Справа № 810/193/16
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/193/16 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

при секретарі Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України до Територіального сервісного центру № 3244 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Київській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального сервісного центру № 3244 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Київській області про визнання протиправною відмову від 31.12.2015 № 238 в реєстрації навчальної групи № 29 з професійно-технічної підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В», що проходять навчання та отримують освіту у Васильківському міському спортивно-технічному клубі Товариства сприяння обороні Україні; зобов'язання відповідача провести реєстрацію навчальної групи № 29 згідно поданих 23.12.2015 документів за вих. № 109.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовими рішеннями, Регіональний сервісний центр МВС в Київській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову, якою в задовольнянні позву відмовити.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі просить про заміну сторони, а саме: Територіального сервісного центру № 3244 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Київській області на Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Київській області.

В обґрунтування вказаної заміни сторони відповідача апелянт посилається на те, що відповідно до Положення про територіальни й сервісний центр Міністерства внутрішніх справ, що затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.12.2015 № 1646 - територіальний сервісний центр № 3244 є структурним підрозділом Регіонального сервісного центру МВС в Київській області без статусу окремої юридичної особи публічного права.

За статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

На підставі вищевикладеного та керуючись Кодексом адміністративного судочинства України колегія суддів вважає за необхідне замінити сторону відповідача на Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Київській області.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23.12.2015 позивач, на виконання наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.12.2009 № 515 «Про затвердження Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», звернувся до відповідача із заявою вих. № 109 про реєстрацію навчальної групи № 29 з підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В».

До вказаної заяви було додано список навчальної групи № 29 з підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В», флешку носій та копію Ліцензії.

У відповідь на вказане звернення відповідач листом від 31.12.2015 № 238 повідомив позивача про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 487 «Про затвердження підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів» та постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» Васильківський міський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України не має право проводити підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, оскільки сертифікат про державну акредитацію серії ДДАІ 000241 від 18.01.2011 закінчив термін дії 27 жовтня 2015 року.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним та незаконним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновок відповідача відносно того, що Васильківський міський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України не має права проводити підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про освіту» встановлено, що діяльність закладу освіти починається за наявності ліцензії на ведення діяльності, пов'язаної з наданням послуг для одержання освіти й підготовки фахівців різних рівнів кваліфікації. Ліцензія видається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з положень Закону України «Про професійно-технічну освіту» первинна професійна підготовка (як складова частина професійно-технічної освіти) забезпечує здобуття освіти, що забезпечує відповідний рівень професійної кваліфікації, необхідний для продуктивної професійної діяльності.

Приписами статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» визначено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров'я.

Частиною 2 ст. 13 вказаного Закону визначено, що кожний ступінь навчання у професійно-технічному навчальному закладі має теоретичну і практичну, завершеність і підтверджується присвоєнням учням робітничої кваліфікації згідно з набутими професійними знаннями, уміннями і навичками.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про професійно-технічну освіту» випускнику професійно-технічного навчального закладу, який успішно пройшов кваліфікаційну атестацію, присвоюється кваліфікація «кваліфікований робітник» з набутої професії відповідного розряду (категорії). А випускнику, який закінчив відповідний курс навчання в акредитованому вищому професійному училищі певного рівня акредитації, може присвоюватись кваліфікація «молодший спеціаліст».

Згідно з ст. 16 Закону України «Про професійно-технічну освіту» випускнику професійно-технічного навчального закладу, якому присвоєно кваліфікацію «кваліфікований робітник», видається диплом, зразок якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Випускнику професійно-технічного навчального закладу, який здобув повну загальну середню освіту, видається відповідний документ про середню освіту встановленого зразка. Особі, яка опанувала курс професійно-технічного навчання і успішно пройшла кваліфікаційну атестацію, видається свідоцтво про присвоєння або підвищення робітничої кваліфікації, зразок якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Випускнику вищого професійного училища, якому присвоєно кваліфікацію «молодший спеціаліст», видається диплом, зразок якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до професійно-технічних навчальних закладів належать, зокрема, навчально-курсові комбінати, навчальні центри та інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач діє на підставі статуту, затвердженого наказом Київської обласної організації Товариства сприяння обороні України від 06.03.2009 № 15, зареєстрованого в державному реєстрі 12.03.2009 та в департаменті професійно-технічної освіти Міністерстві освіти і науки України 10.11.2009, відповідно до якого Васильківський міський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України є професійно-технічним закладом установленого атестаційного рівня, заснований на приватній формі власності і входить до системи освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян України, а також іноземців та осіб без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров'я та базою оборонно-масової, навчальної і спортивної роботи.

До основних повноважень та напрямків діяльності позивача відносяться, зокрема, підготовка кваліфікованих конкурентоспроможних робітників, підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації водії транспортних засобів категорій «А» - «В» - «С» - «Д» - «Є», формування у них наукового світогляду, творчого мислення, здійснення професійного навчання незайнятого населення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про професійно-технічну освіту» професійно технічні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування починають діяльність, пов'язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії.

Порядком ліцензування діяльності з наданням освітніх послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 № 1019 передбачено, що ліцензуванню підлягає діяльність у сфері дошкільної, загальної, середньої, вищої та професійно-технічної освіти. Згідно з п. 4 наведеного порядку послуги з первинної професійно-технічної підготовки, перепідготовки, професійно-технічного навчання, підвищення кваліфікації робітників підлягають ліцензуванню за умови, що відповідні професії будуть включені до Класифікатора професій ДК 003:2005.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 375 від 26.12.2005 прийнято Класифікатор професій ДК 003:2005, за яким професії «Водій автотранспортних засобів» присвоєно № 8322.2.

Пунктом 2 Положення про порядок підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства освіти України № 22 від 25.01.1994 та п.14 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 визначено, що підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації здійснюється у навчально-виховних закладах, які створюються за наявності необхідної матеріально-технічної та навчально-методичної бази, педагогічних працівників та які отримали ліцензію на зазначену діяльність. Навчально-виховні заклади, які здійснюють підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, мають бути зареєстровані у реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Державтоінспекції МВС України за місцем їх розташування.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, позивач має ліцензію Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 08.01.2013 Серії АД № 073216, згідно з якою може надавати освітні послуги, пов'язані з одержанням професійної освіти на рівні кваліфікаційних вимог до професійно-технічного навчання за професіями: водій мототранспортних засобів (категорія «А1»); водій мототранспортних засобів (категорія «А»); водій автотранспортних засобів (категорія «В»); водій автотранспортних засобів (категорія «С1»); водій автотранспортних засобів (категорія «С»); водій автотранспортних засобів (категорія «D1»); водій автотранспортних засобів (категорія «D»); водій автотранспортних засобів (категорія «СЕ»).

З огляду на викладене, Регіональний сервісний центр МВС в Київській області претензій щодо порядку проведення та здійснення професійно-технічної діяльності Васильківським СТК ТСОУ, професійної та кваліфікаційної підготовки осіб згідно вимог Закону України «Про професійно-технічної освіти» та отриманої ліцензії Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 08.01.2013 серії АД № 073216 не має.

Щодо доводів апелянта про обов'язок позивача видавати свідоцтва кваліфікованого робітника, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно спільного Наказу Міністерства праці та Міністерства освіти від 31.XII. 1998 № 201/469 - регламентовано, що навчальні заклади, які ведуть підготовку водіїв згідно ліцензії Міністерства освіти і науки, після проведення кваліфікаційної атестації, зобов'язані видавати свідоцтво кваліфікованого робітника.

У спільному листі Міністерства освіти і науки України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України № 1/12-625 від 19.02.2010 року (Щодо підготовки водіїв автотранспортних засобів) вказано, що для осіб, професійна діяльність яких пов'язана із керуванням транспортним засобом, необхідною умовою зарахування на відповідне робоче місце, крім посвідчення водія виданого відповідно до Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1993 № 340, має бути диплом кваліфікованого робітника або свідоцтво про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації (для водіїв транспортних засобів), виданих відповідно до Положення «Про порядок кваліфікаційної атестації та присвоєння кваліфікації особам, які здобувають професійно-технічну освіту», затвердженого спільним Наказом Міністерства праці та Міністерства освіти від 31.12.1998 № 201/469, та зареєстровано в Міністерстві юстиції 01.03.1999 за № 124/3417.

Наказами Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України № 801, № 802 від 10.07.2012 «Про затвердження Державного стандарту з професії: «Водій мототранспортних засобів», «Водій автотранспортних засобів» - запроваджені у професійно-технічних навчальних закладах незалежно від форм власності та підпоряд кування, що здійснюють підготовку кваліфікованих робітників з 01 вересня 2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи, випускникам професійно-технічного навчального закладу Васильківський СТК ТСОУ, які опанували курс професійно-технічного навчання і успішно пройшли кваліфікаційну атестацію видається свідоцтво про присвоєння, або підвищення робітничої кваліфікації, а також свідоцтво про закін чення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки ліцензія Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 08.01.2013 Серії АД № 073216 є чинною, то позивач має право проводити підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, відносно того, що відповідач протиправно відмовив Васильківському міському спортивно-технічному клубу Товариству сприяння обороні України у проведені реєстрації навчальної групи № 29 з професійно-технічної підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В» для підготовки, перепідготовки і підвищенні кваліфікації водіїв транспортних засобів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС в Київській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.