Справа № 686/5474/16-а
Суддя: Демінська А. А.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/5474/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Кшановської А.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо призначення йому пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, та зобовязати відповідача призначити та виплачувати з 2.02.2016 року позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, що передує року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме за 2013 2015 роки.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали і просять задовольнити, пояснивши, що позивач отримував пенсію за вислугою років в ГУ ПФ України в Хмельницькій області, а після досягнення пенсійного віку подав заяву про її припинення, після чого 2.02.2016 року звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком. На момент подання даної заяви жодної іншої пенсії не отримував, однак відповідач потрактував цю дію як перехід з одного виду пенсії на інший, що позивач вважає помилковим. Внаслідок цього відповідач до розрахунку взяв середню заробітну плату за 2007 рік, не застосувавши всупереч закону показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, що передує року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме за 2013 2015 роки, що, своєю чергою, призвело до заниження розміру пенсії позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, вказавши, що пенсія позивачу вперше була призначена 07.04.1996 року і в лютому 2016 року мав місце перехід із зазначеної пенсії на інший її вид пенсію за віком, а не первинне призначення пенсії, відтак відповідач при розрахунку пенсії діяв у повній відповідності до закону, керуючись при цьому Постановою Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року.

Заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Встановлено, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 7.04.1996 року по 31.01.2016 року за Законом України «про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Досягши пенсійного віку, після припинення з його ініціативи виплати вище вказаної пенсії позивач 2.02.2016 року звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». До даного звернення на обліку у відповідача не перебував.

Відповідачем позивачу було призначено пенсію за віком з 1.02.2016 року, однак згодом в звязку з виявленням помилки вирахувано переплату за 1.02.2016 року, тим самим пенсія фактично призначена з дати звернення 2.02.2016 року.

При розрахунку пенсії позивача відповідач, вважаючи, що позивач перейшов з одного виду пенсії на інший, застосував показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, внаслідок чого розмір пенсії позивача склав 1253,18 грн.

Зазначені обставини підтверджуються пенсійною справою позивача, копії матеріалів котрої наявні у справі.

Однак такий розрахунок виконаний відповідачем не в повній відповідності до закону.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин (далі: Закон), переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Так, в преамбулі Закону зазначено, що він визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону, відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Позивач не отримував жодного з даних видів пенсії до призначення йому пенсії за віком, а відтак відсутні підстави вважати, що мало місце переведення позивача з одного виду пенсії на інший.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справах № 21-612а14 та № 21-550а15.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 (далі: Постанова), на котру посилається відповідач в обґрунтування правомірності власних дій, установлено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність, перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік. Пенсії особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, призначені до 2007 року відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, перераховуються у порядку, встановленому абзацом першим цього пункту, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Однак зазначені вимоги Постанови до спірних правовідносин сторін застосовані бути не можуть, оскільки вони врегульовують питання перерахунку вже призначених пенсій, а не розрахунок пенсії при її первинному призначенні, як це мало б відбутись при зверненні позивача 2.02.2016 року.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначено ст. 40 Закону, згідно ч. 2 котрого заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Саме зазначену формулу мав застосувати відповідач при розрахунку пенсії позивача, а тому доводи позивача в цій частині є обґрунтованими.

Разом з тим, оскільки дії відповідача щодо власне призначення пенсії здійснені на підставі заяви позивача та в силу ст. 26 Закону, тому слід визнати протиправними не дії відповідача загалом щодо призначення пенсії із застосуванням помилкового показника заробітної плати, а безпосередньо дії щодо застосування при призначенні пенсії даного показника.

З тих же мотивів слід зобовязати відповідача не призначити і виплачувати пенсію із застосуванням правильного показника заробітної плати (адже пенсія вже призначена і вже виплачується), а здійснити розрахунок та виплату з урахуванням фактично виплачених сум пенсії позивачу із застосуванням вище вказаного показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Отже, з наведених підстав позов слід задовольнити частково.

Судові витрати у справі слід стягнути з відповідача на користь пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 275,60 грн. (1/2 від розміру понесених позивачем судових витрат).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 7 15, 69 71, 86, 158 163 КАС України, ст ст 9, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо застосування при призначенні ОСОБА_1 пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому здійснити розрахунок та виплату (з урахуванням фактично виплачених сум) з 02.02.2016 року ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме за 2013-2015 роки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275,60 грн.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: