Справа № 815/2427/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/2427/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕВИСКОМ» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕВИСКОМ» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними дій щодо проведення зустрічних звірок за результатами яких складені акти про неможливість проведення зустрічних звірок, про визнання протиправними дій щодо встановлення нереальності здійснення господарських операцій, про зобов'язання вилучити певну інформацію з бази даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок», -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕВИСКОМ» подало апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Постановою від 16 жовтня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні адміністративного позову ТОВ «ЛЕВИСКОМ» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про:

- визнання протиправними дій податкового органу з проведення заходів зустрічної звірки, за результатами яких 01.04.2014 року складений акт №1808/15-53-22-3/38350912 «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» (), щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за січень - лютий 2014 року»;

- визнання протиправними дій податкового органу щодо встановлення нереальності здійснення господарських операцій між ТОВ «ЛЕВИСКОМ» та контрагентами у січні-лютому 2014 року;

- зобов'язання податкового органу вилучити з діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок, Аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, внесену на підставі акту №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» (), щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за січень - лютий 2014 року»;

- зобов'язання податкового органу відновити показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість TOB «ЛЕВИСКОМ» в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок, Аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань), що були відкориговані на підставі акту №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» (), щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за січень - лютий 2014 року»;

- визнання протиправними дій щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту декларації з податку на додану вартість TOB «ЛЕВИСКОМ» в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок, Аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів на підставі акту №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» (), щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період січень-лютий 2014 року»;

- визнання протиправними дій з проведення заходів зустрічної звірки, за результатами яких 02.04.2014 року складено акт № 1868/15-53-22-3/38350912 «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» () з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за грудень 2013 року»;

- визнання протиправними дій, що полягають у встановленні нереальності здійснення господарських операцій між ТОВ «ЛЕВИСКОМ» та контрагентами у грудні 2013 року;

- визнання протиправними дій та зобов'язання вилучити з діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок, Аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, внесену на підставі акту №1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ», код за , з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за грудень 2013 року»;

- зобов'язання відновити показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість TOB «ЛЕВИСКОМ» в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок, Аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань), що були відкориговані на підставі акту № 1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» () з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за грудень 2013 року»;

- визнання протиправними дій щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту декларації з податку на додану вартість TOB «ЛЕВИСКОМ» в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок, Аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів на підставі акту №1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» () з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за грудень 2013 року».

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам справи у їх сукупності, не врахував позицію та доводи позивача, проігнорував суттєві обставини справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що на підставі актів про неможливість проведення зустрічних звірок податковий орган здійснив коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту в електронних базах даних, без прийняття будь-яких податкових повідомлень-рішень. Висновок щодо достовірності задекларованих платником податків даних податкового обліку, як підстави для внесення відповідних змін до баз даних, може бути зроблений податковим органом лише після визначення платникові податків податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки його доводам щодо порушення відповідачем Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1232, яким передбачений обов'язок, перед проведенням зустрічної звірки, направити платнику податків запит про надання документів, що становлять предмет звірки.

Також, апелянт посилається на численну судову практику судів першої, апеляційної та касаційної інстанції з питань вирішення аналогічних справ, відповідно до якої суди задовольняли аналогічні вимоги, які заявлені і по цій справі.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що з метою проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами, їх реальності та повноти відображення в обліку за грудень 2013 року, ДПІ у Приморському районі м. Одеси здійснено наступні заходи:

- підготовлено запит керівнику від 14.03.2014р. №8483/5/53-22-3/08 щодо надання письмової інформації та документального підтвердження щодо формування податкових зобов'язань та податкового кредиту за відповідний період;

- з метою вручення запиту здійснений вихід за юридичною адресою підприємства: м. Одеса, вул. Гагаріна, 23, про що складений акт інформативного повідомлення перевірки фактичного місцезнаходження TOB «ЛЕВИСКОМ» від 14.03.2014р. № 25/15-5322-3;

- попередньо, з метою вручення, здійснений вихід за юридичною адресою;

- направлений запит на ОУ ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області щодо проведення заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження (місцеперебування) посадових осіб TOB «ЛЕВИСКОМ» від 14.03.2014р. № 31/15-53-22-3;

- направлена службова записка у відділ реєстрації та обліку платників податків від 17.03.2014р. за № 228/15-53-22-03.

Суд першої інстанції встановив, що за результатами проведених заходів встановлена відсутність посадових осіб TOB «ЛЕВИСКОМ» та будь-яких ознак ведення фінансово-господарської діяльності за податковою адресою, про що відповідач склав відповідний висновок від 27.03.2014р.

