Справа № 464/999/16-а
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/999/16-а
пр.№ 2-а/464/88/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар - Кріль Х.О.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м. Львові про визнання протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №120875 від 19 січня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та постанови серії ПС2 №684580 від 19 січня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування заявленого позову покликався на те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №120875 від 19 січня 2016 року, винесеною інспектором ПП роти №5 батальйону №2 УПП у м. Львові Говірко І.В., притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до вищевказаної постанови, 19 січня 2016 року о 15 год. 05 хв. на перехресті вулиць Наукова - Тролейбусна у м. Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався вимог дорожньої розмітки 1.19 «попередження про наближення до звуження проїзної частини» та дорожньої розмітки 1.1 «суцільна лінія», яку перетнув. Крім цього, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №684580 від 19 січня 2016 року, винесеною інспектором роти №5 батальйону №2 УПП у м. Львові Бліхарським Р.Є., притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до вказаної постанови, 19 січня 2016 року о 15 год. 15 хв. на вимогу працівника поліції не пред'явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає такі постанови незаконними та необґрунтованими, оскільки правил дорожнього руху не порушував, натомість був зупинений працівниками поліції з порушенням вимог Закону України «Про Національну поліцію», оскільки останні здійснили зупинку транспортного засобу без жодних доказів вчинення ним правопорушення, у зв'язку з чим і відмовився надавати для перевірки документи на право керування транспортним засобом. Через деякий час з'явились свідки, які підтвердили факт порушення ним правил дорожнього руху. Після цього, він надав посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Інспекторами поліції не взято до уваги його пояснень та пояснень свідка ОСОБА_5, який знаходився разом з ним в автомобілі, та протиправно винесено оскаржувані постанови.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення про те, що не відмовлявся надавати для перевірки документи, однак згодний був це зробити лише після надання інспекторами доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Вказав, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не були очевидцями порушення ним правил дорожнього руху, надали свої пояснення лише після розмови з інспекторами. Вказані пояснення не були зачитані йому в повному обсязі та не надано анкетних даних цих осіб. Зазначив, що зміст оскаржуваних постанов не відповідають вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки такі не містять відривних квитанцій із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у виді штрафу. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволенні такого, покликаючись на те, що оскаржувані постанови винесені згідно з вимогами статей 222, 283, 284 КУпАП, є законними та обґрунтованими, а тому підстав для їх скасування немає. Просив справу розглядати за відсутності представника.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №120875 від 19 січня 2016 року, винесеною інспектором ПП роти №5 батальйону №2 УПП у м. Львові Говірко І.В., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 6).

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_1 19 січня 2016 року о 15 год. 05 хв. на перехресті вулиць Наукова - Тролейбусна у м. Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався вимог дорожньої розмітки 1.19 «попередження про наближення до звуження проїзної частини» та дорожньої розмітки 1.1 «суцільна лінія», яку перетнув.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до вимог дорожньої розмітки 1.19, така попереджає про наближення до звуження проїзної частини (ділянки, де зменшується кількість смуг руху в даному напрямку) або до лінії розмітки 1.1 чи 1.11, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

З наданого позивачем відеозапису та пояснень, наданих у судовому засіданні видно, що останній не заперечив сам факт порушення ним вказаних правил дорожнього руху, однак наполягав на представленні доказів вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №684580 від 19 січня 2016 року, винесеною інспектором роти №5 батальйону №2 УПП у м. Львові Бліхарським Р.Є., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та на останнього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 5).

Відповідно до вказаної постанови, останній 19 січня 2016 року о 15 год. 15 хв. на вимогу працівника поліції не пред'явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Пунктом 2.4а ПДР передбачено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється відповідним підрозділам Національної поліції.

Статтею 251 КУпАП визначено докази в справі про адміністративне правопорушення, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дав показання про те, що того дня перебував в автомобілі разом з позивачем. Зазначив, що правил дорожнього руху останній не порушував та докази такого відсутні. Вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7, пояснення яких долучені до адміністративних матеріалів, не були свідками порушення позивачем правил дорожнього руху, оскільки прибувши на місце зупинки, з'ясовували причини зупинки автомобіля позивача. Ствердив, що ОСОБА_1 пред'явив інспекторам поліції усі необхідні документи.

У судовому засіданні свідок Говірко І.В. дала показання про те, що здійснюючи патрулювання, помітили автомобіль НОМЕР_1, водій якого порушив вимоги дорожніх розміток 1.19 та 1.1, після чого був ними зупинений. Водію роз'яснено причини зупинки, однак, на вимогу пред'явити для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом, реєстраційний документ на такий та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, останній відмовився. Запропонувавши проїхати до відділу поліції для встановлення його особи, позивач надав паспорт громадянина України. Вказала, що свідок ОСОБА_6 рухався за патрульним автомобілем та зупинився відразу після зупинки автомобіля позивача з метою з'ясування причини зупинки такого, оскільки думав, що таку здійснено незаконно. Однак, в подальшому, після з'ясування вказаних обставин, надав письмові пояснення, зокрема щодо порушення позивачем правил дорожнього руху. Також зазначила, що свідок ОСОБА_7 прибув до місця зупинки автомобіля позивача приблизно через п'ять хвилин. Щодо відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, яка повинна міститися у постанові та на відсутність якої посилається позивач, зазначила, що такої не було, оскільки усі реквізити зазначені на печатці, яка наявна у постанові. Ствердила, що на неодноразові вимоги інспектора поліції пред'явити документи, останній відмовлявся, та надав такі лише після приїзду моніторингової служби та командира батальйону, якому їх і пред'явив.

Допитаний в судовому засіданні свідок Бліхарський Р.Є. дав показання про те, що позивач під час зупинки зухвало себе поводив та відмовлявся надавати для перевірки документи. Вказав, що повідомив свідку ОСОБА_6 у чому полягало порушення позивачем правил дорожнього руху, з чим свідок погодився.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що був свідком відмови позивача від пред'явлення на вимогу працівника поліції документів, при цьому, останній поводив себе зухвало. Вказав, що не бачив чи позивач в подальшому надавав такі документи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дав показання про те, що бачив як автомобіль позивача на перехресті здійснив поворот праворуч, після чого його зупинив патрульний автомобіль. Оскільки не було зрозуміло причину такої зупинки, вирішив зупинитися, щоб це з'ясувати. Інспектор поліції повідомив про те, які саме порушення правил дорожнього руху допустив позивач, вказавши на дорожню розмітку, розташовану на вказаному перехресті. Вказав, що позивач здійснив поворот праворуч зі смуги, яка цього не дозволяє, проігнорувавши вимоги дорожньої розмітки 1.19, яка попереджає про наближення до звуження проїзної частини, перетнувши суцільну лінію фактично з третьої окремої смуги руху, виїхавши перед іншими автомобілями. Зазначив, що водій відмовився на вимогу інспектора поліції пред'являти документи, надав такі лише після винесення постанов.

Як встановлено з пояснень свідків та оглянутих в судовому засіданні відеозаписів, позивач на неодноразову вимогу працівника поліції не пред'явив для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом, реєстраційний документ на такий та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, інспектор поліції, не маючи можливості з'ясувати наявність таких документів та перевірити їх, правомірно виніс відповідну постанову. Посилання позивача на відмову пред'являти такі документи у зв'язку з ненаданням інспектором доказів порушення ним правил дорожнього руху та надання таких документів лише після винесення постанови, вказаного не спростовують.

Таким чином, оскільки позивач порушив правила дорожнього руху, відтак правомірно був зупинений працівниками поліції, тому, твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень є необґрунтованими, а оскаржені постанови прийняті з дотриманням вимог, передбачених статтями 280, 283 КУпАП, стягнення накладено в межах санкцій ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушень при прийнятті постанов, які б свідчили про незаконність таких, судом не встановлено.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 251, 280, 283, 284, 287 - 289, 293 КУпАП, статтями 11, 70, 71, 86, 122, 160 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Головуючий Дулебко Н.І.