Справа № 343/870/16-а
Суддя: Тураш В. А.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/870/16-а
Провадження №: 2-а/0343/56/16
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

з участю секретаря Лукань О.З.,

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області, щодо відмови у нарахуванні та виплаті підвищення на 20 % до розміру довічого грошового утримання за проживання у гірському населенному пункті і зобов"язання нарахування до встановленого розміру довічного грошового утримання 20% надбавки за проживання в гірському населенному пункті-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка просить винести постанову, якою :

визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області, щодо відмови їй, ОСОБА_2, у нарахуванні до розміру довічного грошового утримання 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського, починаючи з 15.09.2015 року;

зобовязати управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч.2 ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з 15.09.2015 року та проводити відповідні нарахування та виплати надалі.

Свої вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_2 з 16.06.1990 року по 15.05.2013 року працювала на посаді судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

Із займаної посади звільнена згідно постанови Верховної Ради України № 214-УІІ, у звязку з виходом у відставку по досягненні граничного віку.

Після офіційного відрахування із штату суду, управлінням Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області їй, у відповідності до ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ призначено щомісячне довічне грошове утримання від заробітної плати, яка складається з посадового окладу, надбавки за кваліфікаційний клас і надбавки за вислугу років, яке вона отримує по даний час.

З 11.03.2015 року вона зареєстрована і проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.09.2015 року їй надано статус особи, яка проживає на території населеного пункту, який має статус гірського, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року № 647-95/п «Про перелік населених пунктів, яким надано статус гірських в Івано-Франківській області».

12.10.2015 року вона звернулася в управління Пенсійного фонду України в Долинському районі та головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з питанням нарахування до суми призначеного довічного грошового утримання 20 % надбавки за проживання в гірському населеному пункті, але їй в цьому було відмовлено, посилаючись на те, що в ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», такий вид пенсії чи державної матеріальної допомоги, як довічне грошове утримання, на встановлену суму якого може бути нарахована надбавка за проживання у гірському населеному пункті, не зазначено.

Така позиція відповідача і повязані з нею дії є неправомірними, такими що суперечать Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області, щодо відмови їй, ОСОБА_2, у нарахуванні до розміру довічного грошового утримання 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського, починаючи з 12.10.2015 року;

зобовязати управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч.2 ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з 12.10.2015 року та проводити відповідні нарахування та виплати надалі.

Представник відповідача ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області ОСОБА_3 ( довіреність а.с.19) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зіславшись на викладені в запереченні обставини, просив відмовити у задоволенні позову. В письмовому запереченні поданому до суду (а.с.20-21) , представник відповідача , вказує що позивачка отримує довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно ст. 138 вищезазначеного Закону судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах , передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором, щомісячне грошове утримання.

Відповідно до ст. 6 Закону України «ІІро статус гірських населених пунктів в Україні» розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків. В цьому переліку щомісячного довічного утримання не зазначено.

Враховуючи вищенаведене, підстав для виплати підвищення за проживання в гірському населеному пункті немає, оскільки позивачка отримує не пенсію, а щомісячне довічне грошове утримання. Крім цього позивачка дізналась про призначення їй пенсії ще в 2015 році, а тому строк звернення до суду пропущено нею без поважних причин. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Ст. 5 даного закону передбачено, що статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 647 від 11.08.1995 року «Про перелік населених пунктів, яким надано статус гірського», м.Долина Івано-Франківської області надано статус гірського населеного пункту.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач виплачує позивачці довічне грошове утримання, як судді у відставці відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів», про що ствердили сторони.

Копія паспорта позивачки СС № 873600, виданого Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 23.12.1997 року (а.с.15), підтверджує, що ОСОБА_2, з 11.03.2015 року зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому надано статус гірського населеного пункту.

Копія посвідчення серії 2Б №153883 від 15.09.2015 року (а.с.11) свідчить про те, що 15.09.2015 року позивачці ОСОБА_2 надано статус особи, яка проживає на території гірського населеного пункту .

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 12.10.2015 року звернулася до відповідача із заявою про підвищення на 20% розміру довічного грошового утримання відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Проте, листом від 23.10.2015 року № 5338/03, УПФ України в Долинському районі Івано-Франківської повідомили позивачку про відмову у підвищення розміру довічного грошового утримання за проживання в гірському населеному пункті. Відмову у здійсненні підвищення розміру довічного грошового утримання за проживання в гірському населеному пункті за заявою від 12.10.2015 року мотивовано тим, що ОСОБА_2 отримує довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів.Згідно зі ст.138 вищезазначеного Закону, судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України Про державну службу або, за його вибором, щомісячне грошове утримання. Відповідно до ст.6 Закону України Про статус гірських населених пунктів в Україні розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується, на 20 відсотків. В цьому переліку щомісячного довічного грошового утримання не зазначено. Враховуючи вищенаведене, підстав для виплати підвищення за проживання в гірському населеному пункті немає, оскільки позивачка отримуєте не пенсію, а щомісячне довічне грошове утримання (а.с.12).

Однак, суд вважає такі твердження відповідача помилковими оскільки позивачка ОСОБА_2Ю з 11.03.2015 року проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського, 15.09.2015 року набула статус особи, що проживає на території гірського населеного пункту і має право на отримання підвищення на 20% розміру довічного грошового утримання відповідно до вимог ч.2 ст. 6 закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

За таких обставин, позовні вимоги позивачки в частині визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області, щодо відмови їй у нарахуванні до розміру довічного грошового утримання 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського, починаючи з 12.10.2015 року, суд вважає підставними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Позов в частині зобовязати управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч.2 ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з 12.10.2015 року підлягає до часткового задоволенню, оскільки, в судовому засіданні встановлено, що на виконання постанови КМ України №1055 від 16.12.2015р. «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» - УПФ України в Долинському районі ліквідовано шляхом злиття та утворено нову установу (яка є правонаступником) Долинське об»єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, а тому, саме Долинське об»єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, як правонаступника УПФ України в Долинському районі слід зобовязати провести перерахунок довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч.2 ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з 12.10.2015 року

Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача проводити відповідні нарахування та виплати надалі , то суд вважає, що в її задоволенні слід відмовити, оскільки у відповідності до вимог ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тобто суд не вправі вирішувати питання про нарахування та виплату будь-яких коштів на майбутнє.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На факт пропущення позивачкою вказаного строку вказує відповідач як на підставу для відмови у задоволенні позову.

Суд вважає, необґрунтованими твердження представника відповідача про пропуск позивачки строку звернення , оскільки в судовому засіданні встановлено, що про порушення свого права позивачка дізналася 23 жовтня 2015 року, отримавши від відповідача відповідь - відмову за результатами розгляду її звернення з приводу встановлення до довічного грошового утримання судді підвищення за проживання в гірському населеному пункті (а.с.12), до суду з адміністративним позовом до Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України, вона звернулася 20.04.2016 року, тобто в межах строку звернення до адміністративного суду.

На підставі викладеного, ст.ст. 5,6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», Постанови Кабінету Міністрів України № 647 від 11.08.1995 року «Про перелік населених пунктів, яким надано статус гірського»,ст.ст.102, 256ч.1 КАС України, керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_2 у нарахуванні до розміру довічного грошового утримання 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського, починаючи з 12 10.2012 року.

Зобов'язати Долинське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1 довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з 12 жовтня 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з часу ознайомлення з постановою в повному обсязі , а особи, які брали участь у справі але не були присутні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя:

Повний текс постанови виготовлено 13.05.2016р.