Справа № 804/15458/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., при секретарі Клочек Д.Я., розглянувши за участю:
представника позивача: ОСОБА_1,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничої комерційної фірма «Електропромремонт»
до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області,
про скасування податкового повідомлення-рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про невідповідність висновків в акті позапланової виїзної перевірки дійсності, внаслідок порушення відповідачем норм матеріального права. Крім того посилається на те, що висновки акту перевірки щодо недійсності правовідносин з контрагентами є невірним, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, а не на достовірних даних.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов відповідач повністю продублював зміст акту перевірки, зокрема, вказав, що під час перевірки позивачем не були надані товарно-транспорті накладні, сертифікати якості товарів, акти прийому-передачі та акти повернення обладнання, що передавалось в ремонт; у контрагентів позивача відсутні звіти форми 1-ДФ, що вказує на неможливість виконання ремонтних робіт.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
За результатами перевірки 01.04.2015 року складено акт №291/04-66-22-03/25021316 у висновку якого зазначено про встановлення наступних порушень:
Не погоджуючись із викладеними в акті перевірки висновками, ТОВ «ВКФ «Електропромремонт» 21.04.2015р. було подано заперечення до акту перевірки, за розглядом яких ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області за вих.№4151/04-66-22.1/10 надана відповідь на заперечення до акту перевірки, згідно якої відповідні заперечення залишені без задоволення.
Рішенням про результати розгляду скарги ДФС України від 24.09.2015р. №20251/6/99-99-10-01-04-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 05.05.2015р. № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 292681 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 146340,70 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Під час розгляду справи судом перевірено прийняте відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначалось вище, в ході проведеної перевірки позивача було встановлено порушення вимог податкового законодавства за період з серпень-вересень та листопад 2014 року.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 198 ПК України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 200 ПК України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цьогоКодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слідує, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.

Згідно листа інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:

- рух активів у процесі здійснення господарської операції.

- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.

- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до ч.1 ст.9 цього Законупідставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).

Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).

Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Із змісту статті 9 цього Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

Перевіркою встановлено взаємовідносини ТОВ «ВКФ «Електропромремонт» з контрагентами ТОВ «Прод-Ресурс», ТОВ «ТД «Гефест», ТОВ «Лакі Прайм», ТОВ «Конотопконсалт».

21.07.2014р. між ТОВ «ВКФ «Електропромремонт» (замовник) та ТОВ «Прод-Ресурс» (постачальник) укладено договір поставки №210742, згідно умов якого постачальник зобовязується поставити, а замовник прийняти та сплатити за ТМЦ (товар) відповідно накладних, рахунків, які є невідємною частиною договору.

На виконання умов цього договору ТОВ «Прод-Ресурс» на адресу позивача було поставлено товар у вересні 2014 року на загальну суму 444919,10 грн., в т.ч. ПДВ 74166,52 грн. Ці дані підтверджуються наявними в матеріалах видатковими накладними РН-1809001 від 18.09.2014р., №РН-1709001 від 17.09.2014р.

Передача товару до позивача відбувалась на підставі довіреностей від 17.09.2014р. №58, від 18.09.2014р. № 591.

За наслідками проведеної господарської операції ТОВ «Прод-Ресурс» виписані податкові накладні №50 від 17.09.2014р., №55 від 18.09.2014р.

31.07.2014р. між ТОВ «ВКФ «Електропромремонт» (замовник) та ТОВ «Прод-Ресурс» (виконавець) укладено договір №310741, згідно умов якого виконавець зобовязується в період дії договору здійснювати замовнику ремонт обладнання, а замовник надавати в його ремонт, приймати з ремонту, сплачувати вартість ремонту та вартість витрачених матеріалів в зазначений договором термін. Надання обладнання з ремонту оформлюється приймальним актом виконаних робіт, який підписується уповноваженими особами.

Укладання даного договору здійснено в рамках погодження проведення ремонтних робіт відповідно до дефектних актів №№ 14140, 14141, 14180, 14193, 14188.

Актами передачі електрообладнання в ремонт від 07.07.2014р., від 18.07.2014р., від 11.08.2014р., 10.09.2014р., 11.08.2014р., 01.09.2014р., 03.09.2014р., 05.05.2014р., 16.09.2014р., 22.09.2014р. зафіксовано передачу до ТОВ «Прод-Ресурс» обладнання.

