ «Альфа Інет» значення податку на прибуток на загальну суму 20160 грн. є помилковим, а прийняте на підставі такого висновку податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2014 року № - незаконним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець