Справа № 815/580/16
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/580/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ОМІКРОН ПЛЮС до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ОМІКРОН ПЛЮС звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610132/2 від 23 серпня 2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22 серпня 2015 року ТОВ ОМІКРОН ПЛЮС звернулось до митниці з електронною декларацією та пакетом документів для митного оформлення, придбаного за зовнішньоекономічним контрактом товару. Однак в оформленні зазначеної митної декларації позивачу було відмовлено, у зв'язку з незгодою відповідача із заявленою митною вартістю товару, внаслідок розбіжностей у поданих документах, що викликали сумніви у правильності визначення митної вартості. Проте, позивач вважає, що відповідачем безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості, яким збільшено митну вартість імпортованого товару та застосовано резервний метод визначення його митної вартості.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

У судові засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи не зявлявся, надавши через канцелярію клопотання щодо розгляду справи за його відсутності у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні, у звязку з неявкою представника позивача, не заперечував щодо продовження розгляду справи у порядку письмового провадження, надавши свої письмові заперечення на позов.

Відповідно до наявних у матеріалах справи заперечень, відповідач позов не визнає та у його задоволенні просить суд відмовити, з огляду на наступне. Під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни товару. Для підтвердження митної вартості товару, декларанта було зобовязано протягом 10-ти календарних днів надати до митниці додаткові документи. Однак, представник декларанта повідомив про неможливість подання додаткових документів.

З огляду на зазначене, відповідно до положень ч. 2 ст. 55 МК України, а також, встановлених за результатами перевірки розбіжностей, Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товару, у звязку із чим, на переконання відповідача, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, заслухавши думку представника відповідача, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.

Так, судом встановлено, що на підставі зовнішньоекономічного контракту №ОМКТВS/1 від 13 серпня 2015 року ТОВ ОМІКРОН ПЛЮС згідно з вантажною митною декларацією №500060001/2015/015625 заявлено до митного оформлення товар: «ємності з чорних металів, місткістю менш як 50 л, без механічних або теплотехнічних пристроїв, без облицювання, без термоізоляційного покриття, з товщиною стінки менш як 0, 5 мм: фляга для рідини, для особистого використання, місткістю 200 мл 1000 шт.», «вироби з чорних металів: портсигари кишенькові 1920 шт.», «декоративні керамічні вироби: фігурки з грубої кераміки з фіксуючим магнітом 181512 шт.», апаратура електрична, що має індивідуальні функції: електронні сигарети 50 шт.», «ляльки, які зображують людей, що мають механізми, що забезпечують рух їхніх кінцівок 600 шт.», «іграшки у вигляді тварин, м'яконабивні 116298 шт.», «карти гральні у колоді 1440 шт.», «ігри настільні розважальні, не електричні: покерний набір, що містить гральне поле, карти гральні та набір фішок 600 шт.», «частини виробів для куріння: колби для кальянів 180 шт.»; країна виробництва СN (Китай).

З метою митного оформлення вказаного товару, товариством з обмеженою відповідальністю ОМІКРОН ПЛЮС було подано до Одеської митниці ДФС митну декларацію №500060001/2015/015625 від 23 серпня 2015 року разом з відповідними супровідними документами, згідно якої митна вартість товару була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а саме, на підставі ціни визначеної контрактом №ОМКТВS/1 від 13 серпня 2015 року (а.с. 74-77).

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару, позивач надав до митного органу: зовнішньоекономічний контракт ОМКТВS/1 від 13 серпня 2015 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору Специфікація 13487GS від 13 серпня 2015 року, міжнародна автомобільна накладна (СМR) №13487 від 19 серпня 2015 року, коносамент №582108935 від 20 липня 2015 року, рахунок-фактура (інвойс) №13487 від 13 серпня 2015 року, пакувальний лист №13487 від 13 серпня 2015 року, інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю товару №2761 від 20 липня 2015 року, декларацію про походження товару №13487 від 13 серпня 2015 року, інші некласифіковані документи: акт зважування б/н від 19 серпня 2015 року, лист органу з сертиф. №0100/8 від 20 серпня 2015 року (а.с. 26-34; 79-88).

Разом із тим, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом.

Згідно повідомлення митниці від 23.08.2015 року 12:29:49 стосовно митного оформлення ЕМД від 23 серпня 2015 року №500060001/2015/015625 декларанту повідомлено про спрацювання профілів ризику системи управління ризиками « 105-2» та « 106-2» щодо можливого заниження митної вартості та про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не має всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема, у коносаменті у графі «опис товару» опис не відповідає заявленому в інвойсі та пакувальному листі, у п. 4.1 зовнішньоекономічного контракту від 13 серпня 2015 року №ОМКТВS/1 встановлено, що ціна товару містить: ціну товару на умовах СІР Київ, тоді як митне оформлення здійснюється на умовах СІF Одеса; відповідно до п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 13 серпня 2015 року №ОМКТВS/1 якість товару підтверджується відповідним сертифікатом якості заводу виробника або продавця, який відсутній в пакеті документів, поданому до митного оформлення; відповідно до п. 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 13 серпня 2015 року №ОМКТВS/1 та комерційного інвойсу від 13 серпня 2015 року №13487 поставка товарів здійснюється на умовах СІF Одеса, однак в документах, що надані до митного оформлення, відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування та суми, які витрачаються на страхування товарів; підпунктом 1.1 пункту 1 та підпунктом 2.1 пункту 2 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що асортимент товару зазначається у специфікації до кожної партії товару, проте ні в інвойсі від 13 серпня 2015 року №13487 ні у специфікації від 13 серпня 2015 року №13487GS, тобто у документах, які є основними для визначення ціни товару, не зазначено.

