Справа № 760/5867/16-а
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-586/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Іоновій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції 3 батальйону 7 роти лейтенанта поліції Масюк Олександра Федоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21.03.2016 року, винесену інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції 3 батальйону 7 роти лейтенанта поліції Масюком О.Ф., про застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 21.03.2016 року відносно нього інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції 3 батальйону 7 роти лейтенанта поліції Масюком О. Ф. було складено поставу про адміністративне правопорушення, відповідно до змісту якої 21.03.2016 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Пежо», рухаючись по пр-ту Гонгадзе, 8, в м. Києві, нібито, здійснив маневр перестроювання, не увімкнувши при цьому відповідний сигнал світового покажчика повороту відповідного напрямку автомобіля в порушення вимог п. 9.2 (б) правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак позивач винесену інспектором постанову вважає незаконною та такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує його права, зазначаючи, що ним не було порушено вимогу п. 9.2 (б) правил дорожнього руху, оскільки маневр перестроювання він здійснив у чіткій відповідності з вимогами чинного законодавства, попередньо увімкнувши відповідний сигнал.

Доказів, які б підтвердили протилежне, окрім зазначених пояснень інспектора в протоколі, немає, а тому просив суд скасувати винесену відносно нього постанову в справі про адміністративне правопорушення щодо порушення ним правил дорожнього руху.

Позивач в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив.

Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність відповідача в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки його неявка не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.03.2016 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції 3 батальйону 7 роти лейтенанта поліції Масюком О. Ф. була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до змісту постанови ПС2 №393876 21.03.2016 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Пежо», рухаючись по пр-ту Гонгадзе, 8, в м. Києві, здійснив маневр перестроювання, не увімкнувши при цьому відповідний сигнал світового покажчика повороту відповідного напрямку автомобіля, чим порушив вимоги п. 9.2 (б) правил дорожнього руху.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Так, відповідно до ч.2 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 9.2 (б) правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Позивач зазначав, що рухався, дотримуючись правил дорожнього руху, та виконав вимоги п. 9.2 (б) правил дорожнього руху, в той час докази, які б підтвердили протилежне, відсутні.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не з'явився, пояснення та жодних доказів правомірності винесення постанови до суду не направив.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції 3 батальйону 7 роти лейтенанта поліції Масюк Олександра Федоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 №393876 від 21.03.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції 3 батальйону 7 роти лейтенанта поліції Масюком Олександром Федоровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. та закрити провадження у справі за ч. 2 ст. 122 КпАП України за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: