Справа № 818/3260/15
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 р. Справа №818/3260/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прилипчука О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського Валерія Івановича, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Златобанк" про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 1, Фонд), Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського Валерія Івановича (далі - відповідач 2, Уповноважена особа), третя особа - Публічне акціонерне товариство "Златобанк", в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського В.І. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО у розмірі 200000,00 гривень;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського В.І. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО у розмірі 200000,00 гривень;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО у розмірі 200000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк" безпідставно, в порушення приписів чинного законодавства, ОСОБА_1 не включено до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Златобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Просить визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського В.І. по невключенню ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "ЗЛАТОБАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в розмірі 200 000 грн., та зобов'язати включити позивача до переліку; зобов'язати Фонд включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ "ЗЛАТОБАНК", які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду в розмірі 200 000 грн.

У судове засідання позивач, представники відповідачів і третьої особи не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач 2 подав до суду письмове заперечення, в якому зазначив, що оскільки база даних вкладників АТ "Златобанк" не містить відомостей про позивача як про вкладника за договором банківського вкладу № 169877 від 04.02.2015, не містить відомостей про наявність відкритого рахунку № НОМЕР_1 та залишку коштів на ньому, то абсолютно законним є невключення відомостей про позивача як про вкладника у Переліку вкладників.

Отже, у переданому Уповноваженою особою переліку вкладників АТ "Златобанк" інформація про ОСОБА_3 відсутня, у зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні Загального реєстру.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст.ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ "Златобанк" 04 лютого 2015 року було укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №169877 (Договір банківського вкладу) (а.с. 14, т. 1).

Відповідно до умов вказаного договору, ОСОБА_1 було внесено (залучено) кошти на депозит у розмірі 14000 доларів США, що підтверджується квитанцією №84236 від 04.02.2015 року (а.с.15, т. 1). 13.02.2015 року постановою Правління Національного банку України №105 віднесено ПАТ "Златобанк" до категорії неплатоспроможних. 12.05.2015 року правлінням НБУ прийнято постанову № 310 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Златобанк" (а.с. 23, т. 1).

13.05.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 99 про початок процедури ліквідації ПАТ "Златобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (а.с. 24, т. 1).

Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.05.2015 року № 156 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Златобанк" та призначено Славінського В.І. уповноваженою особою фонду на ліквідацію (а.с. 26-27, т. 1)

ОСОБА_1 направлено Славінському В.І. заяву про включення його до реєстру вкладників АТ "Златобанк" (а.с. 13. т. 1). Листом від 04.08.2015 року ОСОБА_1 було повідомлено, що в АТ "Златобанк"на його ім'я відсутні відкриті рахунки (а.с. 16, т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги, в частині визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського В.І. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО у розмірі 200000,00 гривень та зобов'язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського В.І. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО у розмірі 200000,00 гривень, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ПАТ "Златобанк" 04 лютого 2015 року було укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №169877 (Договір банківського вкладу) (а.с. 14, т. 1).

Відповідно до п. 1.1. Договору, підписанням цієї Угоди Вкладник в порядку ст. 634 Цивільного Кодексу України приймає Публічну пропозицію АТ "ЗЛАТОБАНК" про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №1588. Пунктом 2.2. Договору зазначено вид вкладу - «Вільні кошти» в іноземній валюті.

Відповідно до п. 2.3. Договору сума вкладу становить 14000 (чотирнадцять тисяч дол. США.). Строк розміщення вкладу до 24.02.2015 року (п. 2.5. Договору).

Відповідно до умов вказаного договору, ОСОБА_1 було внесено (залучено) кошти на депозит у розмірі 14000 доларів США, що підтверджується квитанцією №84236 від 04.02.2015 року (а.с.15, т. 1).

На банківській квитанції проставлено штам АТ "Златобанк" із датою зарахування коштів, проставлено печатку АТ "Златобанк" та підписано. Відповідно до зазначеної квитанції гривневий еквівалент залучених коштів становив 14000 дол. США.

В свою чергу порядок внесення готівкових коштів через касу банку регулюється Законом України "Про національний банк України", Постановою Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті України", Постановою Правління Національного банку України №174 від 01.06.11 р. "Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні".

