Справа № 820/1266/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 квітня 2016 р. № 820/1266/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - Коломєйцевої О.П.,

відповідача - Ковальчука Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, публічне акціонерне товариство "Завод "Південкабель", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до СДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому просить суд скасувати, як незаконне, податкове повідомлення-рішення № від 14.03.16 р. щодо зменшення ПАТ "Завод "Південкабель" бюджетного відшкодування ПДВ за червень-липень 2015 р. у сумі 52509 грн. та штрафу 26254,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове-повідомлення рішення від 14.03.2016 № , прийняте контролюючим органом без дотримання податкового законодавства України, а зафіксовані в акті перевірки висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де зазначив, що господарська діяльність в ході дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій позивача, на підставі яких ним були сформовані дані податкового обліку не підтверджено фактичне придбання товарів/послуг, а також їх зв'язок з господарською діяльністю позивача. А тому, вважає, що встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте на цілком законних підставах та відповідає чинному законодавству, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (). На обліку як платник податків підприємство перебуває у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС з 19.10.1995 за № 169.

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства не доказуються перед судом.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу від 19.02.2016 № 57 проведена документальна позапланова виїзна перевірка публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель", з питань дотримання податкового законодавства та щодо правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами : ТОВ "ТД"Укрсплав" () за червень 2015 року та ТОВ "Єлам" () за липень 2015 року.

Результати перевірки оформлені актом від 26.02.2016 за № 15/28-09-40-14/00214534 (а.с. 6-22).

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем приписів: п.198.1, п. 198.2, ст. 198.6. ст. 198, п. 200.1, 200.3 с. 200 Податкового кодексу України, так як підприємством завищено суми від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за червень 2015 року на суму 21 459,00 грн. та за липень 2015 року на суму 31 050,00 грн., а саме: завищена сума заявленого бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2015 року на суму 21 459,00 грн. та за липень 2015 року на суму 31 050,00 грн.(а.с. 21).

З посиланням на висновки вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 14.03.2016 за № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за червень - липень 2015 року у розмірі 52 509, 00 грн. та штрафні санкції у сумі 26 254,5 грн. (а.с. 23).

Не погодившись із вищезазначеним податковим повідомленням - рішенням позивач оскаржив їх до адміністративного суду.

З дослідженого акту перевірки слідує, що фактичною підставою для прийняття контролюючим органом рішень, слугувало відображене в акті судження відповідача про те, що в ході перевірки документально не підтверджено реальність здійснення позивачем господарських відносин з підприємствами: ТОВ ТД "Укрсплав" та ТОВ "Єлам".

З цих підстав контролюючим органом зроблено висновки про те, що позивач неправомірно задіяв у складі податкового кредиту при обчисленні податку на додану вартість витрати по взаємовідносинам з зазначеними контрагентами. А тому, це призвело до того, що підприємством завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за червень 2015 року на суму ПДВ 21 458,61 грн. та за липень 2015 року на суму ПДВ 31 050,00 грн., що призвело до завищення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за червень 2015 року на суму 21 459,00 грн. та на за липень на суму 31 050,00 грн.

На вказані доводи відповідач посилався як у акті перевірки, так і в письмових запереченнях на адміністративний позов, поданих до суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 195 КАС України, суд виходить з наступного.

Правовідносини щодо формування платником податків податкового кредиту з 01 січня 2011 року врегульовано статтею 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Так, в силу пункту 198.3 зазначеної статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

А відповідно до положень пункту 198.6 статті 198 вказаного вище Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, валові витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, що є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відтак, надаючи правову оцінку рішенню контролюючого органу про визначення платнику податків грошового зобовязання, суд досліджує факт здійснення господарської операції (її реальність/товарність), на підставі якої таким платником сформовано дані податкового обліку.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи слідує, що між ТОВ "ТД"Укрсплав" (продавець) та ПАТ "Завод"Південкабель" (покупець) укладено договір від 07.06.2013 за № 07/06 (а.с. 35 - 36).

Відповідно п.п. 1.1 вищезазначеного договору - продавець зобов'язується надати, а покупець прийняти і оплатити металопрокат в кількості і по цінам вказаних в накладних та/або специфікаціях , які є невід'ємною частиною договору.

Положеннями п.п.1.2 вищевказаного договору, постачальна продукція по своїй якості повинна відповідати сертифікату якості заводу виробника.

Також, п.п.3.1 вказаного договору поставки визначено, що продавець надає покупцю наступні документи : рахунок фактуру, накладну, податкову накладну, товаро - транспортну накладну.

Згідно до ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Виходячи із змісту цієї норми, наслідками за договором постачання товару є перехід права власності на товар від постачальника до покупця за певну грошову суму.

16.12.2014 року між ТОВ "ТД"Укрсплав" та ПАТ "Завод"Південкабель" укладено додаткову угоду № 1 до договору від 07.06.2013 за № 07/06, згідно якої встановлено, що договір набирає сили з моменту підписання та діє до 31.12.2015 (а.с. 37).

На виконання умов договору ПАТ "Завод"Південкабель" прийняло товар - круг ф 185 ст. 3Х2В8Ф у кількості 0,89 т, що підтверджується рахунком на оплату № 240602 від 24 червня 2015 року (а.с. 39) та видатковою накладною: № 260601 від 26.06.2015 (а.с.44).

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено податковою накладною оформленою підприємством ПАТ "Завод"Південкабель" на суму придбаних товарно - матеріальних цінностей, що відповідає вказаним показникам у рахунку на оплату № 240602 від 24.06.2015, у відповідності до вимог податкового законодавства, а саме: № 97 від 26.06.2015 на загальну суму 128 751,65 грн. в т.ч. сума ПДВ - 21 458,61 грн. (а.с. 28).

Факт сплати вартості отриманих ТМЦ підтверджується , платіжним дорученням від 26,06,2015 за № 1041, відповідно до якого позивачем через ПАТ "ОТП Банк" перераховано кошти у сумі 128 751,65 грн. ПДВ 21 458,61 грн.), що зафіксовано в акті перевірки та не заперечується сторонами у справі.

Щодо факту транспортування товару суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що документами для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення, є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Відповідно до абз.27 п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджено наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568; далі за текстом -Правила №363) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Підпунктом 11.1 п.11 Правил №363 визначено, що товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.

Позивачем надано до суду копію товарно-транспортної накладної (а.с. 45), з якої вбачається, що товар поставлений постачальником автомобілем МАЗ № АХ 3746 АХ на адресу приміщення позивача - Харківська область, м. Харків, вул. Автогенна, буд.7, яке знаходиться у користуванні ПАТ "Завод"Південкабель" (а.с. 45).

На підтвердження оприбуткування ПАТ "Завод "Південкабель" складено та обліковано прибутковий ордер № 191 від 27.06.2015 щодо оприбуткування на склад № 98 кругу 185 ст3хВ8Ф(а.с. 46).

Між тим, придбаний товар використаний у власному виробництві ПАТ "Завод"Південкабель".

Поряд із цим, з матеріалів справи вбачається, що 22.05.2015 між ТОВ "Єлам" (постачальник) та ПАТ "Завод" Південкабель" укладено договір поставки вугільної продукції № 22/05/1 (а.с.49).

ТОВ "Єлам", код ЄДРПОУ - 39579517, зареєстровано як суб'єкт господарювання, місцезнаходження юридичної особи: Черввоноармійський провулок, буд. 14, корпус 2, оф. 7, м. Київ, 03039, основним видом діяльності за КВЕД є 46.12 є діяльність посередників у торгівлі палтвом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, що встановлено з акту перевірки та не спростовується сторонами.

Відповідно до п.п.1.1 вищевказаного договору, постачальник зобов'язується поставити у встановлений термін у власність покупця вугільну продукцію (далі по тексту - вугілля), а покупець зобов'язується прийняти вугілля та сплатити за нього грошові кошти на умовах викладених у даному договорі.

Марка, кількість, якість, строки поставки вугілля, що поставляється, визначаються в специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору (п.п. 1.2).

Відповідно до п. 3.1 договору № 22/05/1, постачальник поставляє вугілля залізничним транспортом навалом у відкритих напіввагонахз люками, що відкриваються, на умовах DAP - станція призначення. Найменування станції призначення для поставки конкретної партії вугілля вказується в специфікації (листі - заявці покупця).

Умови поставки, зазначені в договорі, розуміються сторонами відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торговельної Палати "Інкотермс - 2010" (редакція 2010 року) при цьму правила "Інкотермс - 2010" у частині митних процедур застосовуються, та використовуються у частині, що не суперечить умовами цього договору.

Постачальник бере на себе всі ризики втрати або пошкодження даної партії вугілля, з моменту передачі його перевізникові (залізниці). Моментом передачі вугілля перевізникові вважається дата прийняття вантажу до перевезення, вказана у залізничній накладній на штемпелі проставленому станцією відправлення.

Постачальник передає у власність покупця вугілля, вказане у додатках - специфікаціях до цього договору. Право власності на вугілля виникає у покупця з дати поставки вугілля постачальником. Датою поставки вугілля постачальником покупцеві вважається дата зазначена в графі 53 електронної залізничної накладної"Календарний штемпель видачі вантажу".

Покупець зобов'язується зробити оплату вугілля шляхом перерахування коштів на рахунок

постачальника на умовах 100 % попередньої оплати вартості узгодженої партії вугілля.

Договір набуває чинності і дня його підписання обома сторонами і діє до З 1.12.2015.

Згідно до додаткової угоди № 1 від 22.05.2015 р. загальна орієнтована вартість за цим договором складає 378 000,0 гри., в т. ч. ПДВ 63 000.0 грн. (а.с. 54).

Згідно до додатку № 2 від 15.06.2015 р. сторони домовились доповнити п.п. 3.1 договору, що важовідправником є ТОВ «Верхаус» (код СДРПОУ 37851537). Луїанська область, м. Луганськ, вул. Цимлянське, б.5 (а.с. 55).

