Справа № 809/4336/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 р. Справа № 876/1173/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Калуське лісове господарство» до Калуської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року позивач - Державне підприємство «Калуське лісове господарство» звернулося в суд з позовом до Калуської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - Калуська ОДПІ), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.11.2015 року №.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що за результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що фірма «ZORTEX BUSINESS LLP» (Великобританія), з якою ДП «Калуське лісове господарство» уклало контракт за № 26 від 27.01.2014 року щодо поставки половника букового та техсировини, з 15 липня 2014 року ліквідована і всі товари поставлені після цієї дати фірмі «ZORTEX BUSINESS LLP» (Великобританія) вважаються як поставлені невідомому резиденту, а кошти отримані за вказані товари вважаються безповоротною фінансовою допомогою.

Однак, у акті перевірки від 05.11.2015 року податковим органом не вказано, які саме первинні документи у відповідності до приписів чинного законодавства є підставою для вищезгаданих висновків податкового органу, а підставою для даних висновків став виключно лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 року №630/17-200-490, в якому зазначено, що 15.07.2014 року фірму «ZORTEX BUSINESS LLP» ( Великобританія) ліквідовано.

Таким чином зазначає, що позивачем на законних підставах сформовано дохід підприємства, включивши до його складу надходження від покупця товару фірми «ZORTEX BUSINESS LLP» та оподатковано такий дохід, а відтак немає підстав для висновків щодо непідтвердження операцій з поставки товарів та для віднесення отриманих коштів до безповоротної фінансової допомоги та повторного її включення до складу доходів.

За таких обставин прийняте на основі вищезазначеного акта перевірки від 05.11.2015 року податкове повідомлення-рішення №0 від 18.11.2015 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року адміністративний позов задоволено; податкове повідомлення-рішення № від 18.11.2015 року визнано протиправним і скасовано.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Калуська ОДПІ оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що додатки до контракту №26 від 27.01.2014 року між ДП «Калуське лісове господарство» та «ZORTEX BUSINESS LLP» порушують норми Закону України «Про міжнародне приватне право», а отже не мають жодних правових наслідків, оскільки укладені зі стороною, яка на дату укладення змін договору була ліквідованою, а отже припинила свої зобов»язання.

Таким чином, в порушення п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 135.1 ст. 135, п. 137.10 ст. 137 Податкового кодексу України, ДП «Калуське лісове господарство» занижено дохід у рядку 03 «Інші доходи» Декларації з податку на прибуток підприємства на суму безповоротної фінансової допомоги за 2014 рік.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Калуською ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено позапланову документальну перевірку ДП «Калуське лісове господарство» (код ЄДРПОУ - 20562527) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з компанією «ZORTEX BUSINESS LLP» (Великобританія) за період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року.

За результатами перевірки складено акт № 1087/22-00/20562527 від 05.11.2015 року, в якому посадовими особами ДПІ зафіксовано, що позивачем порушено п.п. 14.1.257 п. 14 ст. 14, п. 135.1 ст. 135, п. 137.10 ст. 137 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства за 2014 рік в сумі 323 970 грн., п. 57.1 ст. 57 ПК України в результаті чого перевіркою збільшено авансові платежі з податку на прибуток підприємства з березня по жовтень 2015 року в загальній сумі 215 984, 00 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18.11.2015 року, яким ДП «Калуське лісове господарство» донараховано 674 943,00 грн. податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, з яких 539 954,00 грн. - за основним платежем та 134 989,00 грн. - за штрафними санкціями.

З матеріалів справи видно, що між ДП «Калуське лісове господарство» та фірмою «ZORTEX BUSINESS LLP» (Великобританія) укладено контракт №26 від 27.01.2014 року про поставку товару половника букового (1-3 сортів) та техсировини ГОСТ 9462-88 в загальній кількості 500 м.куб.

У відповідності до зазначеного контракту ціна на товар встановлена в доларах США за 1 м.куб. на умовах СРТ - Іллічівськ. Загальна сума контракту складає 100 000 дол. США.

Відповідно до п. 5.1 контракту №26 від 27.01.2014 року поставка товару здійснюється на умовах СРТ - Іллічівськ за наступними реквізитами - ст. Іллічівськ, отримувач - ДП «ІМТП», (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Труда, 6) для подальшої відправки у Великобританію на адресу фірми «ZORTEX BUSINESS LLP» ( а.с. 62-63, т. 1).

До контракту №26 від 27.01.2014 року внесені зміни та доповнення згідно з додатками №1 від 17.02.2014 року, №2 від 26.02.2014 року, №3 від 28.02.2014 року, №4 від 31.03.2014 року, №5 від 09.04.2014 року, №6 від 12.05.2014 року, №№7, 7/1 від 02.06.2014 року, №8 від 24.06.2014 року, №9 від 12.08.2014 року, №10 від 13.08.2014 року, №11 від 18.08.2014 року, №12 від 07.10.2014 року, №13 від 27.10.2014 року, №13/1 від 29.10.2014 року, №14 від 31.12.2014 року, №15 від 25.01.2015 року. (а.с. 62-81, т. 1).

На підтвердження виконання договірних зобов»язань з вищевказаним контрагентом позивачем долучено: вантажно-митні декларації та товарно - транспортні накладні; рахунки-фактури та специфікації; реєстри виданих та отриманих податкових накладних; виписки з банківського рахунка; оборотно-сальдову відомість; договори про організацію перевезень вантажів №52/2013/36 від 01.02.2013 року, про подачу та збирання вагонів № Л/ДН-4/14/411/М/п/76 (а.с. 82-248 т. 1, а.с. 1-222 т. 2).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт реального постачання товару відповідно до контракту №26 від 27.01.2014 року підтверджується первинними документами, оформленими у відповідності до вимог чинного законодавства. Долучені позивачем документи мають усі необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій, і в суду відсутні жодні правові підстави для визнання вказаних документів недостовірними, а твердження відповідача про ліквідацію «ZORTEX BUSINESS LLP» не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов»язаннях платника податків у зв»язку з його господарською діяльністю мали місце.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також права та обов»язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України, який вступив в силу з 01.01.2011 року (далі - ПК України).

У відповідності до п. 135.1 ст. 135 ПК України, доходи, що враховуються при обчисленні об»єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 135.4.1. п. 135.4. ст. 135 ПК України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов»язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо).

Пунктом 137.10 ст. 137 ПК України передбачено, що суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Відповідно до п.п. 14.1.267 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Підпунктом 135.4.1. п. 135.4. ст. 135 ПК України встановлено, що дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов»язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо).

Відповідно до п.п. 138.1.1. п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об»єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Як передбачено п. 138.2. ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об»єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов»язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно із п. 138.4. ст. 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов»язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України).

Виходячи із наведених норм закону, до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) пов»язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг( і охороною праці, тому право на зменшення об»єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

З матеріалів справи видно, що відповідно до Протоколу зборів партнерів Компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» від 14.07.2014 року відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Об»єднане Королівство Великобританія з Англії WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom.

Дана обставина свідчить про те, що Компанія «Zortex Businesss LLP», United Kingdom ліквідована не була, відбулась лише зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни.

Таким чином твердження відповідача про те, що фірма «ZORTEX BUSINESS LLP», ( Великобританія) з 15 липня 2014 року є ліквідованою, з посиланням на лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 року №630/17-200-490 «Щодо перевірки компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» та інформацію з офіційного сайту Великобританії companieshouse.gov.uk про ліквідацію зазначеної компанії з 15.07.2014 року, є безпідставним та необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон) цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Відповідно до ст. 26 Закону цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 25 того ж законодавчого акту особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до п.п. 14.1.122. п. 14.1. ст. 14 ПК України нерезиденти - це іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України.

Згідно з п. 103.4 ст. 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 4 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 року для цілей цієї конвенції термін «резидент однієї Договірної Держави» означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Підпунктом (і) пункту 1 ст. 3 цієї ж Конвенції визначено, що термін «компетентний орган» означає, у відношенні Сполученого королівства Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Згідно із п. 103.5 ст. 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 7 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» у разі державної реєстрації юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається документ про підтвердження реєстрації іноземної особи в країні її місцезнаходження, зокрема витяг із торговельного, банківського або судового реєстру, який відповідає вимогам частини шостої статті 8 цього Закону.

Згідно з п. 6 ст. 8 того ж Закону документ про підтвердження реєстрації іноземної юридичної особи в країні її місцезнаходження повинен бути легалізований у встановленому порядку.

Крім цього, про правомірність взаємовідносин із компанією «ZORTEX BUSINESS LLP» свідчить й те, що після 15.07.2014 року цю компанію обслуговували іноземні банки, а митні органи України, після виконання усіх належних митних процедур, здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Митна служба України без жодних заперечень здійснювала митне оформлення вантажів для компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» як до, так і після 15.07.2014 року, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями вантажно-митних декларацій.

А факт реального постачання товару відповідно до контракту №26 від 27.01.2014 року підтверджується первинними документами, оформленими у відповідності до вимог чинного законодавства. Долучені позивачем документи мають усі необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій, і в суду немає жодних правових підстав для визнання вказаних документів недостовірними.

Таким чином твердження відповідача про ліквідацію «ZORTEX BUSINESS LLP» не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних видно, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов»язаннях платника податків у зв»язку з його господарською діяльністю мали місце, суму в розмірі 1 799 833,00 грн. відповідачем помилково було визначено, як безповоротну фінансову допомогу відповідно до вимог п.п. 14.1.267 п. 14.1 ст. 14 ПК України, а викладені в акті перевірки № 1087/22-00/20562527 від 05.11.2015 року висновки про заниження ДП «Калуське лісове господарство» податку на прибуток за 2014 рік в сумі 323 970,00 грн. є необґрунтованими.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність винесення оскарженого податкового повідомлення рішення від 18.11.2015 року №0, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Крім цього, з матеріалів справи видно, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2016 року залишено без руху апеляційну скаргу Калуської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року, оскільки апелянтом не сплачено сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 11 136,57 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року про відкриття апеляційного провадження відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до винесення рішенням судом апеляційної інстанції.

Оскільки, судом апеляційної інстанції залишено без задоволення апеляційну скаргу Калуської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області, то таким чином з відповідача слід стягнути суму судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 11 136,57 грн.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Калуської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року у справі №809/4336/15 - без змін.

Стягнути з Калуської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області (вул. В.Стуса, 2, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300) за реквізитами: Державний бюджет Галицького району м. Львова, 38007573, р/р 1004, банк одержувача: ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014 суму судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 11 136 (одинадцять тисяч сто тридцять шість) гривень 57 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 11.05.2016 року.