Справа № 461/176/16-а
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/176/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Домашовець М.Ф.

з участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представниці відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи, яка

не заявляє самостійних вимог на

предмет спору ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позивачка посилалася на те, що постановою адміністративної комісії при Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради (далі ГРА ЛМР) від 30.12.2015 року № 221 її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за ст. 150 КУпАП за самовільно здійснене перепланування жилого будинку № 14 по вул. Дорошенка у м. Львові. Вважала постанову протиправною, оскільки вона зазначених у протоколі та постанові дій не вчиняла, її не ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та не повідомлено про розгляд справи, чим порушено її право на захист.

Позивач та її представник у судовому засіданні адміністративний позов підтримали та просили його задовольнити. Надали пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказавши, що постанова винесена адміністративною комісією ГРА ЛМР правомірно, з дотриманням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП. Зазначила, що будинок № 14 по вул. Дорошенка є обєктом культурної спадщини та охороняється законом.

Представник третьої особи управління охорони історичного середовища проти позову заперечив, у його задоволенні просив відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та доводи позову, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи видно, що постановою адміністративної комісії при ГРА ЛМР від 30.12.2015 року № 221 на позивачку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги законодавства про охорону культурної спадщини, а саме: 18.11.2015 року розпочала будівництво перегородки з гіпсоблоків на горищі над квартирою № 22 в буд. 14 по вул. Дорошенка у м. Львові, без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини (будинок є памяткою культурної спадщини, охоронний № 91 відповідно до рішення Львівського облвиконкому № 381 від 05.07.1985 року). Кваліфікація дій ОСОБА_1 за КУпАП в постанові не визначена.

Аналогічні обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 000457, в якому також відсутня кваліфікація дій ОСОБА_1 протокол складений головним спеціалістом управління охорони історичного середовища ЛМР.

З пояснень сторін, адміністративного позову судом вбачається, що ОСОБА_1 притягнена до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП.

Відповідно до ст. 150 КУпАП, порушення правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій, порушення правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарне їх утримання, а також самовільне переобладнання та перепланування жилих будинків і жилих приміщень, використання їх не за призначенням, псування жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об'єктів благоустрою - тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст. 218 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103 1 - 104 1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149 - 152, розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад .

Відповідно до ч. 1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад (статті 103 1, 103 2, 104, частина перша статті 106 1, статті 106 2, 149 - 152).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з нормами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка складала протокол; відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд виходить з того, що наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення ЛВ № 000457 від 09.12.2015 року не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а саме в такому не зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, зокрема не зазначено порушення яких саме правил користування жилими приміщеннями чи правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень допустив позивач, не наведено статті КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд вважає за необхідне зазначити, що крім складеного протоколу про адміністративне правопорушення, який став підставою для винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, жодних документальних доказів в матеріалах справи, а також посилань на них в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності немає.

ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1, таким власником зареєстрований ОСОБА_5. Саме на імя останнього ЛКП «Айсберг» направлялися попередження щодо проведення будівельних робіт, та складений акт-попередження від 02.12.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи видно, що в ній відсутні дані про своєчасне сповіщення позивачки про місце і час розгляду справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надане рішення Львівського облвиконкому № 381 від 05.07.1985 року, оскільки таке свідчить лише про віднесення будинку щодо якого розглядається справа до обєктів історичної спадщини.

Оскільки, відповідно до статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження законності оскарженого рішення суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 159-163, 167, 267 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 30.12.2015 р. № 221 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 850 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Радченко В.Є.