Так, відповідно до ст. 33 Закону України "Про національний банк України", для забезпечення організації готівкового грошового обігу Національний банк здійснює, зокрема, визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій.

Статтею 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що банк здійснює діяльність, надає банківські та інші фінансові послуги в національній валюті, а за наявності відповідної ліцензії Національного банку України - в іноземній валюті.

До банківських послуг належать, зокрема, залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб.

Порядок ведення касових операцій регулюється Постановою Правління Національного банку України №174 від 01.06.11 р. "Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні" (далі - Постанова №174).

Відповідно до абз. 14, 15 пункту 4 розділу 1 Постанови №174, касові операції - операції з видачі готівки, її приймання, обміну не придатних до обігу банкнот (монет) та виведених з обігу на придатні до обігу банкноти (монети), банкнот на монети, монет на банкноти, банкнот (монет) одного номіналу на банкноти (монети) іншого номіналу, вилучення з обігу сумнівних банкнот (монет), валютно-обмінні операції та операції з банківськими металами, а також операції з приймання на інкасо банкнот іноземної валюти та чеків в іноземній валюті, інших цінностей, які обліковуються на позабалансових рахунках.

Касовий документ - документ, який оформляється для здійснення касової операції.

Пунктом 5 Постанови №174 встановлено, що Банк (філія) зобов'язаний здійснювати касове обслуговування клієнтів на підставі договірних відносин через касу банку.

Відповідно до п. 8 розділу 1 Постанови №174, Банк, під час здійснення касових операцій має забезпечувати, зокрема, своєчасне та повне оприбутковування готівки, документальне оформлення руху готівки національної та іноземної валюти в касі банку, своєчасне відображення касових операцій у бухгалтерському обліку, належний внутрішній контроль за касовими операціями банку.

Порядок прийняття Банківською установою готівки від клієнта регулюється розд. 4 Постанови №174.

Так, відповідно до п. 2.1. розділу 4 Постанови №174, Банк (філія, відділення) приймає від клієнта готівку для здійснення її переказу через операційну касу і платіжні пристрої.

Пунктом 2.2. розділу 4 Постанови №174 встановлено, що Банк (філія, відділення) здійснює приймання від клієнта готівки національної валюти через операційну касу за такими прибутковими касовими документами: за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб для зарахування на власні поточні рахунки, від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки, а також від юридичних та фізичних осіб - на рахунки банку (філії, відділення), у тому числі на погашення кредиту, інших юридичних або фізичних осіб, які відкриті в цьому самому банку або в іншому банку, та переказ без відкриття рахунку.

Пунктом 2.9. розділу 4 Постанови №174 визначено, що Банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Враховуючи викладене, 04.02.2015 року на виконання своїх обов'язків за Договором, ОСОБА_1 було внесено (залучено) кошти на депозит у розмірі 14000 доларів США, що підтверджується квитанцією №84236 від 04.02.2015 року. Призначення платежу: залучення коштів на депозит, угода №169877 від 04.02.2015 року.

На банківській квитанції присутні усі реквізити, визначені п. 2.9. розділу 4 Постанови №174, зокрема: зазначено найменування банку, зазначено дату здійснення касової операції, проставлено штам АТ "ЗЛАТОБАНК" із датою зарахування коштів, проставлено печатку АТ "ЗЛАТОБАНК" та підписано працівником банку.

Отже, зазначені обставини підтверджують, що позивачем надані належні та допустимі докази того факту, що ним було внесено (залучено) кошти на депозит у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч дол. США.) через касу банку.

Крім того, суд зазначає, що ні Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, ані уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було надано жодних доказів щодо факту не внесення позивачем грошових коштів на депозит та не оскаржувалась дійсність Угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 169877 та дійсність Квитанції № 84236 від 04.02.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України. Разом із тим згідно із ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Виходячи зі змісту ст. 1059 Цивільного кодексу України, п. 8 гл. 2 розд. III Інструкції про касові операції у банках України, письмова форма договору банківського вкладу (депозиту) вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, які, у свою чергу, є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

При цьому, відкриття банківських рахунків та облікування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку (ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516).

Таким чином, відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, необлікування на рахунку банку грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необлікування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу.

Також, слід зазначити, що Верховний суд України у постанові від 29.10.2014року зазначив, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. При цьому договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

У постанові Верховного Суду України від 25 квітня 2012 року (справа № 6-20цс12) висловлено правову позицію, що згідно якої відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і, як наслідок, необліковування грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків і, як наслідок, необліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу. Разом з тим договір банківського вкладу (депозиту) може бути визнано недійсним у зв'язку з порушенням інших умов дійсності правочинів, передбачених, зокрема, частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року (справа № 6-149цс13) висловлено правову позицію, що згідно зі статтями 1058, 1059 ЦК України та положеннями Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки; факт видачі вкладнику лише ощадної книжки не є підтвердженням укладення договору банківського вкладу та внесення вкладником грошової суми.

Аналогічну позицію виклав Верховний суд України і у постанові від 06 червня 2012 року у справі №6-17ЦС12, від 27 січня 2016 року по справі №6-1045цс15.

Отже, письмова форма Договору банківського вкладу № 169877 від 04.02.2015 дотримана, внесення позивачем коштів підтверджується квитанцією №84236 від 04.02.2015 року, в якій зазначено призначення платежу: залучення коштів на депозит, угода №169877 від 04.02.2015, та яка має всі необхідні реквізити, визначені п. 2.9. розділу 4 Постанови №174, зокрема: зазначено найменування банку, зазначено дату здійснення касової операції, проставлено штам AT "ЗЛАТОБАНК" із датою зарахування коштів, проставлено печатку AT "ЗЛАТОБАНК" та підписано працівником банку, а отже позивачем зі своєї сторони виконано умови договору №169877 від 04.02.2015. Позивач не знав та не міг знати про те, що Банком, в свою чергу, не будуть виконані зобов'язання, передбачені умовами даного Договору. Доказів зворотного представником відповідача не надано.

Крім того, суд зазначає, що позивач не міг знати про те, що 12.05.2015 року правлінням НБУ буде прийнято постанову про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Златобанк". Не виконання своїх зобов'язань Банком, не може спричиняти негативні наслідки для позивача.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч.1 ст. 3 вказаного Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (ч. 1 ст. 11 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 вказаної статті Закону, виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Наведене свідчить, що до виключної компетенції виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка є колегіальним органом, належить повноваження щодо прийняття рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч.5 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч.5 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-4 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Як передбачено у пункті 2 розділу IV Положення, Фонд складає лише на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Враховуючи, що позивач є вкладником ПАТ "Златобанк" в розумінні положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд вважає, що позивач повинен бути включений до переліку вкладників. Не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів, порушує його право на визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при прийняті рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В своїх запереченнях на адміністративний позов, представник відповідача просить допитати в якості свідка ОСОБА_4. В обґрунтування доводів заяви посилається на те, що квитанція №84236 від 04.02.2015 року не підписувалась зазначеною особою.

Проте, суд відмовляє в задоволенні зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Отже, в даному випадку суд вважає, що необхідним засобом доказуванням є висновок відповідного експерта, а не пояснення свідка в судовому засіданні щодо належності йому підпису.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_4.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського Валерія Івановича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних у розмірі 200 000 грн. та зобов'язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського Валерія Івановича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, в частині зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО у розмірі 200000,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Положення № 14 уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в силу вищевказаних норм зобов'язаний включити позивача до загального реєстру вкладників банку для здійснення виплат коштів за банківськими вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після подання уповноваженою особою Фонду інформації щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На час вирішення справи відсутні спірні правовідносини безпосередньо між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення останнього до Загального реєстру вкладників, отже зазначені вимоги є передчасними.

Враховуючи те, що перелік вкладників, який складається уповноваженою особою Фонду, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом, а у переданому уповноваженою особою Фонду переліку вкладників банківської установи інформація стосовно позивача відсутня, суд вважає позовні вимоги про зобов'язання ФГВФО включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ "Златобанк" необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В свої запереченнях на позовну заяву представник відповідача просить суд прийняту окрему ухвалу щодо фактів порушення закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно вимог ч. 2 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Проте, представник відповідача не зазначив які саме факти порушення він має на увазі та яким саме суб'єктам владних повноважень направляти окрему ухвалу.

Отже, зазначене клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського Валерія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Златобанк" про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського Валерія Івановича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних у розмірі 200 000 грн.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського Валерія Івановича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук