Справа № 742/1245/16-а
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/67/16
Єдиний унікальний № 742/1245/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Ільченка О.І., при секретарі Здоровець Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій непрвомірними та зобов»язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов»язання вчинити певні дії. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що з 02 червня 2008 року перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від суми його місячної заробітної плати. В зв»язку з підвищенням заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури, позивач звернувся із заявою до відповідача про проведення перерахунку призначеної йому пенсії з 01 січня 2016 року та надав довідку Прокуратури Чернігівської області від 03 лютого 2016 року №18-90. Проте, листом від 01 березня 2016 року за №26/10/Ж-3 відповідач відмовив йому в проведенні такого перерахунку, посилаючись на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а раніше призначені пенсії не перераховуються. Оскільки, вказану відмову позивач вважає протиправною, та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, він і звернувся з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

У судове засідання позивач не зявився, однак направив заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заявленого позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на основі наявних у справі матеріалів, оскільки позивач та відповідач в судове засідання не зявились, і неприбуття у судове засідання осіб не перешкоджає розгляду справи.

Так, з 02.06.2008 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Прилуцькому об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми його місячної заробітної плати, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Страховий стаж роботи позивача становить 27 років 03 місяці 27 днів, в тому числі стаж роботи на посаді працівника прокуратури 15 років 09 місяців 29 днів.

З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його пенсії за вислугу років в зв»язку із збільшенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013 та надав довідку Прокуратури Чернігівської області про заробітну плату від 03 лютого 2016 року №18-90.

Проте, листом від 01 березня 2016 року №26/10/Ж-3, Прилуцьким об»єднаним управління Пенсійного фонду України було відмовлено в проведенні даного перерахунку посилаючись на те, що у відповідності до розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що вказане рішення не ґрунтується на положеннях закону, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

У відповідності до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» за №1013, згідно якої з 01 грудня 2015 року відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій посад працівників прокуратури.

Тому, 26 лютого 2016 року позивач і звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його вже призначеної пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року на підставі довідки прокуратури Чернігівської області №18-90 від 03 лютого 2016 року про заробітну плату.

У відповідності до ст.ст.22,92 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, посилання відповідача на те, що станом на дату звернення позивача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років, тобто 26 лютого 2016 року, набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено, що в разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», суд вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюється виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Конституційний Суд України також неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах №21-348а13 та №21-420а13, в яких суд зазначив, що при проведенні перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином, посилання Відповідача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії позивача за вислугу років є необгрунтованими, оскільки він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Прокуратури Чернігівської області від 03 лютого 2016 року №18-90.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, в тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з приписів ст. 94 КАС України, які відповідно, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Тому, виходячи з вимог ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі на користь позивача 551 грн. 20 коп. в рахунок повернення сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про прокуратуру», ст.ст.2, 4, 6, 8, 9, 17-18, 69, 104-106, 158-163, 183-2, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій непрвомірними та зобов»язати вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправними дії Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України, щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків заробітної плати, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 03 лютого 2016 року №18-90.

Зобовязати Прилуцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження її максимального розміру, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 03 лютого 2016 року №18-90 з 01 січня 2016 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплат сумою пенсії з 01 січня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений останнім під час розгляду справи у суді в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя О.Ільченко