Додатками №1 (Специфікація №1) та №2 (Специфікація №2) сторони погодили найменування типу обладнання, що передається в ремонт та його вартість.

Виконання умов цього договору підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за серпень-вересень 2014 року :

- акт №14188 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року - надані послуги з ремонту електродвигуна 1ЕВ-229-44-20Z на суму 219009,60 грн з ПДВ;

- акт №14193 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року - надані послуги з ремонту елктродвигуна МС-325 на суму 227463,60 грн з ПДВ.;

- акт №14140 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року - надані послуги з ремонту елктродвигуна ПВ-102 на суму 26035,20 грн з ПДВ.;

- акт №14141 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року - надані послуги з ремонту елктродвигуна ПВ-102 на суму 37585,20 грн з ПДВ.;

- акт №14180 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року - надані послуги з ремонту елктродвигуна 4ФАЗ-800 на суму 131725,20 грн з ПДВ.;

- акт №14217 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року - надані послуги з ремонту елктродвигуна А13-62-8 на суму 59752,80 грн з ПДВ.;

- акт №14193 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року - надані послуги з ремонту елктродвигуна МС-325 на суму 227463,60 грн з ПДВ.;

- акт №14244 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року - надані послуги з ремонту елктродвигуна МПЕ-450-900 на суму 155541,60 грн з ПДВ.

За наслідками проведеної господарської операції ТОВ «Прод-Ресурс» на адресу позивача була виписана податкові накладні № 23 від 11.08.2014р., № 5 від 01.09.2014р., № 294 від 03.09.2014р., № 320 від 05.09.2014р., № 45 від 16.09.2014р., № 562 від 22.09.2014р.

Розрахунок між ТОВ «ВКФ «Електропромремонт» та ТОВ «Прод-Ресурс» здійснено у безготівковій формі у повному обсязі, що підтверджено платіжними дорученнями №5257 від 14.08.2014р., №5256 від 14.08.2014р., №5349 від 03.09.2014р., №5354 від 08.09.2014р., №5418 від 24.09.2014р., №5434 від 30.09.2014р., № 5445 від 06.10.2014р., №180 від 07.10.2014р., №5461 від 08.10.2014р., №5481 від 13.10.2014р., № 5491 від 14.10.2014р., 5492 від 14.10.2014р., 5518 від 21.10.2014р., 112 від 01.10.2014р.

06.10.2014р. між ТОВ «ВКФ «Електропромремонт» (замовник) та ТОВ «Лаки Прайм» (постачальник) укладено договір поставки №061042, згідно умов якого постачальник зобовязується поставити, а замовник прийняти та сплатити за ТМЦ (товар) відповідно накладних, рахунків, які є невідємною частиною договору.

На виконання умов цього договору ТОВ «Лаки Прайм» на адресу позивача було поставлено товар у листопаді 2014 року на загальну суму 291101,30 грн., в т.ч. ПДВ 48516,88 грн. Ці дані підтверджуються наявними в матеріалах видатковими накладними РН-0511001 від 05.11.2014р., №РН-0611001 від 06.11.2014р., №РН-0711001 від 07.11.2014р., №РН-1011001 від 10.11.2014р., №РН-1111001 від 11.11.2014р., №РН-1211001 від 12.11.2014р.

Передача товару до позивача відбувалась на підставі довіреностей від 04.11.2014р. № 690, від 10.11.2014р. № 703.

За наслідками проведеної господарської операції ТОВ «Лаки Прайм» виписані податкові накладні №21 від 05.11.2014р., №37 від 06.11.2014р., №54 від 07.11.2014р., №67 від 10.11.2014р., №82 від 11.11.2014р., №103 від 12.11.2014р.

Розрахунок між ТОВ «ВКФ «Електропромремонт» та ТОВ «Лаки Прайм» здійснено у безготівковій формі у повному обсязі, що підтверджено платіжним дорученням № 5795 від 09.12.2014р., № 5747 від 02.12.2014р.

10.11.2014р. між ТОВ «ВКФ «Електропромремонт» (замовник) та ТОВ «Конотопконсалт» (підрядник) укладено договір №101141, згідно умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобовязання виконувати в період дії договору замовнику ремонт обладнання, а замовник надавати в його ремонт, приймати з ремонту, сплачувати вартість ремонту та вартість витрачених матеріалів в зазначений договором термін. Надання обладнання з ремонту оформлюється приймальним актом виконаних робіт, який підписується уповноваженими особами.