Суд першої інстанції встановив, що головним державним ревізором-інспектором відділу супроводження особливо важливих перевірок управління податкового аудиту ДПІ у Приморському районі Чернієм О.В. складений акт №1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за грудень 2013 року», у висновках якого зазначено, що у зв'язку з неможливістю проведення зустрічної звірки, не можливо підтвердити реальність здійснення фінансово-господарської діяльності TOB «ЛЕВИСКОМ» на адресу підприємств-покупців податкових зобов'язань за грудень 2013 року на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 22735,6 тис. грн. по ланцюгу постачання від ТОВ «ВЕЛЕСАНТ» на суму 20901,9 тис. грн. податкового кредиту та від ТОВ «САНТОР ЮГ» на суму 1831,24 тис. грн. податкового кредиту. На підставі висновків зазначеного акту податкових повідомлень-рішень прийнято не було.

Також, суд першої інстанції встановив, що з метою проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами, їх реальності та повноти відображення в обліку за період січень-лютий 2014 року, ДПІ у Приморському районі м. Одеси здійснено наступні заходи:

- підготовлений запит керівнику від 27.03.2014р. №10416/10/15-53-22-3/08 щодо надання письмової інформації та документального підтвердження щодо формування податкових зобов'язань та податкового кредиту за січень-лютий 2014 року;

- з метою вручення запиту здійснений вихід за юридичною адресою підприємства: м. Одеса, вул. Гагаріна, 23;

- направлений запит в ОУ ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області щодо проведення заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження (місцеперебування) посадових осіб TOB «ЛЕВИСКОМ» від 27.03.2014р. №69/15-53-22-3;

- направлена службова записка у відділ реєстрації та обліку платників податків від 17.03.2014р. за №228/15-53-22-03;

- складена та направлена службова записка в ГОВ ДПІ в Приморському районі м. Одеси щодо проведення заходів, спрямованих на надання доказової бази щодо формування штучного кредиту та податкової вигоди третім особам (покупцям) з метою мінімізації податкових зобов'язань та заниження (ухилення) від сплати податку на додану вартість №269/15-53-22-03/11 від 27.03.2013р.

У зв'язку з відсутністю посадових осіб TOB «ЛЕВИСКОМ» та будь-яких ознак ведення фінансово-господарської діяльності за податковою адресою, посадовими особами відповідача складений акт про неможливість вручення запиту від 27.03.2014р. за №21/15-53-22-3/38350912.

Суд першої інстанції встановив, що за результатами проведених заходів, головним державним ревізором-інспектором відділу супроводження особливо важливих перевірок управління податкового аудиту ДПІ у Приморському районі Поповою О.Г. складений акт №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ», код за , щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період січень-лютий 2014 року», у висновках якого зазначено, що у зв'язку з неможливістю проведення зустрічної звірки не можливо підтвердити реальність фінансово-господарських операцій TOB «ЛЕВИСКОМ» у січні, лютому 2014 року. На підставі висновків вказаного акту відповідачем податкові повідомлення-рішення не приймалися.

З посиланням на положення п.61.1 ст.61, п.п.20.1.2, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.16.1.5 п.16.1 ст.16, п.73.5 ст.73 ПК України та вимог Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1232, суд першої інстанції дійшов висновку, що при здійсненні заходів щодо проведення зустрічних звірок TOB «ЛЕВИСКОМ» та складання за їх результатами актів про неможливість проведення зустрічних звірок №1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014р. та №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014р., ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області не порушило прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її обов'язок, і судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

За висновками суду першої інстанції, підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав, що передбачено частиною 1 статті 6, статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України. Однак, дії контролюючого органу з проведення заходів зустрічної звірки, складання за їх результатами актів (довідок), викладення висновків у актах (довідках) є лише службовою діяльністю працівників контролюючого органу на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства, а тому самі по собі вищезазначені дії не створюють для суб'єкта господарювання жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав.

Суд першої інстанції зазначив, що контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті (довідці) власні висновки щодо зафіксованих обставин, а оцінка акту, в тому числі і оцінка дій посадових осіб щодо викладення у ньому висновків за результатами проведеної зустрічної звірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається уповноваженими законом органами влади при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, оскільки вчинення дій суб'єктом владних повноважень в частині складення акту перевірки та викладення у ньому висновків перевірки є способом реалізації наданої законом функції суб'єкта владних повноважень.

Також, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ЛЕВИСКОМ» щодо зобов'язання ДПІ у Приморському районі м. Одеси вилучити внесені на підставі актів №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014р. та №1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014р. зміни до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів, зобов'язання відновити показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ в даній системі та визнання протиправними дій щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту в електронній системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів.

Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині суд першої інстанції виходив з того, що зібрана податкова інформація може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Оскільки в картці особового рахунку позивача з податку на додану вартість жодних нарахувань податкових зобов'язань на підставі висновків спірних актів здійснено не було і податкові повідомлення-рішення органом доходів і зборів не приймались, суми податкового боргу підприємству не визначались, тому внесення або зміна інформації у базах інформаційних систем, які використовуються органами державної податкової служби, зокрема електронна автоматизована система співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, самі по собі не зумовлюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни прав та обов'язків, оскільки внесення такої інформації не призводить до коригування (збільшення) податкових зобов'язань платника податків.

Суд першої інстанції зазначив, що оскаржені в межах даного адміністративного позову процедурні дії контролюючого органу не мають самостійного правового значення, оскільки не є остаточним волевиявленням суб'єкта владних повноважень.

Встановивши відсутність порушення діями ДПІ у Приморському районі м. Одеси суб'єктивних прав, свобод та інтересів позивача, а також те, що вони не призвели до настання будь-яких юридичних наслідків для товариства, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ЛЕВИСКОМ», заявлених в межах даного адміністративного позову. За вказаних обставин, суд першої інстанції не досліджував надані позивачем первинні документи щодо фінансово-господарської діяльності з контрагентами у грудні 2013 року, січні-лютому 2014 року та правомірності формування показників податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за цей податковий період.

Суд першої інстанції відхилив посилання позивача на те, що висновки актів №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014р. та №1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014р. про неможливість проведення зустрічних звірок використані податковим органом при проведенні перевірок його контрагентів, зазначивши, що наявність фактів порушень прав та законних інтересів третіх осіб не є підставою для звернення до адміністративного суду товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕВИСКОМ».

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явились, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Спірні відносини між сторонами виникли внаслідок проведення та складання ДПІ у м. Одесі ГУ Міндоходів в Одеській області актів №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ», код за , щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період січень-лютий 2014 року» та №1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за грудень 2013 року», на підставі висновків яких внесені зміни в базу даних Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість TOB «ЛЕВИСКОМ».

Апеляційний суд встановив, що спірні акти складені відповідачем у зв'язку з неможливістю вручення запитів від 14.03.2014р. №8483/5/53-22-3/08 та від 27.03.2014р. №10416/10/15-53-22-3/08 щодо надання первинної бухгалтерської та податкової документації, через не встановлення посадових осіб підприємства за податковою адресою: м. Одеса, вул. Гагаріна, 23. На підставі актів про неможливість проведення зустрічних звірок податкові повідомлення-рішення не приймалися.

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Пунктом 3 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1232, передбачено, що з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Таким чином, підставами для проведення зустрічної звірки, у відповідності до вищезазначених норм, є необхідність зіставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання по господарських операціях, за наявності сумнівів стосовно факту здійснення таких операцій. При цьому, визначено процедуру проведення такої звірки, а саме: наявності обов'язкового письмового запиту податкового органу, яким здійснюється основна перевірка суб'єкта господарювання, щодо перевірки його контрагента, за виключенням, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби. Отже, відсутність у розпорядженні податкового органу первинних документів унеможливлює проведення зустрічної звірки.

Згідно п.7 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок та п.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами Державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України №236 від 22.04.2011, за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Згідно п.4.4 наказу ДПА України від 22.04.11 №236 у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема, у зв'язку встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою) складається акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання.

Зі зразка акту про неможливість проведення зустрічної звірки, який наведений у додатку 3 до Методичних рекомендацій, вбачається, що в даному акті, серед іншого, повинні зазначатись причини неможливості проведення зустрічної звірки, встановлені в ході організації проведення зустрічної звірки, із наведенням реквізитів документів, що підтверджують цей факт (копії яких додаються до актів) та детально перелічуватись заходи вжиті в ході організації проведення зустрічної звірки з метою забезпечення підтвердження господарських відносин.

З урахуванням положень п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України, п.п.6, 7 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, положення Методичних рекомендацій №236, апеляційний суд дійшов висновку, що зустрічна звірка може бути проведена податковим органом лише в разі наявності у розпорядженні податкового органу первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит податкового органу, оскільки зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними з метою з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

У спірних актах про неможливість проведення зустрічних звірок №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014р. та №1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014р. в якості причини неможливості провести звірку зазначено відсутність ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за податковою адресою. Відповідачем направлено запити на ОУ ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області щодо проведення заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження (місцеперебування) посадових осіб TOB «ЛЕВИСКОМ» від 14.03.2014р. № 31/15-53-22-3 та від 27.03.2014р. №69/15-53-22-3, а також направлено службову записку у відділ реєстрації та обліку платників податків від 17.03.2014р. за № 228/15-53-22-03.

Апеляційний суд встановив, що в актах про неможливість проведення звірки не міститься будь-якого документального обґрунтування стосовно нереальності фінансово-господарських взаємовідносин позивача з контрагентами, акти мають лише узагальнені відомості щодо відсутності об'єктів оподаткування, необхідних умов та ресурсів щодо здійснення господарської діяльності. Тобто, дані висновки ґрунтуються лише на припущеннях, без дослідження документів первинного бухгалтерського та податкового обліку, недійсність правочинів між позивачем та його контрагентами не встановлена в судовому порядку, але відповідачем були зменшені всі показники податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача та відображені відповідні відхилення.

При розгляді даної справи, апеляційний суд встановив порушення процедури проведення зустрічних звірок, невідповідність актів про неможливість проведення зустрічних звірок вимогам чинного законодавства, оскільки із системного аналізу норм Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. № 1232, вбачається, що судження податкового органу відносно правильності справляння платником податків сум податків та зборів за відображеними в податковій звітності показниками господарських операцій можуть бути викладені виключно в акті перевірки або довідці зустрічної звірки. Чинним законодавством не передбачено відображення таких суджень в акті про неможливість проведення зустрічної звірки, де мають зазначатись лише обставини, котрі спричинили таку неможливість. А відтак, відображення в актах про неможливість проведення зустрічної звірки суджень податкового органу по суті проведених платником податків господарських операцій суперечить закону, який не передбачає такого порядку дій суб'єкта владних повноважень.

Однак, апеляційний суд зазначає, що обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків.

У свою чергу, дії щодо проведення звірки, висновки акту про неможливість проведення зустрічної звірки та власне сам акт не є рішенням органу владних повноважень, а відтак вони не породжують для платника податків настання будь - яких юридичних наслідків та не впливають на його права, обов'язки та законні інтереси, що виключає можливість такого платника податків на їх оскарження у судовому порядку.

Таким чином, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ЛЕВИСКОМ» щодо визнання протиправними дій відповідача з проведення заходів зустрічної звірки, за результатами яких складено акти №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014р. та №1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014р., визнання протиправними дій щодо формування висновків у таких актах про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами.

Предметом позову, серед іншого, є оскарження ТОВ «ЛЕВИСКОМ» дій ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області щодо коригування в базі даних Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, задекларованих позивачем у грудні 2013 року, січні-лютому 2014 року, на підставі актів про неможливість проведення зустрічних звірок №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014р. та №1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014р.

Відповідно до вимог ст. 17 КАС України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

З зазначеної правової позиції Конституційного Суду України вбачається, що підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Платники податків можуть оскаржувати в судовому порядку рішення, дії, бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які порушують їх права, свободи та інтереси. Однак, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК України).

Згідно п.71.1 ст.71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до ст.72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків, від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, за результатами податкового контролю, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Згідно п.74.1 ст.74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Під час реалізації податковим органом своїх повноважень щодо контролю за правильністю обчислення податків та зборів використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Реєстрація ПП», «Обробка податкової звітності та платежів», «Податковий аудит», «Аналітична система», «Облік платежів»; єдиний реєстр податкових накладних; АРМ «Митниця»; підсистема «Реєстрація та облік РРО та книг обліку розрахункових операцій АІС «Реєстри платників податків».

Тобто, АІС «Податковий блок» Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів є програмним продуктом, яка створена для використання контролюючими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі та є інформаційною системою для них.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області щодо включення, виключення, зміни даних у системі АІС «Податковий блок» Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів не тягнуть настання будь-яких негативних наслідків для позивача та жодним чином не порушують його права.

Вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої останньому компетенції та являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень. Самі по собі такі дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несуть акти індивідуальної дії, саме вони мають вплив на його права та інтереси. Апеляційний суд встановив, що податкові повідомлення-рішення на підставі актів №1808/15-53-22-3/38350912 від 01.04.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ», код за , щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період січень-лютий 2014 року» та №1868/15-53-22-3/38350912 від 02.04.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «ЛЕВИСКОМ» з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за грудень 2013 року» відповідач не приймав.

Верховний Суд України у постановах від 3 листопада та 1 грудня 2015 року (справи №№ 21-99а15, 21-3133а15 відповідно) висловив правову позицію, згідно якої дії контролюючого органу щодо внесення до Інформаційної системи змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Відповідно до ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Апеляційний суд не встановив обставин, за наявності яких виникли б підстави для відступлення від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України.

Також, апеляційний суд не встановив підстав для задоволення вимог позивача про зобов'язання ДПІ у Приморському районі м. Одеси відновити в базі даних Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, задекларованих ТОВ «ЛЕВИСКОМ» у грудні 2013 року, січні-лютому 2014 року, оскільки суд не наділений правом втручатись у порядок взаємодії контролюючих органів та не вправі зобов'язувати посадових осіб податкового органу до вчинення тих дій, які згідно із Податковим кодексом України, можуть здійснюватися виключно податковим органом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ЛЕВИСКОМ», у зв'язку з відсутністю порушених прав товариства та покладення на нього додаткових обов'язків.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕВИСКОМ» залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець