Справа № 804/6902/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 р. Справа № 804/6902/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю КАРТСЕРВІС ПЛЮС (далі ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю КАРТСЕРВІС ПЛЮС №151/28048 від 24.04.2015р.;

поновити Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» (, місцезнаходження: 49005, м.Дніпропетровськ, узвіз Лоцманський, буд. 12-А) у реєстрі платників податку на додану вартість з 07.09.2005 року.

Представник позивача позов підтримав, просив позов задовольнити, надавши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.

В обгрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що оскаржуване рішення про анулювання реєстрації ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» як платника податку на додану вартість (далі-ПДВ) винесено у відповідності до положень п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України та є протиправним. Позивач зауважує, що висновки податкового органу, в результаті яких відповідачем винесено оскаржуване рішення, базуються лише на припущеннях, оскільки, на думку позивача, встановити наявність або відсутність оподатковуваних операцій платника можливо лише шляхом проведення документальної перевірки підприємства, яка у даному випадку не проводилась. При цьому позивач стверджує, що наявність господарських операцій за останні дванадцять поточних календарних місяців підтверджується наданами до контролюючого органу разом із податковою звітністю з ПДВ за жовтень 2014 року.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, надавши обгрунтування аналогічні доводам, викладеним у запереченнях на адміністративний позов.

Позиція відповідача аргументована тим, що ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» подавало до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкові декларації з ПДВ з квітня 2014 року по березень 2015 року за відсутніми оподатковуваними операціями, у звязку з чим на засідання робочої групи відповідачем правомірно прийнято рішення про виключення даного підприємства з Реєстру платників ПДВ на підставі п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України внаслідок подання позивачем протягом 12 послідовних податкових місяців податкової звітності, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобовязання чи податкового кредиту. Окрім того, відповідач зазначив, що направлене позивачем засобами електронного звязку уточнення до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року не прийнято податковим органом, оскільки на момент його подання ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» не було платником ПДВ.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, мотивуючи це наступним.

ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» () перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, податковий орган, контролюючий орган, відповідач).

07.09.2005р. позивача зареєстровано як платника податку на додану вартість за індивідуальним податковим номером 37.

Як вбачається з матеріалів справи, підприємством подавались до ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська наступні документи податкової звітності по податку на додану вартість, які свідчать про наявність оподатковуваних операцій:

- податкова декларація з ПДВ за жовтень 2014 року з додатками;

- уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за період травень 2015р., яким виправляється період за жовтень 2014р. з додатком 5 (уточнений показник ПДВ 578, 00 грн.) подана засобами електронного звязку 06.05.2015р. (квитанція № 1).

Судом встановлено, що після отримання 06.05.2015р. засобами електронного звязку від ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» уточнення до податкової декларації З ПДВ за жовтень 2014р. ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська сфоромовано та направлено позивачу засобами електронного звязку квитанцію №1 від 06.05.2015р. про неприйняття звітного документу, у звязку з тим, що станом на момент подання даного звіту ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» не був платником ПДВ, з огляду на анулювання свідоцтва платника ПДВ від 24.04.2015р.

Згодом позивач отримав від ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська рішення №151/28-048 від 24.04.2015 року про анулювання реєстрації ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» як платника ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваного рішення стало наступне.

Комісією, створеною відповідно до розпорядження ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська №10-р від 27.02.2015р. встановлено, що у період з квітня 2014 року по березень 2015 року ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» подавало податкові декларації з ПДВ за відсутності оподатковуваних операцій та з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту та за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій складає 0 грн.

З цих підстав відповідач дійшов висновку з посиланням на п.п. «г» п. 184.1 статті 184 Податкового кодексу України про наявність підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС». Датою анулювання реєстрації є 24.04.2015р.

Не погодившись із даним рішення ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» звернулось до суду із даним позовом.

Проведення процедури анулювання реєстрації платників податків податку на додану вартість, на дату прийняття оскаржуваного рішення, було визначено Податкового Кодексу України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014р.

Згідно п.п. «г» п. 184.1. статті 184 Податкового кодексу України - анулювання реєстрації платника податку проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Аналогічні положення містяться у п. 5.1 розділу V «Анулювання реєстрації платників податку на додану вартість» Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014р.

