Справа № 752/5365/16-а
Суддя: Шевченко Т. М.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/5365/16-а
Провадження №: 2-а/752/167/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 10 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в . Києві ДПП України капрала поліції Онищенка Назара Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії полійського роти № 10 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП України Онищенка Н.В. щодо складання постанови про адміністративне правопоруення серії ПСЗ № 025282 від 31.03.2016 р., якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Провадження у вказаній справі просить закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Так, позивач в своїй позовній заяві вказує на те, що він не порушував вимоги ПДР, проте, не зважаючи на його пояснення та заперечення відповідач склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.п. 15.9 "г" ПДР, при цьому останнім не було вжито заходів для підтвердження його вини в скоєному адміністративному правопорушенні.

В судове засідання позивач не з"явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не забезпечив явку свого представника, про дату, час та місце судового розгляду повідомленій належним чином. Відповідач про причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, керуючись ст.128 КАС України, визнав можливим розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 31 березня 2016 року поліцейським роти № 10 батальйону № 2 Управління патрльної поліції в м. Києві ДПП, капралом поліції Онищенко Н.В. було складено постанову серії ПСЗ № 025282 у справі про адміністративне правопорушення, та притягнення до адміністративної відповідальності Позивача і накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. У постанові зазначено, що 31 березня 2016 року о 22 год. 10 хв. на вул. Володимирській, 15 в м. Києві водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Хонда Сівік" номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу на перехресті, чим суттєво перешкоджав руху транспортних засобів та порушив п. 15.9 "г" Правил дорожнього руху.

Диспозиція частини 3 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення водіями встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п"ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно вищезазначеної постанови, Позивач порушив п.п. 15.9 "г" ПДР.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідач в судове засідання не з'явився, письмових заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надав, правомірність свого рішення суду не довів.

Разом з тим, позивач, звертаючись у суд даним адміністративним позовом, в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до п. 15.9 "г" Правил дорожнього руху зупинка забороняється, зокрема на перехрестях на ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

ОСОБА_1 зазначає, що автомобіль "Хонда Сівік" номерний знак НОМЕР_1 знаходився на відстані приблизно 10 м від Т-подібного перехрестя, який знаходився на перетині Володимирського проїзду та вул. Мала Житомирська в м. Києві, а не вул. Володимирської. Також позивач зазначає, що на вул. Мала Житомирська в м. Києві розташовано інформаційно-вказівні знаки "пішохідний перехід" та нанесено розмітку "зебра". У зв"язку з тим, що на вказаному вище Т-подібному перехресті, а саме на виїзді з вул. Мала Житомирська знаходиться пішохідний перехід, автомобіль знаходився навіть далі, приблизно на відстані 12 м. від вказаного переходу. Позивач вказує на те, що він при складенні постанови наполягав на складенні плану-схеми перехрестя із зазначенням відстані від автомобіля до пішохідного переходу.

На думку позивача, його дії були правомірними та відповідали вимогам Правил дорожнього руху, зокрема пунктам 15.9 "г" Правил дорожнього руху, а тому не можуть утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

У зв'язку з цим, з метою забезпечення права позивача на захист суд, виходячи з положення вказаної норми суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та відповідно визнати дії відповідача щодо винесення відносно Позивача постанови серії ПСЗ № 025282 від 31 березня 2016 року неправомірними, саму постанову незаконною, в зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 256 КУпАП, ст. ст. 11, 70, 71, 72, 105, 128, 161, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії поліцейського роти № 10 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в . Києві ДПП України капрала поліції Онищенка Назара Володимировича щодо винесення відносно ОСОБА_1 постанови серії ПСЗ № 025282 від 31 березня 2016 року - неправомірними.

Скасувати постанову серії ПСЗ № 025282 від 31 березня 2016 року, винесену поліцейським роти № 10 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в . Києві ДПП України капрала поліції Онищенко Назаром Володимировичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП України.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя