Справа № П/811/3438/15
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Справа № П/811/3438/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Мирошниченка В.С.,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача - не зявився

представника третьої сторони-1 ОСОБА_3

представника третьої сторони-2 не зявився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про скасування рішень органу державної податкової служби, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської ОДПІ Головного управління ДФС України у Кіровоградській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ ГУ Міністерства доходів і зборів України в Кіровоградській області № від 04.08.2014 р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив наступне.

ОСОБА_4 було вручене податкове повідомлення рішення без номера та без дати, яким йому було збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 28 493,61 грн. Кіровоградська ОДПІ Головного управління ДФС України в області є правонаступником Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів, а тому на первинні скарги надало відповіді, в яких залишило без змін прийняте відповідачем податкове повідомлення рішення № від 04.08.2014 р. Зі змісту акту перевірки вбачається, що ОСОБА_4 нараховано дохід ТОВ «Кей-Колект» у вигляді додаткового блага, яке не було ОСОБА_4 оподатковано та не було подано декларацію про отримані доходи за 2013 р.

Відповідач в акті перевірки посилається лише на лист ТОВ «Кей-Колект»?» від 06.02.2013 р. №083-9651 та не зазначає, яку суму заборгованості було анульовано, з чого така складається, яка сума кредиту, яка сума процентів, яка сума пені тощо, що має істотне значення. На вимогу суду представники третіх осіб так і не надали саме рішення про анулювання боргу, ні розрахунків по кредиту ОСОБА_4

Позичальник ОСОБА_4 регулярно сплачував необхідні суми на погашення кредиту, а тому нічого не винен банку. Відповідно і анульовувати борг не було потреби. Крім цього позивач не вважає доходом анульовану суму боргу ТОВ «Кей-Колект» в розумінні приписів абз. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Представник відповідача в попередніх судових засідання ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала. Пояснила, що Кіровоградська ОДПІ листом №135-13302від 05.06.2014 р. отримала повідомлення про анулювання боргу ОСОБА_4, а оскільки сума боргу платника податку, анульованого за самостійним рішенням кредитора ( в тому числі банку) до закінчення строку позовної давності є обєктом обкладення податком на доходи фізичних осіб. Отже списана сума заборгованості ТОВ «Кей-Колект» в сумі 135436,99 грн. є доходом ФО ОСОБА_4 ( т.1 а.с.24-25).

Представник третьої сторони -1 ТОВ «Кей-Колект» зазначив, що 08.02.2013 р. ОСОБА_4 було направлено повідомлення про анулювання боргу в порядку п.п.»д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, оригінал якого ОСОБА_4 отримав особисто 29.05.2013 р. Аналогічне повідомлення ТОВ «Кей-Колект» направило до Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів. Вжитими заходами розшукати саме рішення про анулювання боргу ОСОБА_4 не вдалося. На його думку, анульований борг є доходом ОСОБА_4, а тому останній зобовязаний сплатити податок з доходів фізичних осіб (т.1 а.с.62).

Представник третьої сторони 2 АТ «УкрСиббанк» в судове засідання не зявився. Надав пояснення про те, що 12.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір відступлення пав вимоги за договором іпотеки. ТОВ «Кей-Колект» передано право вимоги за кредитним договором №0 від 06.11.2006 р., позичальник ОСОБА_4 та договором іпотеки, укладеними між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6, який забезпечував виконання зобовязання за кредитним договором. АТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «Кей-Колект» саме кредитну справу за кредитним договором №0 від 06.11.2006 р., позичальник - ОСОБА_4 (т.1 а.с.175). Представник третьої сторони-2 просив розглянути справу без його участі (т.1 а.с.222).

Суд заслухав пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої сторони- 1, дослідив матеріали справи та дійшов наступних висновків.

Правовідносини сторін регулюються ст.164 Податкового кодексу України.

Відповідно до абз.2д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст..165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. За результатами перевірки встановлено порушення пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, пп164.2.17 п.164.2ст.164 ПК України, в результаті чого донараховне грошове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб за період, що перевіряється, на загальну суму 22 794,89 грн. (т.1 а.с.12-14).

Кіровоградською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення без дати і без номера, яким ОСОБА_4 встановлено суму грошового зобовязання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в сумі за основним платежем 22 794,89 грн. та штрафними санкціями 5698,72 грн. (т.1 а.с.6).

08.02.2013 р. ТОВ «Кей-Колект» направило ОСОБА_4 повідомлення про анулювання боргу. Повідомлялося, що станом на 08.02.2013 р. за позивачем обліковується кредитна заборгованість в сумі 42394 ,45 дол. США що за курсом НБУ складає 338858,84 грн. ТОВ «Кей-Колект» прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості в сумі 16944,45 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08.02.2013 р. складає 135436,99 грн.. Попереджено про необхідність сплатити податок, оскільки анульована сума є доходом. На повідомленні є підпис позивача про отримання оригінала повідомлення від 29.05.2013 р. (т.1 а.с.27).

Аналогічне повідомлення про анулювання боргу, у т.ч. ОСОБА_4 було направлено 05.06.2014 р. до Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів ( т.1 а.с.28).

06.11.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №0, відповідно до якого АКІБ «УкрСиббанк» позичає ОСОБА_4 34000 дол. США на 11 років ( т.1 а.с.64-69,190-195).

06.11.2006 р. ОСОБА_4 отримав від АНК «УкрСиббанк» 34000 дол. США (т.1 а.с.213).

Відповідно до заяви про переказ готівки від 08.02.2013 р., ОСОБА_4 переказав в рахунок погашення кредиторської заборгованості АТ «УкрСиббанк» 25450 дол. США ( т.1 а.с.63).

12.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу. Згідно з п.14 Договору одночасно з відступленням Прав Вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта за усіма Договорами Забезпечення ( т.1 а.с.31-34,180-189).

У клопотанні ПАТ «УкрСиббанк» від 03.03.2016 р. знов посилається на договір факторингу №1 від 12.12.2011 р. з ТОВ «Кей-Колект» та на ту обставину, що після набуття права власності новим кредитором ОСОБА_7 не здійснює облік відступлених кредитів ( т.1 а.с.126,153-164).

Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_4 станом на 12.12.2011 р. (на момент укладення договору факторингу з ТОВ «Кей-Колект») загальний залишок заборгованості складає 26787,76 дол. США. Загальний залишок заборгованості про процентам за користування кредитом складає 10253,30 дол. США, а всього на суму 37041,06 дол. США (ексвівалент - 295954,37 грн.) ( т.1 а.с.127-137).

Відповідно до повідомлення про анулювання боргу від 08.02.2013 р. сума заборгованості у ОСОБА_4 станом на 08.02.2013 р. перед ТОВ «Кей-Колект» збільшилась до 42394,45 дол. США ( т.1 а.с.27).

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що залишок боргу по кредиту перед ТОВ «Кей-Колект» у ОСОБА_4 дійсно існував, а тому ТОВ «Кей-Колект», як кредитор в межах своєї компетенції прийняло рішення про анулювання кредитної заборгованості на суму 16944,45 дол. США.

Суд вважає, що викладені обставини підтверджують отримання позивачем додаткової вигоди у розумінні абз. «д» п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Підпунктом 14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Додаткові блага-це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не повязаний з виконанням обовязків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку( крім випадків, прямо передбачених нормами розд.1У цього кодексу ( п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України).

Отже, вказане законодавче положення не підлягає самостійному застосуванню до спірних правовідносин, оскільки допускає винятки, безпосередньо встановлені розділом IV Податкового кодексу України, а відтак і підпунктом „д п.п.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України.

Так, Податковий кодекс України при визначенні доходу, отриманого платником податків внаслідок анулювання боргу за кредитним договором, не виокремлює складових частин суми такого боргу, а отже базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є вся сума анульованого боргу позичальника, включаючи відсотки та пеню, що нараховані за користування кредитом.

З огляду на викладене, у відповідності до п.п.49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.7 ст. 179 ПК України позивач зобов'язаний був до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку, відобразити в ній вказаний дохід та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним та сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в декларації.

Невиконання позивачем такого обовязку обумовило самостійне донарахування податковим органом позивачеві суми податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 ПК України та на підставі, встановленій п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України.

При цьому суд бере до уваги, що відповідач обґрунтовано розрахував суму такого зобовязання позивача за ставками, визначеними п.167.1 ст.167 ПК України.

Крім того, п.123.1 ст.123 ПК України передбачено, що самостійне визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п.54.3 ст. 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 % суми визначеного податкового зобов'язання.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд зазначає, що відповідач заперечуючи проти позову надав суду достатні докази правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Судових витрат, які підлягають стягненню на користь відповідача судом не встановлено.

Керуючись ст. 94, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відкладення складання постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_8