З огляду на вищезазначені розбіжності, декларанту внесено вимогу щодо надання протягом 10 календарних днів додаткових документів, згідно п. 3 ст. 53 МК України, для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, а також додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (а.с. 97).

У відповідь на повідомлення митниці стосовно митного оформлення ЕМД від 23 серпня 2015 року №500060001/2015/015625, ТОВ ОМІКРОН ПЛЮС в заяві вих. №87/08 від 23 серпня 2015 року повідомило, що надати додаткові документи та ті, що зазначені у листі, не має можливості. Також у заяві декларантом зазначено, що подані ним до митного оформлення документи оформлені належним чином, не містять розбіжностей, ознак підробки, містять відомості щодо ціни товару. Декларант вказав, що згідно умов зовнішньоекономічного контракту від 13 серпня 2015 року №ОМКТВS/1 умови поставки, зазначені в інвойсі містять в собі вартість завантаження товару, а вартість пакування, та страхування включені у вартість товару. Сертифікат якості виробника продавець надає покупцю під час реалізації товару, тобто після митного очищення (а.с. 89).

Повідомленням від 23 серпня 2015 року 14:58:10 відповідно до вимог п. 3 ст. 52 Митного кодексу України декларанту повідомлено, що оскільки він не скористався своїм правом, передбаченим п. 3 ст. 53 МК України, щодо надання додаткових документів щодо ціни товарів, митну вартість товару, заявленого до митного оформлення за електронною митною декларацією №500060001/2015/015625 буде скориговано відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 54 та п. 1 ст. 55 МК України. В повідомленні Одеської митниці також зазначено про застосування другорядних методів визначення митної вартості товару, оскільки заявлена декларантом митна вартість за ціною договору не підтверджена документально. У звязку з відсутністю у митному органі інформації щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами та інформації щодо обчисленої вартості, наданої виробником, неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів та методу визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості, тому митна вартість оцінюваних товарів буде визначена за резервним методом, відповідно до п. 1 ст. 64 МК України (а.с. 96).

Зазначені вище обставини стали підставою прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару та відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Рішенням Одеської митниці ДФС від 27 листопада 2015 року №500060001/2015/610132/2 від 23 серпня 2015 року, митну вартість, заявленого до митного оформлення за митною декларацією №500060001/2015/015625 товару було скориговано. За результатами консультації проведеної між фіскальним органом та декларантом було обрано резервний метод визначення митної вартості товару. У рішенні про коригування митної вартості товару також зазначено, що за результатами аналізу бази даних ПІК «Інспектор-2006» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим (а.с. 72-73).

За результатами перевірки митної декларації, а також поданих разом із нею документів, митним органом також складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00255 (а.с. 94).

Однак, позивач не погоджується із таким коригуванням митної вартості товару, яке, на його думку, призвело до безпідставної надмірної сплати ним податку на додану вартість, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Натомість, відповідач вважає обґрунтованим здійснене ним коригуванням митної вартості товару та обрання резервного методу визначення митної вартості, внаслідок розбіжностей у документах, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, та неможливості застосування основного методу визначення митної вартості товару (за ціною договору).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 52 Митного кодексу України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема, надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації (п.1); у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана (п. 7); у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування (п. 8).

Відповідно до частин 1-3, 5 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та може підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або, яка підлягає сплаті за ці товари.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією №500060001/2015/015625 від 23 серпня 2015 року за основним методом ціною договору (контракту).

Судом встановлено, що підставою для висновків митного органу про недоведеність заявленої митної вартості товарів стали розбіжності у поданих документах, а саме: у коносаменті у графі «опис товару» опис не відповідає заявленому в інвойсі та пакувальному листі, у п. 4.1 зовнішньоекономічного контракту від 13 серпня 2015 року №ОМКТВS/1 встановлено, що ціна товару містить: ціну товару на умовах СІР Київ, тоді як митне оформлення здійснюється на умовах СІF Одеса; відповідно до п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 13 серпня 2015 року №ОМКТВS/1 якість товару підтверджується відповідним сертифікатом якості заводу виробника або продавця, який відсутній в пакеті документів, поданому до митного оформлення; відповідно до п. 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 13 серпня 2015 року №ОМКТВS/1 та комерційного інвойсу від 13 серпня 2015 року №13487 поставка товарів здійснюється на умовах СІF Одеса, однак в документах, що надані до митного оформлення, відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування та суми, які витрачаються на страхування товарів; підпунктом 1.1 пункту 1 та підпунктом 2.1 пункту 2 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що асортимент товару зазначається у специфікації до кожної партії товару, проте ні в інвойсі від 13 серпня 2015 року №13487 ні у специфікації від 13 серпня 2015 року №13487GS, тобто у документах, які є основними для визначення ціни товару, асортимент не визначено.