У відповідності до приписів п. 184.2 ст. 184 Податкового кодексу України - анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті "а" пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу. Анулювання реєстрації здійснюється, зокрема, на дату прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації.

Пунктом 5.2 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014р. визначено, що при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "г" пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що:

не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця;

включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Пунктом 5.5 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014р. встановлено, що анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Податкового кодексу України (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей).

Так, у відповідності до приписів даного п. 5.5 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014р.: документом на підставі якого контролюючим органом приймається рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України є довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців. У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

З наведених норм вбачається, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі пп. "г" п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України можливе лише за обставин неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

Пунктом 5.6 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014р. визначено, що за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов'язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ відповідно до додатку 5 до Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014р. Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов'язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Зі змісту рішення ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська за №151/28-048 від 24.04.2015р. вбачається, що підставою для його винесення стало встановлення контролюючим органом факту подання позивачем у період з квітня 2014 року по березень 2015 року податкових декларацій з ПДВ за відсутності оподатковуваних операцій та з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту та за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій складає 0 грн.

При цьому посилання на конкретні податкові декларації ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС», які подавались позивачем протягом період з квітня 2014 року по березень 2015 року з показниками, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту - у даному рішенні відсутні та міститься посилання на реєстр за №43 від 24.04.2015р.

У наданих ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська до суду запереченнях на позов також не конкретизовано перелік податкової звітності позивача з ПДВ, яка подавалась підприємством за відсутності оподатковуваних операцій, однак у даних запереченнях відповідач наводить агрументування стосовно наданого підприємством уточнення до податкової декларації З ПДВ за жовтень 2014р.

З цього приводу слід зазначити таке.

Питання щодо відмови у прийнятті ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська поданого ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ у звязку з самостійно виялених помилок за звітній (податковий) період жовтень 2014 року досліджувалось в рамках адміністративної справи №804/6903/15.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/6903/15 від 30.07.2015р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015р., визнано протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська щодо відмови у прийнятті уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ у звязку з самостійно виялених помилок за звітній (податковий) період жовтень 2014 року, а вказаний розрахунок визнано таким, що прийнятий датою його фактичного отримання 06.05.2015р.

У відповідності до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України - постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, судове рішення у справі №804/6903/15 є таким, що набрало законної сили.

Водночас ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська надано до суду докази оскарження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2015р. та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015р по справі №804/6903/15 у касаційному порядку.

Однак, суд звертає увагу на те, що рішення у справі №804/6903/15 не може мати впливу на розгляд зазначає справи, оскільки спірним розрахунком у справі №804/6903/15 підприємство здійснило уточнення раніше задекларованих зобовязань за податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2014р., тобто такий уточнюючий розрахунок не може вважатись податковою звітністю, на підставі якої податковим органом прийнято оскаржуване рішення щодо анулювання реєстрації ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» як платника податку на додану вартість.

Матеріалами справи підтверджується, що у жовтні 2014 року ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» мало господарські відносини із ТОВ «ВЕЛТЕКС.», які задекларовано позивачем у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2015 року та в уточнюючому розрахунку до даної декларації, поданого до ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська у травні 2015 року.

Так,у жовтні 2014 року між позивачем (Продавець) та ТОВ «ВЕЛТЕКС.» (Покупець) укладено договір щодо купівлі-продажу товару (перелік придбаного майно наведено в акті прийому-передачі).

Дана господарська операція в повній мірі підтверджується наданими до суду завіреними копіями наступних первинних документів:

-договір купівлі-продажу №10-08 від 08.10.2014р.;

-акт приймання-передачі до договору №10-08 від 08.10.2014р.;

-податкова накладна №1 від 08.02.2014р.;

-платіжне доручення №1002 від 05.11.2014р. на суму 3466, 37 грн.;

-лист контрагента від 26.11.2014р. щодо здійснення перерахування коштів у відповідності до договору купівлі-продажу №10-08 від 08.10.2014р.

Отже, у позивача наявні всі необхідні первинні документи, на підставі яких, позивачем задекларовано податкові зобов'язання з ПДВ за жовтень 2014 року по господарським відносинам із ТОВ «ВЕЛТЕКС.» у жовтні 2014 року.

Окремо, слід зауважити, що питання визнання поданої позивачем до ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014р. як таку, що подана 13.11.2014р. досліджувалось під час розгляду адміністративної справи №804/20197/14.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/20197/14 від 13.01.2015р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015р., визнано протиправним не визнання ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» податковою звітністю, яке оформлено листом «Про те, що звітність вважається не поданою податковою декларацією» за №40376/10/04-63-18-03 від 18.11.2014р., а також визнано дану податкову декларацію такою, що подана у день її фактичного отримання ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська 13.11.2014р.

Так, згідно із приписами ст.14 та ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України - постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, судове рішення у справі №804/20197/14 є таким, що набрало законної сили, та виконаним у повному обсязі.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року "Про судове рішення у адміністративній справі" скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Отже, податкова декларація ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» з ПДВ за жовтень 2014 року з додатками є прийнятою контролюючим органом 13.11.2014р., а її показники відображеними в електронних базах даних податкової звітності.

Наведена обставина свідчить про безпідставність доводів відповідача про подання позивачем протягом періоду з квітня 2014 року по березень 2015 року податкових декларацій за відсутності оподатковуваних операцій та з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Будь-яких інших відомостей щодо наявності актів перевірок або звірок податкових органів, у яких досліджувалось питання правомірності господарських відносин ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» із контрагентами у період з квітня 2014 року по березень 2015 року по задекларованим зобовязанням позивача субєктом владних повноважень до суду не надано.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції' України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії) : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено наявність правових підстав для анулювання реєстрації ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» як платника податку на додану вартість, а тому рішення ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за №151/28-048 від 24.04.2015р. - є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про поновлення ТОВ "КАРТСЕРВІС ПЛЮС" у реєстрі платників податку на додану вартість з 07.09.2005р. - суд зазначає, що позивачем обрано не належний спосіб захисту, оскільки, згідно рішення ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська №151/28-048 від 24.04.2015р. про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ "КАРТСЕРВІС ПЛЮС" датою анулювання реєстрації є 24.04.2014р.

Окрім того, дана позовна вимога ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» також не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.5.10. Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014р., рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за ініціативою контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за ініціативою контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності такого рішення актам законодавства, а також у разі скасування судових рішень чи записів у Єдиному державному реєстрі, на підставі яких було прийняте рішення про анулювання реєстрації.

Підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за ініціативою контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

У разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей:

1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється;

2) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована платником ПДВ повторно, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ;

3) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, дата анулювання реєстрації відповідає даті, що передує дню переходу особи до застосування відповідної ставки єдиного податку, а причина анулювання - підпункту "в" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу. Анулювання реєстрації проводиться за заявою про анулювання реєстрації платника ПДВ або за рішенням контролюючого органу;

4) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи є анульованою наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ, а дата та причина анулювання реєстрації - даті та причині анулювання повторної реєстрації.

Таким чином, вищезазначеними приписами Положення про реєстрацію платників ПДВ встановлено певний порядок (алгоритм) вчинення дій для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за ініціативою контролюючого органу, на підставі рішення суду, яке, до того ж має набрати законної сили, у зв'язку з чим вказані позовні вимоги є передчасними та такими, що задоволенню не підлягають.

При цьому наведене означає, що таке рішення податкового органу не створює будь-яких правових наслідків. Тому протиправно анульоване свідоцтво платника податку на додану вартість слід вважати чинним протягом усього часу від моменту його видачі, у тому числі в період від дати прийняття протиправного рішення про анулювання такого свідоцтва, до набрання чинності відповідним рішенням суду.

Як визначено Постановою Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.10.2008 р., суд не може підміняти собою органи владних повноважень. Суд не може підміняти собою орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Підсумовуючи вищенаведене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» щодо поновлення даного підприємства у реєстрі платників ПДВ з 07.09.2005 р.

З огляду на викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю КАРТСЕРВІС ПЛЮС до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю КАРТСЕРВІС ПЛЮС №151/28048 від 24.04.2015р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КАРТСЕРВІС ПЛЮС () судові витрати у розмірі 36, 54 (тридцять шість гривень п'ятдесят чотири копійки).

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 січня 2016 року

Суддя ОСОБА_1