Справа № П/811/4066/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 травня 2016 року м. Київ К/800/8531/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Олендер І.Я., перевіривши дотримання ст. ст. 17, 20, 210, 211, Кодексу адміністративного судочинства України та відповідність вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України касаційної скарги Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Девіс» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2016 року касаційну скаргу відповідача залишено без руху та надано строк протягом 30 днів з моменту отримання ним вказаної ухвали:

- для надання належних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року;

- для усунення недоліків касаційної скарги.

Зазначена ухвала від 30 березня 2016 року була отримана скаржником 7 квітня 2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 845.

На виконання вимог ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2016 року, 4 травня 2016 року скаржник подав до Вищого адміністративного суду України клопотання про відстрочення сплати судового збору та надав належні докази поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження оскаржуваних судових рішень, однак недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі судді Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2016 року не усунув, а саме:

- не сплатив судовий збір у визначеному законом розмірі.

Положеннями частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються з приписами частини 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка контролюючого органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Інформуючи про свій фінансовий стан, скаржник зазначає, що на час подання касаційної скарги кошторисні призначення для оплати судового збору відсутні.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.

Крім того, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Аналогічна позиція щодо обов'язку контролюючого органу сплачувати судовий збір на умовах, визначених Законом України «Про судовий збір» в чинній редакції, висловлена Верховним Судом України (ухвала від 24 грудня 2015 року у справі № 477/2598/14-а, ухвала від 9 листопада 2015 року у справі № 810/2302/15).

Таким чином, суддя-доповідач вважає що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи викладене касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись статтями 108, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги - відмовити.

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Девіс» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, з доданими до неї матеріалами, повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України І.Я. Олендер

Суддя Вищого

адміністративного І.Я. Олендер

суду України