З огляду на вищезазначені розбіжності, декларанту внесено вимогу щодо надання протягом 10 календарних днів додаткових документів, згідно ч. 3 ст. 53 МК України.

Однак, витребувані в порядку ст. 53 МК України додаткові документи ТОВ ОМІКРОН ПЛЮС до митного органу надані не були, у зв'язку із чим за результатами перевірки вищевказаної митної декларації посадовою особою м/п «Одеса-порт» складено рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610132/2 від 23 серпня 2015 року, яким позивачу скориговано (збільшено) митну вартість товару.

Згідно з п.п. 2, 3 ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, митним органом встановлено передбачені ч.6 ст.54 МК України підстави для прийняття відповідного рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 МК України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

В свою чергу, згідно вимог ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів визначення митної вартості товарів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 598, передбачено, що у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів.

Згідно пункту 33 рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610132/2 від 23 серпня 2015 року, за результатами консультації проведеної між фіскальним органом та декларантом було обрано резервний метод визначення митної вартості товару.

Судом встановлено, що вимоги до митниці щодо проведення з ним письмових консультацій в порядку ч. 6 ст. 55 МК України декларантом не висувались.

Частинами 1, 2 статті 55 Кодексу визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Згідно з положеннями статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст.58 МК України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги спрацювання профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості товарів та виявлені розбіжності у поданих декларантом документах, суд дійшов висновку про неможливість застосування в спірних правовідносинах передбаченого п.1 ч.1 ст.57 МК України основного методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту).

В разі наявності у митного органу інформації щодо вартості операцій з ідентичними товарами даних стосовно фізичних характеристик товару та якості, репутації на ринку, - може бути застосований другий метод визначення митної вартості товарів за ціною угоди щодо ідентичних товарів (ст.59 МК України).

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

З огляду на матеріали справи, у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до ст.ст. 58, 59 МК України неможливо застосувати метод за ціною договору щодо ідентичних товарів.

З метою забезпечення повноти оподаткування митним органом було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, а саме: товар №2 (МД від 21.08.2015 року №125130009/2015/662864), тому митну вартість визнано на рівні 1, 31 дол. США за 1 кг нетто; товар №3 (МД від 20.08.2015 року №50004000/2015/9359), тому митну вартість визнано на рівні 2,20 дол. США за 1 кг нетто; товар №5 (митна декларація від 16.08.2015 року №100270001/2015/220637), тому митну вартість визнано на рівні 5, 02 дол. США за 1 кг нетто; товар №6 (МД від 07.07.2015 року №/2015/1603), тому митну вартість визнано на рівні 5, 02 дол. США за 1 кг нетто; товар №7 (МД від 27.07.2015 року №100260004/2015/192712), тому митну вартість визнано на рівні 5, 01 дол. США за 1 кг нетто; товар №8 (МД 25.05.2015 року №500040001/2015/6053, тому митну вартість визнано на рівні 5, 02 дол. США за 1 кг нетто; що в кожному випадку більше ціни заявленої декларантом.

У випадку неподання декларантом в установлений строк всіх додаткових документів, митна вартість товарів повинна визначатися митним органом на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Вирішуючи спір, суд враховує, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою, розбіжностями у поданих документах для підтвердження заявленої митної вартості товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено тощо. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01.10.2013 р. № 21-354а13.

Відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 р. № 362, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків, серед інших, як джерела інформації використовуються спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи тощо.

Cудом встановлено, що в оскарженому рішенні відповідачем вказано, які саме подані декларантом документи є недостовірними та які конкретно відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, ці документи не містять; які саме відомості у поданих декларантом документах містять суперечності або невідповідності стосовно числових значень складових митної вартості; вказано конкретні документи, яких не вистачало для встановлення митної вартості; зазначено джерело, яке використовувалося митним органом при визначенні митної вартості за резервним методом.

В той же час, судом встановлено, що надані позивачем до митниці документи на підтвердження вартості товару не усували розбіжностей, адже не відповідали приписам п.2 ст.58 МК України, у зв'язку із чим не підтверджували правильність визначення декларантом митної вартості товару.

Таким чином, з огляду на неподання декларантом в установлений строк всіх додаткових документів, з урахуванням розбіжностей у поданих до митниці документах, беручи до уваги наявну в ПІК Інспектор-2006 та базі даних ЄАІС ДФС інформацію про рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких здійснено раніше, який є більшим, ніж заявлений, суд дійшов висновку про те, що митна вартість товарів обґрунтовано визначена митним органом на підставі наявних у митного органу відомостей.

У зв'язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку про те, що митним органом обґрунтовано та правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610132/2 від 23 серпня 2015 року, оскільки відповідачем дотримані вимоги ст.55 МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та нормах діючого законодавства, а також за відсутності підстав для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610132/2 від 23 серпня 2015 року, - у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 11, 69, 71, 72, 86, 94, 158-163 КАС України, Митним кодексом України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю ОМІКРОН ПЛЮС до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Глуханчук