На виконання умов договору ПАТ "Завод"Південкабель" прийняло товар - вугілля антрацит АКО (25-100), що підтверджується накладними (а.с.59- 61).

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено податковою накладною оформленою підприємством ПАТ "Завод"Південкабель" на суму придбаних товарно - матеріальних цінностей, що відповідає вказаним показникам у накладних, у відповідності до вимог податкового законодавства, а саме: № 4 від 29.07.2015 на загальну суму 186 300,00 грн. в.т.ч. сума ПДВ - 31 050,00 грн. (а.с. 26).

На виконання умов договору ПАТ «Завод «Південкабель» через ПАТ «ОТП Банк» здійснено передплату у сумі 186 300,00 грн. (ПДВ - 31 050,00 грн.) згідно платіжного доручення від 29,07.2015 № 1168, що не спростовується відповідачем по справі.

Відповідно до залізничних накладних № 52380482 та № 52380466 від 23.06.2015 транспортування здійснювалось залізничним транспортом від пункту відправлення Дроново, отримано 29.07.2015 р. з довіреністю № 1073 від 23.07.2015 р. ОСОБА_1, відправник - ТОВ "Верхаус" код ЄДІ'ПОУ 37851537). Луганська область, м. Луганськ. вул. Цимлянське, б. 5, одержувач - ПАТ «Завод «Південкабель», що також не спростовується відповідачем ні в акті перевірки, ні в судовому засідані.

В підтвердження оприбуткування позивачем складено та обліковано прибутковий ордер № 183 від 29.07.2015 року у кількості 138 т. за ціною 2 250.00 гри. на загальну суму 372 600,00 гри., у г. ч. ПДВ - 62 100,00 грн. на підставі видаткової накладної №2 від 29.07.2015 на склад № 96.

Посилання відповідача в акті перевірки на той факт, що згідно даних баз ДФС України станом на 26.02.2016 ТОВ "Верхаус" () не зареєстровано та не обліковується, спростовується, оскільки в матеріалах справи міститься інформація, яка підтверджує, що ТОВ "Верхаус" код ЄДРПОУ - 37851537,зареєстровано як суб'єкт господарювання, місцезнаходження юридичної особи: 91033, луганська область, м. Луганськ, вул. Цимлянська, буд. 5, основним видом діяльності за КВЕД є 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд доходить до висновку, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми), дату та місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами права.

Оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Реальність здійснення господарських операцій між позивачем і контрагентом підтверджується також фактом подальшого використання придбаного позивачем товару у власній господарській діяльності.

Таким чином, надаючи оцінку всім наявним в матеріалах справи договорам, податковим накладним, накладним, платіжним дорученням, товарно-транспортним накладним та іншим первинним документам, якими позивач доводе перед судом реальність здійснення господарської операції, суд, досліджуючи їх, встановлює наявність обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем включено до складу податкового кредиту суми з придбання товару у ТОВ "ТД Украсплав" та ТОВ "Єлам" за відповідний період.

На час укладання та виконання зазначених вище договорів контрагенти позивача, а саме ТОВ "ТД Украсплав" та ТОВ "Єлам" зареєстровані як юридичні особи та є платниками податку на додану вартість, що встановлено в ході розгляду справи та не заперечується сторонами .

Посилання податкового органу на ненадання до перевірки документів, що підтверджують якість товару, як підставу для висновку про безтоварність операцій з контрагентом ТОВ "ТД"Укрсплав" суд не приймає, оскільки під час судового розгляду справи встановлено, що товарність господарських операцій між позивачем та його контрагентом підтверджено дослідженими належним чином оформленими первинними документами в їх сукупності. Сертифікати якості - документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів, оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам і не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що фіксують факти здійснення господарських операцій.

Водночас, слід зазначити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Посилання відповідача на витяги з податкової інспекції - суд не бере до уваги , оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дії або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Висновок про те, що платник не несе відповідальності за порушення, допущені його контрагентом узгоджується з практикою Європейського Суду (Рішення Європейського Суду від 22 січня 2009 року у справі «Булвес» АД проти Болгарії (заява № 3991/03), відповідно до п. 714 якого, визначено, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст. 86 КАС України, суд зазначає, що ці документи здатні призвести до зміни в структурі і стані активів платника податків сторони правочинну, у зв'язку з цим сприймаються судом як належні та допустимі в розумінні ст. 70 КАС України докази реального вчинення господарської операції із придбання позивачем у контрагента товарно-матеріальних цінностей.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятих ним рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Розподіл удових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст. ст. 11, 70,71,83,94. 160-163, 167, 186 , 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення СДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС № від 14.03.16 р. щодо зменшення ПАТ "Завод "Південкабель" бюджетного відшкодування ПДВ за червень-липень 2015 р. у сумі 52509 (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот дев'ять) грн. та штрафу 26254 (двадцять шість тисяч двісті п'ятдесят чотири) грн. 50 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (юридична адреса: вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель" (юридична адреса: вул. Автогенна, буд. 7, м. Харків, 61099, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 22 квітня 2016 року.

Суддя О.М. Тітов