Справа № П/811/227/16
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Справа № П/811/227/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мирошниченка В.С., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Олександрійської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправною з моменту винесення та скасувати у повному обсязі податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № від 01.09.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що їй протиправно донараховано єдиний внесок, оскільки в ті місяці, коли вона не отримувала доходу, вона не повинна сплачувати єдиний внесок.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі. Вважає, що позивач повинен щомісяця сплачувати єдиний внесок. Проте, якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску ( а.с.153-154).

На підставі усної ухвали суду, та занесеною до журналу судового засідання від 28.04.2016, розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України (а.с.155-156).

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив подані позивачем та представником відповідача документи і матеріали, з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець виконавчим комітетом Олександрійської міської ради Кіровоградської області 24.04.2000 року, взята на податковий облік Олександрійською ОДПІ, знаходиться на загальній системі оподаткування та протягом перевіряємого періоду використовувала працю найманих працівників (а.с.17, 148).

На підставі наказів від 22.07.2015 р. №312 та від 17.08.2015 р. №349 посадовою особою Олександрійської ОДПІ проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р. за результатами якої складено акт №190/17-01/ від 31.08.2015 р. (а.с.17-33).

Згідно висновків акту №190/17-01/ від 31.08.2015 р. та заперечень, перевіркою встановлено порушення позивачем, в тому числі:

- п.1 ч.2 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в результаті чого занижено суму єдиного внеску на загальну суму 15682,08 грн., в тому числі за 2011 рік на 2513,77 грн., за 2012 рік на 3928,04 грн., за 2013 рік на 4314,95 грн. та за 2014 рік на 4925,33 грн.

01.09.2015 відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 15682,08 грн. (а.с. 4).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №2464-VI (далі за текстом - Закон) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

З огляду на зміст п.2 ч.1 ст.7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 ч.1 ст. 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а процедура нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 20.04.2015 р. №449 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до ч.10 розділу 4 Інструкції, обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного соціального внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок.

Згідно з ч.2 розділу 6 Інструкції, у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов'язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до фіскальних органів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

У разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена фіскальними органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

На підставі абз.1 ч.4 ст.25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до ч.3 розділу 6 Інструкції органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті.

Згідно з абз.4 ч.4 ст.25 Закону у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до ч.11 ст.9 Закону у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З огляду на зміст п.3 ч.11 ст.25 Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10% зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 % суми донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

З огляду на викладене, навіть у ті місяці, коли позивач не отримала дохід (прибуток) вона зобов'язана нараховувати суму єдиного внеску, яка не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Так, дійсно, платник має право самостійно визначити базу нарахування, коли не отримав дохід (прибуток), але це право надається позивачу лише для самостійного нарахування єдиного внеску в більшому розмірі, у разі, якщо він хоче щоб його працівники в подальшому отримували більші страхові виплати.

З огляду на викладене, позивач не мала права взагалі не нараховувати єдиний внесок, у ті місяці, коли вона не отримала дохід (прибуток), а повинна була нараховувати його у розмірах зазначених вище.

Таким чином, відповідач правомірно виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 15682,08 грн., а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судових витрат, які підлягають стягненню на користь відповідача не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, -протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду В.С. Мирошниченко