Справа № 813/6304/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року Справа № 876/1208/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродім Захід» до Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

01.12.2015 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродім Захід» звернулося до суду з позовом до Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №1 від 24.11.2015 року про виключення сільськогосподарського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродім Захід» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області №1 від 24.11.2015 року про виключення сільськогосподарського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродім Захід» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що підставою для винесення спірного рішення був лист оперативного управління ГУ ДФС у Львівській області від 30.10.2015 року № 11753/7/13-01-07-07 та дослідження відділу перевірок сумнівних операцій управління боротьби з відмиванням доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Львівській області від 09.09.2015 року №39/16-01-05/38667319, а також доповідна записка управління оподаткування юридичних осіб від 23.11.2015 року №112/1501. Однак, чинне податкове законодавство не передбачає такої підстави для винесення рішення про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, а слідчий орган не є органом, до компетенції якого належить право на проведення перевірок дотримання вимог податкового законодавства.

Таким чином, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення № 1 від 24.11.2015 року порушено процедуру його прийняття.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Городоцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що підставою для прийняття оспорюваного рішення стали: лист оперативного управління ГУ ДФС у Львівській області від 30.10.2015 року №11753/7/13-01-07-07, дослідження відділу перевірок сумнівних операцій управління боротьби з відмиванням доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Львівській області від 09.09.2015 року №39/16-01-05/38667319 та доповідна записка управління оподаткування юридичних осіб від 23.11.2015 року №112/1501, згідно яких: сільськогосподарське підприємство ТзОВ «Агродім Захід» протягом липня 2014 року-червня 2015 року мало сукупну вартість поставок всіх товарів (послуг) на загальну суму 24 952 526 грн., в т.ч. несільськогосподарських товарів (послуг) 23 380 523 грн., що становить 93,7 % та перевищує 25 % вартості всіх поставлених товарів (послуг); заява про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість за формою №1-РС подана сільськогосподарським підприємством до контролюючого органу 10.09.2014 року; перше число місяця, в якому було допущено перевищення 01.06.2015 р.

Перелічені документи є підставою для виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру субєктів спеціального режиму оподаткування у звязку з тим, що платник поставляв протягом липня 2014 року-червня 2015 року несільськогосподарські товари (послуги) питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів (послуг) та відповідно до п.209.11 ст.209 розділу V Податкового кодексу України та п.6.11 розділу VI Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130.

Апелянт стверджує, що внаслідок неправомірного застосування посадовими особами ТзОВ «Агродім Захід» норм спеціального режиму оподаткування з податку на додану вартість, визначених ст.209 ПК України суму податку на додану вартість в розмірі 15449882,60 грн. від вищевказаних операцій не сплачено до державного бюджету, а залишено в розпорядженні ТзОВ «Агродім Захід» (та/або спрямовано на спеціальний рахунок) з можливою подальшою їх легалізацією шляхом використання у фінансово-господарській діяльності товариства.

Таким чином, дата, з якої сільськогосподарське підприємство вважається платником податку на загальних підставах 01.06.2015 року.

Крім цього, апелянт повідомляємо, що згідно листа Головного управління ДФС у Львівській області від 30.10.2015 року №11753/7/13-01-07-07, 11.09.2015 року, СУ ФР ДФС у Львівській області за матеріалами ОУ ГУ ДФС у Львівській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000184, за попередньою правовою кваліфікацією вчинення правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а саме за фактом порушення податкового законодавства службовими особами ТОВ «Агродім Захід».

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ТзОВ «Агродім Захід» () зареєстроване 07.08.2013 року за адресою: 81500, Львівська область, Городоцький район, м. Городок, вул. Івасюка, буд. 2-г. З 01.10.2014 року позивач перебуває на обліку платників податків в ДПІ у Городоцькому районі Львівської області та з 01.10.2014 року перебуває на спеціальному режимі оподаткування. Основним видом діяльності товариства є вирощування фруктів, ягід, горіхів, інших плодових дерев та чагарників.

Також встановлено, що згідно наявних в матеріалах справи договорів оренди 01.09.2014 року ТОВ «Агродім Захід» взяло в оренду основні фонди, а саме багаторічні насадження яблуні, у фермерського господарства «Слонівський». Також, відповідно до договорів оренди ТОВ «Агродім Захід» було взято в оренду ягідник полуниці та багаторічні насадження вишні у ТОВ «ТБ САД». Протягом червня 2014 року-липня 2015 року здійснювались поставки сільськогосподарської продукції, а саме яблук для ТОВ «Яблуневий Дар», що підтверджується договорами купівлі-продажу та видатковими накладними (а. с. 43-63) та яблук, полуниці, чорниці та вишень для ПП «ЯП-Імперіал», що підтверджується видатковими накладними та договорами купівлі-продажу.

Рішенням відповідача № 1 від 24.11.2015 року позивача було виключено з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування у зв'язку з невідповідністю вимогам Податкового кодексу України щодо перебування на спеціальному режимі оподаткування, яке було отримане позивачем 23.11.2015 року. Із вказаного рішення видно, що підставою для прийняття такого рішення став лист оперативного управління ГУ ДФС у Львівській області від 30.10.2015 року № 11753/7/13-01-07-07 та дослідження відділу перевірок сумнівних операцій управління боротьби з відмиванням доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Львівській області від 09.09.2015 року № 39/16-01- 05/38667319, а також доповідна записка управління оподаткування юридичних осіб від 23.11.2015 року №112/1501, відповідно до яких зроблено висновок про те, що позивач поставляв протягом липня 2014 року-червня 2015 року несільськогосподарські товари (послуги), питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів (послуг).

В силу п. 15.1. ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 209.6 ст. 209 ПК України встановлено, що сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Згідно п.209.1 ст.209 ПК України якої резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

У відповідності до вимог п.209.2 ст.209 ПК України згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

В силу п. 209.11. ст. 209 ПК України якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то:

а) на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку;

б) орган державної податкової служби виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та може повторно включити його до такого реєстру після закінчення наступних 12 послідовних звітних податкових періодів за наявності підстав, визначених цією статтею;

в) таке підприємство вважається платником зазначеного податку на загальних підставах з першого числа місяця, в якому було допущено таке перевищення.

Пунктом 6.15. Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року № 1130, встановлено, що якщо за результатами документальної або камеральної перевірки контролюючий орган встановить, що підприємство не відповідало критеріям, встановленим пунктом 209.6 статті 209 розділу V Кодексу (пункт 6.1 цього розділу), на момент подання заяви про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування, яка стала підставою для такої реєстрації, то контролюючий орган приймає рішення про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування за формою № 6-РРС. На підставі такого рішення контролюючий орган виключає сільськогосподарське підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та проводить реєстрацію такого підприємства як платника ПДВ на загальних умовах за процедурами перереєстрації.

У цьому випадку дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, датою виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування є дата підписання рішення, датою, з якої сільськогосподарське підприємство вважається платником податку на загальних підставах, є дата реєстрації сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування.

Згідно п.75.1. ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Встановлено, що відповідачем не проводилась ані документальна, ані камеральна перевірка ТОВ «Агродім Захід» з приводу дотримання вимог пункту 209.6 статті 209 ПК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що підставою для винесення спірного рішення був лист оперативного управління ГУ ДФС у Львівській області від 30.10.2015 року № 11753/7/13-01- 07-07 та дослідження відділу перевірок сумнівних операцій управління боротьби з відмиванням доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Львівській області від 09.09.2015 року №39/16-01-05/38667319, а також доповідна записка управління оподаткування юридичних осіб від 23.11.2015 року №112/1501.

Однак, чинне податкове законодавство не передбачає такої підстави для винесення рішення про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, а слідчий орган не є органом, до компетенції якого належить право на проведення перевірок дотримання вимог податкового законодавства.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом при прийнятті оскаржуваного рішення № 1 від 24.11.2015 року порушено процедуру його прийняття.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року у справі №813/6304/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродім Захід» до Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10.05.2016 року.