Укладання даного договору здійснено в рамках погодження проведення ремонтних робіт відповідно до дефектних актів №14295, №14296.

Актами передачі електрообладнання в ремонт від 27.10.2014р., від 25.11.2014р. зафіксовано передачу до ТОВ «Конотопконсалт» обладнання.

Виконання умов цього договору підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року :

- акт №14296 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року - надані послуги з ремонту статора А13-62-8 на суму 66657,60 грн з ПДВ;

- акт №14295 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року - надані послуги з ремонту статора А13-62-8 на суму 80503,20 грн з ПДВ.

За наслідками проведеної господарської операції ТОВ «Конотопконсалт» на адресу позивача була виписана податкова накладна № 1 від 25.11.2014р. на суму 147160,80 грн., у т.ч. ПДВ 24526,80 грн.

Розрахунок між ТОВ «ВКФ «Електропромремонт» та ТОВ «Конотопконсалт» здійснено у безготівковій формі у повному обсязі, що підтверджено платіжним дорученням №216 від 10.12.2014р.

11.12.2013р. між ТОВ «ВКФ «Електропромремонт» (покупець) та ТОВ «ТД Гефест» (продавець) укладено договір №4/111213, згідно умов якого продавець зобовязується поставити, а покупець прийняти та сплатити на умовах договору товар, асортимент, кількість та вартість якого зазначені в рахунках фактурах, які є невідємною частиною договору.

На виконання умов цього договору ТОВ «ТД Гефест» на адресу позивача було поставлено товар у листопаді 2014 року на загальну суму 15714,00 грн., в т.ч. ПДВ 2619 грн. Ці дані підтверджуються наявними в матеріалах видатковими накладними ГФ-0000220 від 04.11.2014р., №ГФ-0000224 від 07.11.2014р., №ГФ-0000323 від 18.11.2014р..

Передача товару до позивача відбувалась на підставі довіреностей від 03.11.2014р. № 689, від 07.11.2014р. № 697, від 17.11.2014р. від 712.

За наслідками проведеної господарської операції ТОВ «ТД Гефест» виписані податкові накладні №240 від 04.11.2014р., №245 від 07.11.2014р., №253 від 07.11.2014р.

Розрахунок між ТОВ «ВКФ «Електропромремонт» та ТОВ «ТД Гефест» здійснено у безготівковій формі у повному обсязі, що підтверджено платіжними дорученнями №5486 від 14.10.2014р., №5449 від 07.10.2014р., №5539 від 21.10.2014р., 5560 від 22.10.2014р., №5589 від 28.10.2014р., №185 від 07.11.2014р..

В ході судового розгляду справи представником позивача пояснено, що транспортування товару здійснювалося автомобілями, які знаходяться у власності позивача, на підтвердження чого надано свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Автомобілі є вантажопасажирським, товарно-транспортні накладні складалися за здійснення перевезення товару від ТОВ «ТД Гефест», від ТОВ «Лакі Прайм».

Згідно відомостей, викладених в адміністративному позові, та письмових пояснень (від 14.01.2016р.), послуги від ТОВ «Прод-Ресурс» та ТОВ «Конотопконсалт» з ремонту обладнання були надані на виконання договірних зобовязань за договорами субпідряду, що укладені між ТОВ «ВКФ «Електропромремонт за замовниками ПАТ «Азот», ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ПАТ «ДТЕК Бурштинська ТЕЦ», ПАТ «Ривне Азот», ПАТ «Азовсталь».

До пояснень надані: договори підряду; акт №59134 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року з ремонту електродвигуна; акт № 397-Р-216 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року з ремонту статора електродвигуна; акт № 14140 з ремонту електрогенератора; акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року з ремонту електродвигуна; акт № 4938/23/5513 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року з ремонту електродвигуна; акт № 59874 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року з ремонту електродвигуна; акт № 59940 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року з ремонту електродвигуна; акт № 59878 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року з ремонту електродвигуна.

Також, згідно пояснень представника позивача, отриманий товар від ТОВ «Прод-Ресурс», ТОВ «ТД «Гефест», ТОВ «Лакі Прайм» реалізовувався позивачем до кінцевих споживачів шляхом експорту, а також використовувався у господарській діяльності ремонту електрообладнання із використанням власних матеріали та деталей. До пояснень надані: рахунки-фактури на товар; вантажно-митні декларації, згідно яких позивачем реалізовано на адресу ПАТ «Скинест Балтия» (ОСОБА_1), ТОВ «МТ-Транс-Комплект» (республіка Білорусь) частини обладнання для залізничних шляхів; договори субпідряду, акти здачі-приймання виконаних будівельних робіт. Також пояснено, що ремонт здебільшого здійснювався не за місцем розташування підприємства, у звязку з чим на уповноважених осіб складалися посвідчення про відрядження.

Отже, встановленими під час розгляду справи обставинами підтверджено отримання позивачем товарно-матеріальних цінностей від контрагентів ТОВ «Прод-Ресурс», ТОВ «ТД «Гефест», ТОВ «Лакі Прайм» на загальну суму 751814,40 грн. з ПДВ та отримання послуг з ремонту обладнання на загальну суму 1004273,7 грн. з ПДВ, а також їх використання у власній господарській діяльності.

Висновки перевірки щодо виявлених порушень по контрагентам ТОВ «Прод-Ресурс», ТОВ «ТД «Гефест», ТОВ «Лакі Прайм», ТОВ «Конотопконсалт» обґрунтовані тим, що згідно аналізу поданих звітностей, ТОВ «Прод-Ресурс» має стан 9 (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням), податкову звітність 1 ДФ та з податку на прибуток 2014 року не надавало; не надано сертифікати якості товарів; отримано інформацію, згідно якої зустрічна звірка з ТОВ «Лакі Прайм» не проведена, у звязку тим, що відсутня можливість отримання документів від ТОВ «Лакі Прайм»; ТОВ «Конотопконсалт» має стан 7 (до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей), податкову звітність 1 ДФ та з податку на прибуток 2014 року не надавало.

Тобто, висновки контролюючого органу про порушення вимог податкового законодавства позивачем ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого порушення в частині завищення сум податкового кредиту, без будь-якого посилання на відсутність первинних документів або їх недоліки.

Крім того, безпідставним є посилання відповідача в акті перевірки на акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Лакі Прайм», оскільки такий акт може свідчити лише про не можливість проведення звірки платника податків, а не про нереальність господарських операцій, які здійснювались від імені такого платника податків.

Щодо встановлених в ході перевірки даних про відсутність контрагентів за місцезнаходженням, а також про можливу відсутність трудових ресурсів, то суд вважає необхідним зазначити наступне.

Порушення вимог податкового законодавства з боку контрагента чи третьої особи тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру такого доходу, у звязку з чим висновки контролюючого органу про заниження суми податку на додану вартість за господарськими відносинами з контрагентами ТОВ «Прод-Ресурс», ТОВ «ТД «Гефест», ТОВ «Лакі Прайм», ТОВ «Конотопконсалт» є безпідставними.

Статтею 4 Податкового кодексу України серед основних засад податкового законодавства України визначено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

У зв'язку із цим презюмується, що дії та рішення платника податків вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника - достовірними.

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог до оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, які свідчать про обізнаність платника податків про зазначення його контрагентами недостовірних відомостей.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватися на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування таких обставин.

Проте, під час розгляду справи відповідачем таких доказів суду надано не було.

Разом з тим, Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників. При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання товарно-матеріальних цінностей.

Слід вказати, що окремі недоліки первинних документів, про які йдеться в акті перевірки, не є достатньою підставою для визнання господарських операцій такими, що реально не відбулися.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується фактичне виконання контрагентами позивача ТОВ «Прод-Ресурс», ТОВ «ТД «Гефест», ТОВ «Лакі Прайм», ТОВ «Конотопконсалт» зобов'язань за укладеними договорами. Позивачем був повністю доведений факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки щодо заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму ПДВ 292681,40 грн.

За таких умов, податкове повідомлення - рішення № від 05.05.2015р. № є таким, що прийнято податковим органом протиправно, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Приймаючи до уваги, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне присудити всі здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 6585,32 грн.

У судовому засіданні, яке відбулось 18.03.2016 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 23.03.2016 року.

Керуючись ст.ст.160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.05.2015р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничої комерційної фірма «Електропромремонт» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6585,32 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_2