Справа № 805/1030/16-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/1030/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 р. Справа № 805/1030/16-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Кірієнко В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Мар’їнської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу в розмірі 497379,89 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Мар’їнська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу в розмірі 497379,89 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позову зазначив, що податковий борг виник внаслідок несплати заборгованості з податку на прибуток. Позивачем неодноразово здійснювались заходи щодо погашення податкового боргу, а саме: виставлена перша податкова вимога №1/30 від 24.08.2005 року та друга податкова вимога №2/62 від 28.09.2005 року. Позивачем направлялися до банківських установ платіжні вимоги, які були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю на розрахункових рахунках відповідача грошових коштів. На підставі п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України просить дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника інспекції.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд вважає за можливе слухати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні всі обставини справи і перевіривши їх наявними доказами в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено.

Пунктом 61.1. статті 61 Податкового кодексу України (надалі - ПКУ) визначено, що податковий контроль – це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у ст. 41 ПКУ, в межах їх повноважень (п. 61.2 ст. 61 ПКУ).

Приписами ст. 41 ПКУ встановлено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Таким чином, позивач – Мар’їнська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області є суб’єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Згідно довідки про взяття на облік платника податків відповідач знаходиться на обліку у Мар’їнській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області з 02.06.2005року за №106.

Як встановлено з матеріалів справи, за відповідачем обліковується податковий борг з податку на прибуток в сумі 497379,89грн., що підтверджуються довідкою про наявність суми боргу.

Приписами ст. 16 Податкового кодексу України визначені зобов’язання платників податків, одне з яких зобов’язує, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 31 Податкового кодексу України Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом..

Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 110.1. ст. 110 ПКУ), зокрема: фінансову відповідальність (пп. 111.1.1. п. 111.1. ст. 111 ПКУ).

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з Податковим кодексом України та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2. ст. 111 ПКУ).

Відповідно до п. 113.3. ст. 113 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Податковим кодексом України встановлено, що податковий борг – сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

З огляду на наведене, оскільки податкові зобов’язання відповідачем не сплачені в установлені строки, такі зобов’язання є податковим боргом.

Приписами Податкового кодексу України встановлені обов’язки платників податків, такі як, виконання законних вимог контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів.

Наведені розрахунки відповідають положенням законодавства, фактичним обставинам справи та відповідачем не спростовані.

Згідно підпункту 87.2. статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 88.1. статті 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов’язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (пункт 88.2. статті 88 ПКУ).

Право податкової застави, відповідно до пункту 89.1. статті 89 Податкового кодексу України, виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно п. 89.3. ст. 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред’являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Податковим керуючим позивача здійснено опис майна підприємства (відповідача), який оформлений актом №6/05-25-23-01 від 23.11.2015 року та акт №5/05-25-01 від 26.10.2015року.

Актом опису майна підприємства (відповідача) №6/05-25-23-01 від 23.11.2015 року встановлено, що на балансі відповідача знаходиться наступне майно, яке є у податковій заставі: електродвигуни «ЕДКОФ 55кВт – 2шт., електродвигуни ЕКВЕ-4 140 кВт – 2шт., електродвигун ЕКВФ 315-12/4, насоси 1В-20/10 з електродвигуном – 2шт., електродвигуни 2ВР-280 110 кВт – 6шт., електродвигун ЕКВЕ-4 200 кВт, вентилятори ВМЕ-6 електродвигун 25кВт – 3шт., насос 1В-20/10 без електродвигуна, і на яке позивач просить надати дозвіл на реалізацію в рахунок погашення податкового боргу.

Актом опису майна підприємства (відповідача) №5/05-25-01 від 26.10.2015року встановлено, що на балансі відповідача знаходиться наступне майно, яке є у податковій заставі: вугілля марки ДГР – 500т, і на яке позивач просить надати дозвіл на реалізацію в рахунок погашення податкового боргу.

Позивачем у відповідності до вимог п. 89.8. ст. 89 Податкового кодексу України було зареєстровано податкову заставу, що підтверджується Витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (арк.с.21,22).

Відповідно до п. 95.2. ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

З метою погашення боргу на адресу відповідача були спрямовані перша податкова вимога №1/30 від 24.08.2005 року та друга податкова вимога №2/62 від 28.09.2005 року, які отримані підприємством 30.08.2005 року та 06.10.2005року відповідно.

Відповідачем податкова заборгованість у встановлені законодавством строки сплачена не була.

Слід відмітити, що п. 20.1.34. ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно п. 95.1. та п. 95.3. ст. 95 ПК України, Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. При цьому, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач звертався до суду з позовом до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» про стягнення заборгованості. Постановою суду від 20.03.2012року по справі №2а/0570/2783/2012 позовні вимоги Мар’їнської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» про стягнення коштів у розмірі суми заборгованості перед бюджетом з податку на прибуток задоволені в повному обсязі.

З метою стягнення зазначеної суми податкового боргу позивачем направлялися до банківських установ платіжні вимоги, які були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю на розрахункових рахунках відповідача грошових коштів.

З аналізу наведених норм випливає, що Податковим кодексом України встановлений особливий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами і визначений перелік заходів, які повинен здійснити орган стягнення на виконання власних повноважень:

1. звернення до суду з вимогами про стягнення коштів з рахунків у банках;

2. опис та вилучення майна;

3. отримання судового дозволу на погашення усієї суми боргу за рахунок майна платника податків у разі недостатності коштів на розрахункових рахунках у банках;

4. прийняття рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні (ст. 86 цього Кодексу).

Враховуюче вищевикладене, а також відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, що його обслуговують, приймаючи до уваги, що Податковим кодексом України надано право податковому органу звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків (шляхом його продажу), що перебуває у податковій заставі в разі недостатності коштів, які перебувають у власності платника податків і на які може бути звернено стягнення, суд вважає, що вимоги позивача про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 122-143, 151-154, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Мар’їнської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу в розмірі 497379,89 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі – задовольнити.

Надати дозвіл Мар’їнській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на погашення суми податкового боргу у розмірі 497379,89 грн., яка складається з заборгованості з податку на прибуток за рахунок майна платника податків Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», що перебуває у податковій заставі, а саме: електродвигуни «ЕДКОФ 55кВт – 2шт., електродвигуни ЕКВЕ-4 140 кВт – 2шт., електродвигун ЕКВФ 315-12/4, насоси 1В-20/10 з електродвигуном – 2шт., електродвигуни 2ВР-280 110 кВт – 6шт., електродвигун ЕКВЕ-4 200 кВт, вентилятори ВМЕ-6 електродвигун 25кВт – 3шт., насос 1В-20/10 без електродвигуна, вугілля марки ДГР – 500т.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанови, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кірієнко В.О.